КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження
№22-ц/824/9125/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 квітня 2024року місто Київ

справа № 369/8687/22

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді: Борисової О.В.

суддів: Левенця Б.Б., Ратнікової В.М.,

за участю секретаря судового засідання - Балкової А.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника заявника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 грудня 2022 року, постановлену під головуванням судді Фінагеєвої І.О., у справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа: Міністерство оборони України, -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2022 року заявник ОСОБА_1 звернулася до Києво-Святошинського районного суду Київської області із заявою, в якій просила:

встановити факт, що має юридичне значення та визнати її членом сім'ї загиблого ОСОБА_3 .

В мотивування вимог посилалася на те, що вона з листопада 2020 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 проживала однією сім`єю з ОСОБА_3

Вказувала, що ІНФОРМАЦІЯ_2 під час виконання військового обов`язку, пов`язаного з проходженням служби у Збройних Силах України, ОСОБА_3 отримав поранення, несумісні з життям, та помер.

Зазначала, що встановлення факту, що має юридичне значення, а саме визнання її членом сім`ї ОСОБА_3 , необхідно для отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю військовослужбовця, передбаченої Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 грудня 2022 року заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду.

Не погоджуючись з даною ухвалою, представник заявника звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на неправильне застосування норм матеріального і порушення норм процесуального права, просила ухвалу суду скасувати та справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги посилалась на те, що висновок суду про наявність в даній справі спору про право не аргументований, а мотиви, з яких виходив суд, не були зазначені.

Вказувала, що суд не взяв до уваги, що встановлення факту, що заявник є членом сім`ї загиблого ОСОБА_3 , є необхідним для отримання нею одноразової грошової допомоги та повністю узгоджується з позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 22 серпня 2018 року у справі №644/6274/16-ц щодо розгляду справи саме в порядку окремого провадження.

Постановою Київського апеляційного суду від 16 травня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 грудня 2022 року скасовано та постановлено нове судове рішення.

Провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Міністерство оборони України про встановлення факту, що має юридичне значення закрито.

Постановою Верховного Суду від 21 лютого 2024 року постанову Київського апеляційного суду від 16 травня 2023 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Представник заінтересованої особи у судовому засіданні апеляційного суду заперечувала проти доводів апеляційної скарги. Вказала на те, що син померлого звернувся до Міністерства оборони України із заявою про виплату йому грошової допомоги у зв`язку із загибеллю його батька.

Заявник у судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином.

Колегія суддів вважає заможливерозглядати справу у її відсутність на підставі ч.2 ст.372 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника заінтересованої особи, з`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частиною 1 ст.367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи, метою подання заяви про встановлення факту належності заявниці до члена сім`ї загиблого ОСОБА_3 є можливість подання заяви на отримання одноразової грошової допомоги від держави у разі смерті військовослужбовця члену його сім`ї.

Заявник вказувала на те, що з листопада 2020 року вона проживала однією сім`єю з ОСОБА_3 , за місцем її проживання, у квартирі, що належить їй на праві власності.

02 квітня 2022 року ОСОБА_3 був призваний на військову службу, а вона разом зі своєю донькою та сином ОСОБА_3 переїхала до м. Ужгород, де вони проживали до травня 2022 року.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 під час виконання бойового завдання отримав поранення не сумісні з життям та помер. Поховання та всі пов`язані з цим витрати були здійснені заявником.

Заявник вважає, що оскільки вони з ОСОБА_3 проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу, то вона є членом його сім`ї та має право на допомогу від держави, для отримання якої їй необхідно встановити той факт, що вона є членом сім`ї загиблого ОСОБА_3 .

На підтвердження заявлених вимог заявником до заяви надано копії: паспорта заявника; паспорта ОСОБА_3 ; витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на квартиру за заявником; свідоцтва про народження дитини заявника ОСОБА_4 ; свідоцтва про народження дитини ОСОБА_5 ; рішення про розірвання шлюбу заявника; рішення про розірвання шлюбу ОСОБА_3 ; тимчасового посвідчення військовозобов`язаного ОСОБА_3 ; довідки про взяття на облік як внутрішньо переміщених осіб заявника, її дочки та сина ОСОБА_5 ; лікарського свідоцтва про смерть ОСОБА_3 ; довідки про причину смерті ОСОБА_3 ; свідоцтва про смерть ОСОБА_3 ; договору-замовлення щодо поховання ОСОБА_3 ; довідки ОСББ «Боголюбова 23» про фактичне місце проживання заявника та ОСОБА_3 ; скріншоти переписки та світлини з телефону заявника; квитанції про поповнення мобільного телефону; декларації заявника подані нею як ФОП; квитанції про сплату податків; автобіографія ОСОБА_3 ; витягу з іменного списку загальних втрат особового складу військової частини НОМЕР_1 за оперативними даними станом на 01 липня 2022 року; витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 щодо виключення ОСОБА_3 зі списків особового складу у зв`язку зі смертю; свідоцтва про народження ОСОБА_3 ; свідоцтва про народження брата ОСОБА_3 ; довідки ОСББ «Боголюбова 23».

З наданих документів вбачається, що померлий ОСОБА_3 має сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заперечуючи проти заяви, представник заінтересованої особи Міністерства оборони України вказувала на те, що із заяви вбачається спір про право, оскільки у померлого є спадкоємець, а саме його неповнолітній син - ОСОБА_5 , який також має право на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із смертю батька. Зазначала, що встановлення юридичного факту впливатиме на права і обов`язки Міністерства оборони України щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги, а саме розміру відповідної допомоги та нарахування згаданої виплати всім особам, хто має право на цю виплату.

Згідно з ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Порядок розгляду в окремому провадженні справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, визначений главами 1 та 6 розділу IV ЦПК України.

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з ч.6 ст.294 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз'яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (частина друга статті 315 ЦПК України).

Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду (частина четверта статті 315 ЦПК України).

Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження з'ясується, що має місце спір про право, суд залишає заяву без розгляду та роз'яснює заявникові, що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах.

Таким чином, визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов'язане з наступним вирішенням спору про право цивільне.

Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також не доведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.

Оскільки з матеріалів справи вбачається, що у померлого ОСОБА_3 є син ОСОБА_5 , якому на час смерті батька виповнилося 16 років, отже встановлення факту про який просить ОСОБА_1 у заяві може вплинути на права, обов`язки чи інтереси ОСОБА_5 , так як останній також має право на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю військовослужбовця, передбаченої Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Встановивши наявність спору про право, суд першої інстанції обґрунтовано залишив заяву ОСОБА_1 , подану в порядку окремого провадження, без розгляду на підставі частини четвертої статті 315 ЦПК України.

Залишення заяви ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення без розгляду, не позбавляє її права звернутися до суду для вирішення цього питання в порядку позовного провадження.

Доводи апеляційної скарги зводяться до формальної незгоди з оскаржуваним судовим рішенням,не спростовують висновків суду першої інстанції та не дають підстав вважати, що суд першої інстанції порушив норми матеріального та процесуального права, про що зазначає у апеляційній скарзі представник заявника.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки, ухвала суду постановлена з дотриманням норм процесуального права, підстав для її скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.268, 367, 368, 374, 375, 381-383 ЦПК України, Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника заявника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 грудня 2022 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину постанови зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 01 травня 2024 року.

Головуючий:

Судді: