Провадження № 4-с/522/26/24
У Х В А Л А

29 січня 2024 року Приморський районний суд м. Одеси

головуючого - судді Чернявської Л.М.,

за участю секретаря судових засідань Купцова С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань в місті Одеси скаргу ОСОБА_1 на дії приватного виконавця Виконавчого округу Одеської області Притуляка Валерія Миколайовича, за участю стягувача ОСОБА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

27 липня 2023 року до суду надійшла скарга ОСОБА_1 на дії приватного виконавця Виконавчого округу Одеської області Притуляка Валерія Миколайовича.

Ухвалою суду від 28 липня 2023 року скаргу залишено без руху.

10 серпня 2023 року від Скаржника до суду надійшла заява про усунення недоліків разом зі скаргою ОСОБА_1 на дії приватного виконавця Виконавчого округу Одеської області Притуляка В.М., за участю стягувача ОСОБА_2 . Звертаючись до суду з відповідною скаргою, Заявник просив визнати дії приватного виконавця з винесення Постанови про відкриття виконавчого провадження № 72289771 від 18.07.2023 року протиправними; Скасувати Постанову про відкриття виконавчого провадження № 72289771 від 18.07.2023 року.

В обґрунтування зазначено, що 18 липня 2023 року приватним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 72289771 з виконання дублікату виконавчого листа виданого Приморським районним судом м. Одеси 15 липня 2023 року по справі № 1522/21028/12 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості за кредитом. Постанова містить ряд помилок, а саме невірно зазначено дату видачі виконавчого листа, адреса боржника та існує помилка в зазначені номеру справи. Також зазначено, що виконавцем помилково вказано валюту виконання зобов`язань в доларах США, проте скаржник вважає, що вірним буде визначення зобов`язань в гривні.

Ухвалою суду від 11 серпня 2023 року відкрито провадження за скаргою.

17 жовтня 2023 року від ОСОБА_2 до суду надійшов відзив на скаргу, у відповідності до якого зазначено, що приватний виконавець правомірно прийняв до виконання виконавчий лист № 1522/21028/12 виданий Приморським районним судом м. Одеси та вчинив дії з відкриття виконавчого провадження з зазначенням валюти стягнення за рішенням суду у даній справі.

В судовому засіданні 20 листопада 2023 року представник ОСОБА_1 надав свої пояснення стосовно обставин. Просив задовольнити відповідну скаргу.

Представник ОСОБА_2 заперечував проти задоволення відповідної скарги.

18 грудня 2023 року від приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Притуляк В.М. до суду надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи копії постанови приватного виконавця віл 15.12.2023 року про зміну реєстраційних даних та виправлення помилки у постановах по виконавчому провадженні № 72289771.

29 січня 2024 року представник скаржника надав до суду заяву про слухання справи за відсутності.

Також, 29 січня 2024 року від представника ОСОБА_2 до суду надійшла заява про проведення судового засідання за відсутності. Також було надано ухвалу Приморського районного суду м. Одеси по справі № 1522/21028/12 від 09 січня 2024 року про виправлення описки.

В судове засідання 29 січня 2024 року сторони не з`явились, сповіщались належним чином.

Суд, вивчивши матеріали скарги, вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 6 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Згідно із ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Примусове виконання рішень в Україні покладається на Державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 2 Закону визначено засади, при яких здійснюється виконавче провадження, а саме: верховенство права, обов`язковість виконання рішень, законність , диспозитивність, справедливість, неупередженість та об`єктивність , гласність та відкритість виконавчого провадження , розумність строків виконавчого провадження , співмірність заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями , забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

За змістом статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способи захисту цивільних прав та інтересів судом передбачені у статті 16 ЦК України.

Згідно зі ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього кодексу, порушені їхні права чи свободи.

Відповідно до статті 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права.

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Отже, за змістом статей 447, 451 ЦПК України обов`язковими підставами визнання неправомірними рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця є фактичне порушення прав сторони виконавчого провадження, а не лише сам по собі факт недотримання вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Протиправна бездіяльність суб`єкта владних повноважень має місце у випадку, коли в межах повноважень суб`єкта владних повноважень існує обов`язок вчинити конкретні дії, але він не виконаний. На цьому наголосив Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду у справі № 320/5970/17.

Судом встановлено наступні фактичні обставини справи.

Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 19.05.2014 року по цивільній справі №1522/21028/12 за позовом Акціонерного Товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 стягнуто на користь Акціонерного Товариства «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за Кредитним договором №014/79729/74/86458 від 30.11.2007 року у розмірі 103 021,38 доларів США, що еквівалентно по курсу НБУ на 08.08.2012 року 823 449,88 грн.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 14.09.2020 року заяву ОСОБА_2 про заміну сторони стягувача, видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання у справі задоволено. Замінено стягувача при виконанні заочного рішення Приморського районного суду м.Одеси від 19.05.2014 року у справі №1522/21028/12 за позовною заявою Акціонерного Товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Кредитним договором з Акціонерного Товариства «Райффайзен Банк Аваль» на його правонаступника ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ).

Видано дублікати виконавчих листів, поновлено строк на пред`явлення виконавчих листів до виконання.

15 червня 2023 року Приморським районним судом м. Одеси видано дублікат виконавчого листа у відповідності до якого суд вирішив стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість за Кредитним договором № 014/79729/74/86458 від 30.11.2007 року у розмірі 103.021,38 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ на 08.08.2012 року (1 долар США дорівнює 7, 9930 гривень) складає 823.449 (вісімсот двадцять три тисячі чотириста сорок девять) гривень 88 (вісімдесят вісім) копійок, у тому числі:

- заборгованість за кредитом 760.402 (сімсот шістдесят тисяч чотириста дві) гривні 38 (тридцять вісім) копійок;

- заборгованість за відсотками 41.183 (сорок одна тисяча сто вісімдесят три) гривні 69 (шістдесят дев`ять) копійок;

- пеня за прострочення тілу кредиту 3.514 (три тисячі п`ятсот чотирнадцять) гривень 12 (дванадцять) копійок;

- пеня за прострочення відсотків по кредиту 18.349 (вісімнадцять тисяч триста сорок девять) гривень 69 (шістдесят девять) копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 3219,00 (три тисячі двісті дев`ятнадцять) гривень.

Приватним виконавцем Виконавчого округу Одеської області Притуляк В.М. 18.07.2023 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 72289771 за виконавчим листом № 1522/21028/12 від 15.07.2023 року виданим Приморським районним судом м. Одеси, за яким вирішено стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) заборгованість за Кредитним договоором № 014/79729/74/86458 від 30.11.2007 року у розмірі 103021,38 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ на 08.08.2012 року складає 823449,88 гривень, у тому числі: - заборгованість за кредитом - 760402,38 гривень; - заборгованість за відсотками - 41183,69 гривень; - пеня за прострочення тілу кредиту - 3514,12 гривень; - пеня за прострочення відсотків по кредиту - 18349,69 гривень. Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 3219,00 гривень.

11.12.2023 року від представника ОСОБА_2 до суду надійшла заява про виправлення описки в ухвалі суду від 14.09.2020 року, в якій просить суд правильно зазначити номер справи в мотивувальній та резолютивній частинах ухвали.

15 грудня 2023 року Постановою приватного виконавця Виконавчого округу Одеської області Притуляк В.М. про зміну реєстраційних даних та виправлення помилки у постановах внесено зміни в автоматизованій системі виконавчого провадження, а саме замість ДАТА ВИДАЧІ : 15.07.2023 року зазначено ДАТА ВИДАЧІ :15.06.2023.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 09 січня 2024 року задоволено заяву представника ОСОБА_2 про виправлення описки в ухвалі Приморського районного суду м. Одеси від 14.09.2020 року задоволено.

Виправлено описку у 22 та 23 абзацах мотивувальної частини та у 2, 3, 4 абзацах резолютивної частини ухвали Приморського районного суду м.Одеси від 14.09.2020 року (справа №1522/21028/12, провадження №6/522/772/20), зазначивши вірно номер справи: «№1522/21028/12».

Статтею 2 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права; обовязковості виконання рішень; законності; диспозитивності; справедливості, неупередженості та обєктивності; розумності строків виконавчого провадження та інші.

У статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» вказано, що у виконавчому документі зазначаються: назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); строк пред`явлення рішення до виконання.

Виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону.

Разом з тим, згідно з частинами першою та другою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 3 частини третьої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

З наведеного слідує, що відсутність у виконавчому документі будь-якої інформації щодо боржника, зокрема, дати народження, паспортних даних не позбавляє виконавця скористатися своїм правом та отримати таку інформацію у відповідних установах.

Така позиція суду відповідає правовому висновку, зробленому Верховним Судом у постанові від 22 серпня 2018 року у справі № 471/283/17-ц (провадження №61-331св18). У даній справі скаржник посилається на помилку у зазначені місця реєстрації боржника та номеру справи та дати видачі виконавчого документу.

На думку суду, такі помилки у виконавчому листі не є визначальними, чи такими, що б унеможливили відкриття виконавчого провадження. Наведені недоліки чи описки можливо виправити та усунути в процесі здійснення вже відкритого виконавчого провадження. Формальні аргументи не можуть слугувати основною перешкодою у реальному виконанні судового рішення.

Наведена позиція суду покликана забезпечити практичну реалізацію однієї із основних засад цивільного судочинства, закріпленої у статті 18 ЦПК: "Обов`язковість судових рішень" - Судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Європейський суд з прав людини, практика якого є джерелом права для застосування судами України згідно ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", неодноразово наголошував на провідній ролі принципу "Обов`язковості судових рішень" - Право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду одній зі сторін. Важко уявити ситуацію, щоб пункт 1 статті 6 докладно описував процедурні Гарантії, які надаються сторонам цивільного судового процесу у провадженні, що є справедливим, відкритим і оперативним, і не передбачав би при цьому гарантій виконання судових рішень; тлумачення статті 6 як такої, що стосується виключно права на звернення до суду і проведення судового розгляду, могло б призвести до ситуацій, несумісних із принципом верховенства права, що його Договірні Сторони зобов`язалися дотримуватися, коли вони ратифікували Конвенцію. Отже, виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатися як невідємна частина «судового процесу» для цілей статті 6. (Рішення у справі «Горнсбі проти Греції» (Hornsby v. Greece) від 19 березня 1997 року, заява № 18357/91, п. 40.)

Суд вважає за доцільне нагадати, що ЄСПЛ неодноразово висловлювався у своїх рішеннях про існування проблеми невиконання судових рішень в України - у «пілотному» рішенні у справі «ОСОБА_7 проти України» (Yuriy Nikolayevich Ivanov v. Ukraine п.73) від 15 жовтня 2009 року, заява № 40450/04, Суд зазначив, що ця справа стосується існуючої проблеми, яка постійно нагадує про себе, породжуючи порушення Конвенції, які найчастіше виявляє Суд у справах проти України; більше ніж половина рішень, винесених Судом у справах проти України, стосуються питання тривалого невиконання остаточних судових рішень, відповідальність за які несуть органи влади України.

Формалістичний підхід до розгляду даної скарги і прийняття рішення про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження з підстав очевидних формальних помилок у виконавчому листі видається таким, що не відповідає тлумаченню Європейським Судом статті 6 конвенції, оскільки б зашкодив практичній реалізації принципу "Обов`язковості судових рішень".

Дослідивши копію виконавчого листа, який міститься в матеріалах справи, суд вважає, що він за змістом відповідає вимогам ст.4 ЗУ «Про виконавче провадження», а описки у виконавчому документі не свідчать про неправомірність дій державного виконавця при винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження від 18.07.2023 року.

Водночас судом з матеріалів справи встановлено, що за заявою стягувача було виправлено описку допущену у Приморського районного суду м. Одеси 14.09.2020 року (справа №1522/21028/12, провадження №6/522/772/20) - зазначено вірно номер справи: «№1522/21028/12».

Приватним виконавцем постановою про зміну реєстраційних даних та виправлення помилки у постановах внесено зміни в автоматизованій системі виконавчого провадження, а саме замість ДАТА ВИДАЧІ : 15.07.2023 року зазначено ДАТА ВИДАЧІ :15.06.2023.

Щодо посилання Скаржника стосовно валюти зобов`язань, то суд її не приймає до уваги, оскільки зазначене твердження спростовується безпосередньо рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 19.05.2014 року та ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 14.09.2020 року (справа №1522/21028/12, провадження №6/522/772/20).

З огляду на те, що стягувач надала постанову про зміну реєстраційних даних та виправлення помилки та ухвалу про виправлення описки, суд розцінює прийняте державним виконавцем рішення про відкриття виконавчого провадження, як таке що прийняте розумно, об`єктивно, із спрямованістю на швидке обов`язкове виконання судового рішення. Повернення з формальних підстав виконавчого листа стягувачу, на думку суду, видається таким, що не відповідає принципу "верховенства права".

Зваживши наведене, суд відмічає, що в даному випадку приватним виконавцем не було допущено істотного порушення прав ОСОБА_1 як боржника у виконавчому провадженні, оскільки формальні описки як у судовому рішенні, так і у виконавчому листі були виправлені.

Суд звертає особливу увагу скаржника, що на той випадок, коли у виконавчому провадженні боржник вважає неприпустимими помилки, допущенні при оформленні виконавчого листа, законодавець передбачив відповідний механізм у статті 432 ЦПК України - "Виправлення помилки у виконавчому документі та визнання його таким, що не підлягає виконанню". Згідно цієї норми розгляд питання судом про виправлення помилки у виконавчому документі може бути ініційовано як за заявою стягувача, так і за заявою самого боржника. Стаття передбачає також можливість вирішення питання про стягнення на користь боржника безпідставно одержаного стягувачем за виконавчим документом, якщо для цього будуть відповідні підстави.

За змістом статті 451 ЦПК України судовому захисту шляхом визнання дій державного виконавця неправомірними підлягає лише порушене право заявника.

З огляду на наведене суд доходить висновку, що оскільки приватний виконавець, відкриваючи виконавче провадження, не допустив будь-яких істотних порушень прав скаржника, відсутні підстави для скасування постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №72289771 від 18.07.2023 року.

Керуючись ст. 19 Конституції України, Законом України «Про виконавче провадження», ст. ст. 447, 449 Цивільно процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ :

У задоволення скарги ОСОБА_1 на дії приватного виконавця Виконавчого округу Одеської області Притуляка Валерія Миколайовича, за участю стягувача ОСОБА_2 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Суддя Л.М. Чернявська