Справа №717/2282/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2024 року Кельменецький районний суд Чернівецької області у складі:

головуючого - судді: Туржанського В.В.

при секретарі: Тихоненко І.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Кельменецької селищної ради Дністровського району Чернівецької області про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на нерухоме майно.

Позивач подав до Кельменецького районного суду Чернівецької області позовну заяву у якій просить визнати дійсним договір купівлі-продажу нежитлової будівлі майстерні загальною площею 837 м2 яка розташована в АДРЕСА_1 , який був укладений 18 квітня 2011 року між ОСОБА_1 та ТзОВ «Агро-Контракт». Визнати право власності на нежитлову будівлю майстерні загальною площею 837 м2, що розташована в АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 .

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився та надіслав до суду заяву у якій просить розглянути справу за його відсутності.

Представник відповідача - Кельменецької селищної ради Дністровського району Чернівецької області в судове засідання не з`явився. Селищний голова Олійник Б.О. надіслав до суду заяву у якій просить розглянути справу без участі представника селищної ради, заявлені вимоги визнає в повному обсязі.

Відповідно до ч. 3 статті 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно до ч. 3 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює за результатами підготовчого провадження рішення про задоволення позову.

Суд вважає, що визнання відповідачами позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Таким чином, наявні підстави для винесення рішення за результатами підготовчого провадження.

Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності визнаних представником відповідача обставин або добровільності їх визнання.

Заяви та клопотання не надходили.

Інші процесуальні дії у справі не вчинялися.

Судом встановлено, що 18 квітня 2011 року між позивачем, як переможцем аукціону, який відбувся 18 квітня 2011 року, та ТзОВ „Агро-Контракт в особі ліквідатора Поповича Д.М., який діяв на підставі ухвали Господарського суду Чернівецької області по справі №12/242/б від 24 жовтня 2007 року, був укладений в простій письмовій формі договір купівлі продажу нежитлової будівлі майстерні, загальною площею 796,2 м2, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 . Сторони повністю виконали умови договору, а саме позивач сплатив ТзОВ „Агро-Контракт в повному обсязі кошти за придбане майно. ТзОВ „Агро-Контракт передав, а ОСОБА_1 прийняв нежитлову будівлю майстерні. Представник ТзОВ „Агоро-Контракт - ліквідатор Попович Д.М. ухилився від нотаріального посвідчення цього договору. Договір між ОСОБА_1 та ТзОВ „Агро-Контракт було укладено після набрання чинності законом „Про внесення змін до Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та інших законодавчих актів України від 11.02.2010 №1878-VI, яким державна реєстрація договору купівлі-продажу нерухомого майна скасована. Фактична загальна площа нежитлової будівлі майстерні АДРЕСА_1 за результатами технічної інвентаризації станом на 10.01.2020 року становить 837 м2. Загальна площа збільшилася у зв?язку зі помилковим попереднім обчисленням площі.

02 квітня 2013 року ТзОВ „Агро-Контракт було припинено.

Таким чином, в даний час позивач не має можливості нотаріально посвідчити договір купівлі продажу спірного майна, оскільки юридична особа, яка продала йому майно припинена.

Однією з умов застосування ч.2 ст.220 ЦК та визнання правочину дійсним в судовому порядку є встановлення судом факту безповоротного ухилення однією зі сторін від нотаріального посвідчення правочину та втрата стороною можливості з будь-яких причин нотаріально посвідчити правочин.

В даному випадку має місце факт безповоротного ухилення ТзОВ „Агро-Контракт від нотаріального посвідчення правочину та втрата стороною можливості нотаріально посвідчити правочин, внаслідок припинення ТзОВ „Агро-Контракт.

Однією з умов застосування частини другої статті 220 ЦК України та визнання правочину дійсним у судовому порядку є встановлення судом факту безповоротного ухилення однієї із сторін від нотаріального посвідчення правочину та втрата стороною можливості з будь-яких причин нотаріально посвідчити правочин.

При розгляді справи про визнання правочину дійсним суд повинен з`ясувати, чому правочин не був нотаріально посвідчений, чи дійсно сторона ухилилася від його посвідчення та чи втрачена така можливість. При цьому саме по собі небажання сторони нотаріально посвідчувати договір, її ухилення від такого посвідчення з причин відсутності коштів на сплату необхідних платежів та податків під час такого посвідчення не може бути підставою для застосування частини другої статті 220 ЦК України.

Даючи належну оцінку Договору купівлі-продажу від 18 квітня 2011 року судом встановлено, що під час його укладення сторони дійшли згоди щодо всіх істотних умов договору, зокрема щодо предмета договору яким являється нежитлова будівля майстерні літ. А-2 за адресою с. Росошани Кельменецького району (на момент розгляду справи Дністровського району) Чернівецької області, а також щодо ціни продажу за 26000 гривень згідно до протоколу про хід аукціону 18 квітня 2011 року.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 у повному обсязі виконано взяті на себе зобов`язання та здійснено оплату за придбане приміщення до укладення договору, що підтверджується п.3 Договору, з якого вбачається, що розрахунки за придбане майно повністю проведені покупцем до підписання цього договору. В свою чергу продавцем ТзОВ «Агро-Контракт» виконано обов`язок передбачений п. 6 договору щодо передачі майна та згідно Акту прийому передачі від 18.04.2011 року, ТзОВ «Агро-Контракт» в особі ліквідатора, арбітражного керуючого Поповича Д.М. передало ОСОБА_1 , а останній прийняв нежитлову будівлю майстерні літ. А-2 за адресою с. Росошани Кельменецького району.

Суд вважає, що сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне виконання договору.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 лютого 2019 року у справі № 389/122/16-ц (провадження № 61-12634св18) зазначено, що «для визнання судом угоди дійсною повинен мати місце не лише факт повного чи часткового виконання угоди, що потребує нотаріального посвідчення, а також факт ухилення іншою стороною від нотаріального оформлення угоди».

Відповідно до ухвали Господарського суду Чернівецької області від 18.03.2013 по справі №12/242/б, ТзОВ «Агро-Контракт» як юридичну особу припинено у зв?язку із визнанням її банкрутом.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що договір купівлі-продажу не був належним чином нотаріально посвідчений через ухилення ТзОВ «Агро-Контракт» від вчинення таких дій.

З моменту ліквідації та припинення існування ТзОВ «Агро-Контракт», фактично втрачена будь-яка можливість для позивача посвідчити договір нотаріально.

Таким чином, між ТзОВ „Агро-Контракт та ОСОБА_1 склалися правовідносини з приводу укладення та виконання договору купівлі-продажу.

Суд вважає, що права позивача були порушені ТзОВ „Агро-Контракт виходячи з наступного.

Згідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ст. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Згідно до ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення.

Згідно до ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

Таким чином, в даний час поняття державної реєстрації договору купівлі продажу в статтях 640, 657 ЦК України відсутнє.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Згідно до ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною першою статті 210 Кодексу визначено, що правочин підлягає реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації.

Відповідно до частини 1 статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

За своєю суттю договір купівлі-продажу передбачає для однієї сторони право отримання предмета купівлі-продажу у власність та зобов`язання сплатити його покупну ціну, а для другої сторони право на отримання ціни та обов`язок передати предмет договору наступному власнику.

Істотними умовами договору купівлі-продажу є умови про предмет та ціну.

Ціна товару це грошова сума, яка підлягає сплаті покупцем за одержану від продавця річ.

Відповідно до частини 1 статті 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін.

Для визнання такого договору дійсним обов`язковою умовою, як і для будь якого іншого договору, є відповідність його змісту Цивільного кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства (частина 3 статті 209, частина 1 статті 203 ЦК України).

Зі змісту ст.392 ЦК України вбачається, що особа може звертатись до суду з позовом про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності.

Згідно з ч. ч. 1, 4 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право приватної власності є непоруш Однією з умов застосування частини другої статті 220 ЦК України та визнання правочину дійсним у судовому порядку є встановлення судом факту безповоротного ухилення однієї із сторін від нотаріального посвідчення правочину та втрата стороною можливості з будь-яких причин нотаріально посвідчити правочин.

