Справа № 583/24/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2024 року Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючої судді - Яценко Н.Г.

за участю секретаря судового засідання - Артеменко О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Охтирка заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «СІТІ ФАКТОР», стягував Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛАЙМ КЕПІТЕЛ», боржник ОСОБА_1 про заміну сторони у виконавчому провадженні, -

встановив:

29.02.2024 представник заявника звернувся до суду із вказаною заявою, згідно якої останній просить змінити сторону виконавчого провадження (стягувача) з ТОВ «ЛАЙМ КЕПІТЕЛ» на ТОВ «СІТІ ФАКТОР». Вимоги за заявою вмотивовані тим, що 08.12.2022 рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області у справі №583/24/22 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ЛАЙМ КЕПІТЕЛ» заборгованість за кредитним договором №ЛЛ-01288149 від 13.06.2021 у сумі 8363,52 грн та судовий збір у розмірі 2270 грн. 20.05.2022 ТОВ «ЛАЙМ КЕПІТЕЛ» був укладений договір факторингу про відступлення права вимоги за вказаним кредитним договором на користь нового кредитора ТОВ «СІТІ ФАКТОР».

Суд, вивчивши заяву та додані до неї матеріали вважає, що зазначена заява підлягає повернення заявнику без розгляду виходячи з наступного.

Частиною 1 статті 4 ЦПК України визначено право кожної особи в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з вимогами ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Загальні вимоги до форми та змісту письмової заяви, клопотання, заперечення визначені ст.183 ЦПК України.

Так за приписами ч.ч. 1, 2 ст. 183 ЦПК України будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає заяву чи клопотання або заперечення проти них, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); найменування суду, до якого вона подається; номер справи, прізвище та ініціали судді (суддів), якщо заява (клопотання, заперечення) подається після постановлення ухвали про відкриття провадження у справі; зміст питання, яке має бути розглянуто судом, та прохання заявника; підстави заяви (клопотання, заперечення); перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви (клопотання, заперечення); інші відомості, що вимагаються цим Кодексом.

Письмові заява, клопотання чи заперечення підписуються заявником чи його представником. До заяви, скарги, клопотання чи заперечення, які подаються на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження).

З матеріалів поданої заяви вбачається, що представник заявника ставить питання про заміну стягувача у виконавчому провадженні з виконання судового рішення про стягнення заборгованості з боржника ОСОБА_1 на користь ТОВ «ЛАЙМ КЕПІТЕЛ».

Разом з тим, ТОВ «СІТІ ФАКТОР» не виконано вимоги ч. 2 статті 183 ЦПК України, оскільки до заяви не додано підтвердження про направлення заінтересованій особі ТОВ «ЛАЙМ КЕПІТЕЛ» копій заяви та доданих до неї документів.

Суд зауважує, що оскільки нормами ЦПК України передбачений обмежений строк для розгляду заяви про заміну сторони (стягувача) виконавчого провадження, необхідною передумовою дотримання судом основних засад цивільного судочинства під час розгляду зазначеної категорії заяв є направлення заявником учасникам справи тексту самої заяви та доказів на підтвердження викладених в ній обставин, позаяк сторони у справі повинні бути заздалегідь повідомленні про таку заяву для надання їм достатнього часу для ознайомлення з її змістом та можливості підготовити свої пояснення (заперечення) на відповідну заяву.

Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судового процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Разом з тим, не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення ЄСПЛ у справі «De Geouffre de la Pradelle v. France» від 16.12.1992, заява №12964/87).

У рішенні у справі «Bellet v. France» від 04.12.1955, заява №23805/94, ЄСПЛ зазначив, що статті 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

При цьому складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. ЄСПЛ зазначає, що сторони судового провадження повинні мати право очікувати застосування до їхньої справи чинних норм процесуального законодавства (рішення ЄСПЛ у справі «Дія 97 проти України» від 21.10.2010).

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

В даному випадку прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справі «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998, «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001 (п. 53), відповідно до якого право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Згідно з вимогами ч. 4 ст. 183 ЦПК України, суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

У зв`язку з наведеним, вказані вимоги суду не є порушенням права на справедливий судовий захист, повернення заяви без розгляду жодним чином не перешкоджає заявнику у доступі до правосуддя після усунення недоліків заяви.

Відповідно до ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Враховуючи викладене, вбачаються наявними підстави для повернення заяви без розгляду.

Керуючись ст. 183, 185, 442 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «СІТІ ФАКТОР», стягував Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛАЙМ КЕПІТЕЛ», боржник ОСОБА_1 про заміну сторони у виконавчому провадженні- повернути заявнику без розгляду.

Роз`яснити заявнику, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала набирає законної сили після її підписання та може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Охтирський міськрайонний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Охтирського міськрайонного суду

Сумської області Н.Г. Яценко