Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2024 року смт.Магдалинівка

Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області

в складі головуючого - судді Кравченко О.Ю.,

за участі секретаря судового засідання Ахтієвої Р.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Чернеччинської сільської об`єднаної територіальної громади Новомосковського району Дніпропетровської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_2 , про визнання права постійного користування земельною ділянкою в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В:

До Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області звернулася ОСОБА_1 з позовом до Чернеччинської сільської об`єднаної територіальної громади Новомосковського району Дніпропетровської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_2 , про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом.

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати, ОСОБА_3 . Після її смерті залишилася спадщина, що складається в тому числі, і з права постійного користування земельною ділянкою площею 2,000 га, призначена для ведення особистого підсобного господарства, розміщена на території Заплавської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, відповідно до державного акта на право постійного користування землею серії ДП від 09 липня 2001 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за МД №239.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 від 08.07.2021 року, позивачка успадкувала земельні ділянки з кадастровими номерами :01:001:0724 та :01:002:1667.

Крім того, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері, позивачка успадкувала житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 .

Однак нотаріус в усному порядку відмовила у реєстрації права на спадщину за законом в частині земельної ділянки площею 2,000 га, призначену для ведення особистого підсобного господарства, розміщену на території Заплавської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області відповідно до державного акта на право постійного користування землею серії ДП від 09 липня 2001 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів про право постійного користування землею за МД №239, оскільки вона не має повноважень на видачу свідоцтва відносно майна, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку.

Позивачка просить суд визнати за нею по право спадкування за законом після ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , право постійного користування земельною ділянкою площею 2,00 га, призначену для ведення особистого підсобного господарства, розміщену на території Заплавської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, відповідно до державного акта на право постійного користування землею серії ДП від 09 липня 2001 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за МД№239.

Ухвалою від 20 листопада 2023 року позовну заяву залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 19 грудня 2023 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрито загальне позовне провадження та призначене підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 08 лютого 2024 року підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду.

У судове засідання позивачка не з`явилася, надала заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, позов підтримує та просить його задовільнити.

Представник відповідача у судове засідання не з`явилася, надала заяву, в якій просила розглянути справу без участі представника сільської ради.

Третя особа у судове засідання не з`явилася, надала заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутність, проти задоволення позову не заперечує.

Всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Як передбачено ст.ст.12 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивачки - ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження позивачки та копією свідоцтва про смерть (а.с.54, 56).

Як вбачається з копії спадкової справи №21/2021, заведеної після смерті ОСОБА_3 (а.с.81-93), позивачка ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті матері, звернувшись до нотаріуса 22.02.2021 року з відповідною заявою. Інша донька померлої ОСОБА_2 (третя особа у справі), 07.07.2021 року подала заяву про відмову від прийняття спадщини. Інші спадкоємці після смерті ОСОБА_3 відсутні.

08 липня 2021 року державним нотаріусом Сушко В.Б. позивачці були видані свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 на наступне майно:

- земельну ділянку площею 4,2600 га, кадастровий номер :01:002:1667, яка розташована на території Заплавської сільської ради Новомосковського (Магдалинівського) району Дніпропетровської області, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва,;

- земельну ділянку площею 4,0700 га, кадастровий номер :01:001:0724, що розташована на території Заплавської сільської ради Новомосковського (Магдалинівського) району Дніпропетровської області, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.14-17).

05 жовтня 2021 року державним нотаріусом Сушко В.Б. позивачці було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3 на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 (а.с.18-19).

Крім того, згідно з копії Державного акту на право постійного користування землею серії ДП від 09 липня 2001 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за МД №239, рішенням Заплавської сільської ради народних депутатів Магдалинівського району Дніпропетровської області від 01 березня 2001 року №205 ОСОБА_3 надана у постійне користування земельна ділянка площею 2,000 га, що розташована на території Заплавської сільської ради, для ведення особистого підсобного господарства (а.с.53).

Посилаючись на те, що нотаріусом в усному порядку було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, позивачка просить суд визнати за нею в порядку спадкування за законом після ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , право постійного користування вказаною земельною ділянкою.

Відповідно до статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

За частиною першою статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно (частина перша статті 1297 ЦК України).

Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1298 ЦК України).

Згідно роз`яснень, які викладені у п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ч.4 ст.49 Закону України «Про нотаріат», на вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, зобов`язані викласти причини відмови в письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження. Про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповідну постанову.

У постанові Верховного Суду від 20 травня 2021 року у справі №339/369/18 сформульовано висновок про те, що якщо відсутність умов для одержання у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину не підтверджена належними доказами, а саме відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, це може бути підставою для відмови у позові.

Таким чином, зверненню до суду з указаним позовом мало передувати вирішення питання про видачу позивачу ОСОБА_1 нотаріусом або органом чи службовою особою, уповноваженою вчиняти нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Відомостей про вчинення таких дій позивачем суду не надано та відповідно матеріали справи їх не містять.

Позивач не надала суду доказів того, що вона в установленому законом порядку подала нотаріусу заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину на вказану у позовній заяві земельну ділянку, та що нотаріус відмовив їй у видачі указаного свідоцтва, отже позов є передчасним, а тому в його задоволенні слід відмовити.

Оскільки у задоволенні позову відмовлено, відповідно до ч.2 ст.141 ЦК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Чернеччинської сільської об`єднаної територіальної громади Новомосковського району Дніпропетровської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_2 , про визнання права постійного користування земельною ділянкою в порядку спадкування за законом - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 .

Відповідач Чернеччинська сільська об`єднана територіальна громада Новомосковського району Дніпропетровської області, , місцезнаходження: 51110, Дніпропетровська область, Новомосковський район, с.Гупалівка, вул.Савченко Романа, буд.40А.

Третя особа ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя О.Ю.Кравченко