При розгляді справи про визнання правочину дійсним суд повинен з`ясувати, чому правочин не був нотаріально посвідчений, чи дійсно сторона ухилилася від його посвідчення та чи втрачена така можливість. При цьому саме по собі небажання сторони нотаріально посвідчувати договір, її ухилення від такого посвідчення з причин відсутності коштів на сплату необхідних платежів та податків під час такого посвідчення не може бути підставою для застосування частини другої статті 220 ЦК України.

Даючи належну оцінку Договору купівлі-продажу від 18 квітня 2011 року судом встановлено, що під час його укладення сторони дійшли згоди щодо всіх істотних умов договору, зокрема щодо предмета договору яким являється нежитлова будівля майстерні літ. А-2 за адресою с. Росошани Кельменецького району (на момент розгляду справи Дністровського району) Чернівецької області, а також щодо ціни продажу за 26000 гривень згідно до протоколу про хід аукціону 18 квітня 2011 року.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 у повному обсязі виконано взяті на себе зобов`язання та здійснено оплату за придбане приміщення до укладення договору, що підтверджується п.3 Договору, з якого вбачається, що розрахунки за придбане майно повністю проведені покупцем до підписання цього договору. В свою чергу продавцем ТзОВ «Агро-Контракт» виконано обов`язок передбачений п. 6 договору щодо передачі майна та згідно Акту прийому передачі від 18.04.2011 року, ТзОВ «Агро-Контракт» в особі ліквідатора, арбітражного керуючого Поповича Д.М. передало ОСОБА_1 , а останній прийняв нежитлову будівлю майстерні літ. А-2 за адресою с. Росошани Кельменецького району.

Суд вважає, що сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне виконання договору.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 лютого 2019 року у справі № 389/122/16-ц (провадження № 61-12634св18) зазначено, що «для визнання судом угоди дійсною повинен мати місце не лише факт повного чи часткового виконання угоди, що потребує нотаріального посвідчення, а також факт ухилення іншою стороною від нотаріального оформлення угоди».

Відповідно до ухвали Господарського суду Чернівецької області від 18.03.2013 по справі №12/242/б, ТзОВ «Агро-Контракт» як юридичну особу припинено у зв?язку із визнанням її банкрутом.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що договір купівлі-продажу не був належним чином нотаріально посвідчений через ухилення ТзОВ «Агро-Контракт» від вчинення таких дій.

З моменту ліквідації та припинення існування ТзОВ «Агро-Контракт», фактично втрачена будь-яка можливість для позивача посвідчити договір нотаріально.

Відповідно до ст. 16 ЦК України, визнання права є одним із способів захисту порушеного майнового права.

За таких обставин, враховуючи той факт, що договір купівлі-продажу був укладений та виконаний, водночас належним чином не був нотаріально посвідчений через ухилення продавцем від виконання таких дій та наразі втрачена будь-яка можливість нотаріально посвідчити правочин, придбане майно перебуває у володінні та користуванні позивача, будь-яких спорів щодо права власності на набуте майно між позивачем та відповідачем і іншими третіми особами немає, суд дійшов висновку про відсутність іншого позасудового механізму захисту позивачем права власності та наявність достатніх підстав для визнання договору купівлі-продажу дійсним і визнання за позивачем права власності на набуте нерухому майно, так як договір не був нотаріально посвідченим не з вини покупця.

Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною першою ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Враховуючи наведене, суд вважає, що позов слід задовольнити.

Згідно до пункту 5 статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

На підставі ст. ст. 111, 220, 640, ч. 4 ст. 656, 657 ЦК України, керуючись ст. ст. 2, 4, 5, 12, 13, 19, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 82, 206, 209, 258, 263, 264, 265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , жителя с. Росошани Дністровського району Чернівецької області, до Кельменецької селищної ради Дністровського району Чернівецької області, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 04417010, яка розташована в смт. Кельменці Дністровського району Чернівецької області Площа Центральна будинок 4, про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на нерухоме майно задовольнити повністю.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу нежитлової будівлі майстерні, яка розташована в АДРЕСА_1 , який був укладений 18 квітня 2011 року між ОСОБА_1 та товариством з обмеженою відповідальністю «Агро-Контракт».

Визнати за ОСОБА_1 право власності на нежитлову будівлю майстерні загальною площею 837 м2, позначену в технічному паспорті літерою А-2, що розташована в АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення суду складено 19 січня 2024 року.

Суддя: