Справа №: 671/254/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 квітня 2024 року м. Волочиськ

Волочиський районний суд Хмельницької області в складі

головуючої судді Ніколової С.В.,

з участю секретаря судового засідання Хрупайло Т.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів,

в с т а н о в и в:

В лютому 2024 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення коштів за договором купівлі-продажу, в якому просив суд стягнути із відповідача кошти в сумі 200000 грн. 00 коп., які відповідач зобов`язався сплатити за договором купівлі-продажу. В обґрунтування позову посилається на те, що 25.08.2022 року між ним та відповідачем укладено договір купівлі- продажу, відповідно до умов якого позивач зобов`язався поставити відповідачу власним транспортом зерно гречки в кількості 10700 кг, а відповідач зобов`язався прийняти товар та протягом 3-х днів здійснити оплату його вартості в сумі 200000 грн. Зазначає, що для поставки товару покупця було укладено договір використання власного автомобіля у виробничих цілях від 25.08.2022 року між ОСОБА_1 та ТОВ «АГРОКОРСС». Позивач свої зобов`язання за договором виконав, 25.08.2022 року поставив товар відповідачу, який поставлений товар прийняв, однак кошти у строки, встановлені договором, не сплатив. 16 грудня 2022 року відповідач видав позивачеві розписку про те, що він отримав товар у вигляді гречки в кількості 10700 кг на суму 200000 грн. і зобов`язується повернути кошти до 15 лютого 2023 року, однак, не виконав свого зобов`язання. Позивач просить суд стягнути з ОСОБА_2 на його користь грошові кошти за невиконаним договором купівлі-продажу в сумі 200000 грн.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив позов задовільнити.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 25.08.2022 року між позивачем та відповідачем укладено усну домовленність щодо купівлі-продажу, відповідно до умов якого позивач зобов`язався поставити відповідачу власним транспортом зерно гречки в кількості 10700 кг, а відповідач зобов`язався прийняти товар та протягом 3-х днів здійснити оплату його вартості в сумі 200000 грн.

Позивач поставив відповідачу зерно гречки в кількості 10700 кг, однак відповідач не провів оплату за отриманий товар.

16 грудня 2022 року відповідач написав позивачу розписку про те, що він отримав товар у вигляді гречки в кількості 10700 кг на суму 200000 грн. та зобов`язався повернути кошти до 15 лютого 2023 року.

Положеннями ч. 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно із ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має грунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

За правилами ст. ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною першою статті 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Предметом договору купівлі-продажу може бути майно (товар), яке є у продавця на момент укладення договору або буде створене (придбане, набуте) продавцем у майбутньому (ч.1 ст. 656 ЦК України).

Відповідно до положень ч.1, 2 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Відповідно до ст. 208 ЦК України у письмовій формі належить вчиняти: 1) правочини між юридичними особами; 2) правочини між фізичною та юридичною особою, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу; 3) правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу; 4) інші правочини, щодо яких законом встановлена письмова форма.

Правові наслідки недодержання сторонами письмової форми визначені ст. 218 ЦК України. Недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом. Якщо правочин, для якого законом встановлена його недійсність у разі недодержання вимоги щодо письмової форми, укладений усно і одна із сторін вчинила дію, а друга сторона підтвердила її вчинення, зокрема шляхом прийняття виконання, такий правочин у разі спору може бути визнаний судом дійсним.

Встановлено, що 25.08.2022 року позивачем передано відповідачу зерно гречки в кількості 107000 кг на суму 200000 грн. 00 коп., а відповідач зобов`язався провести оплату вартості товару. Відповідач взяті на себе зобов`язання не виконав. Дані обставини визнаються сторонами.

Правилами ч. 3 ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню.

Враховуючи визнання відповідачем обставин щодо отримання ним 25.08.2022 року від позивача зерна гречки в кількості 107000 кг на суму 200000 грн. 00 коп. та не проведення оплати обумовленої суми у розмірі 200000 грн. за поставлений йому товар, тому такі обставини не підлягають доказуванню згідно з ч.1 ст. 82 ЦПК України.

Таким чином, враховуючи вищенаведені норми чинного законодавства та встановлені обставини справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню борг за договором купівлі-продажу в сумі 200000 грн. 00 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір в розмірі 2000 грн. 00 коп. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 3, 12, 19, 23, 49, 76-89, 141, 280-282, 354 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг в сумі 200000 грн. 00 коп. та судовий збір в сумі 2000 грн. 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про сторін: позивач: ОСОБА_1 , паспорт НА НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації проживання: АДРЕСА_1 ; відповідач: ОСОБА_2 , паспорт № НОМЕР_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце реєстрації проживання: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення складено 03 травня 2024 року.

Суддя: