Справа № 646/8489/24
№ провадження 4-с/646/27/2024
У Х В А Л А

12.08.24 м.Харків

Червонозаводськи районний суд м. Харкова в складі:

головуючого : Бібіка О.В.,

за участю секретаря: Петренко А.О.,

розглянувши у судовому засіданні клопотання представника боржника ОСОБА_1 , адвоката Балаклицького В. про зупинення провадження у справі за скаргою ОСОБА_1 , інші особи: приватний виконавець Ярмоленко Олександр Валентинович, стягувач: акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» на дії/ бездіяльність органу примусового виконання,

ВСТАНОВИВ:

01.08.2024 в провадження судді Червонозаводського районного суду м. Харкова надійшла цивільна справа за скаргою ОСОБА_1 , інші особи: приватний виконавець Ярмоленко Олександр Валентинович, стягувач: акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» на дії/ бездіяльність органу примусового виконання.

В обґрунтування скарги, представник скаржника, адвокат Балаклицький В.В., зазначив, що приватним виконавцем Ярмоленком Олександром Валентиновичем прийнято рішення винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 75586386 від 22.07.2024 року, відкрито виконавче провадження з виконання: виконавчого листа № 2-2371/11, виданого 31.05.2012 року Червонозаводським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КВ «ПриватБанк» суми заборгованості за кредитним договором № DN81AR03110006 від 03.09.2007 року в розмірі 64 562,00 грн.

Вважає, що дане рішення приватного виконавця є неправомірним, постанова про відкриття виконавчого провадження ВП № 75586386 від 22.07.2024 року підлягає скасуванню.

09.08.2024 до суду від адвоката Балаклицького Вячеслава Вікторовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 надійшло клопотання про зупинення розгляду справи, до розгляду справи №№ 2-2371/2011 провадження № 6/646/266/2024, за заявою адвоката Балаклицького Вячеслава Вікторовича, який діє інтересах ОСОБА_1 , про визнання виконавчого документа (виконавчого листа № 2-2371/11, виданого 31.05.2012 року Червонозаводським районним судом м. Харкова) таким, що не підлягає виконанню, що здійснюється іншим судом.

На обгрунтування посилається, що за результатами розгляду зазначеної цивільної справи № 2-2371/2011 провадження № 6/646/266/2024 буде вирішено питання щодо визнання виконавчого документа (виконавчого листа № 2-2371/11, виданого 31.05.2012 року Червонозаводським районним судом м. Харкова) таким, що не підлягає виконанню, що у свою чергу, вплине на результати розгляду справи № 646/8489/24 провадження № 4-с/646/27/2024 та додатково буде свідчити про неправомірність рішення приватного виконавця Ярмоленка Олександра Валентиновича щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 75586386 від 22.07.2024.

За таких обставин існує об`єктивна неможливість розгляду справи № 646/8489/24 провадження № 4-с/646/27/2024 за скаргою адвоката Балаклицького Вячеслава Вікторовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на рішення приватного виконавця Ярмоленка Олександра Валентиновича щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 75586386 від 22.07.2024 до вирішення справи № 2-2371/2011 провадження № 6/646/266/2024 за заявою адвоката Балаклицького Вячеслава Вікторовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , про визнання виконавчого документа (виконавчого листа № 2-2371/11, виданого 31.05.2012 року Червонозаводським районним судом м. Харкова) таким, що не підлягає виконанню, що розглядається в порядку цивільного судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням у цій справі.

Суд, дослідивши аргументи заявника, дійшов наступного.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Пунктом 9 частини другої статті 129 Конституції України передбачено, що однією з основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII (далі - Закон № 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно частини першої статті 5 Закону № 1404-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Статтею 10 Закону № 1404-VIII встановлено, що заходами примусового виконання рішень є звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Відповідно до частини першої, другої статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями у судовому процесі (частина друга статті 2 ЦПК України).

У частині першій статті 11 ЦПК України передбачено, що суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Положення п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України міститься у Главі 8 розділу, Розділу III ЦПК України якою урегульовано зупинення і закриття провадження у справі. Залишення позову без розгляду у позовному провадженні.

Стаття 447 ЦПК України регулює право на звернення зі скаргою до суду в порядку судового контролю за виконанням судових рішень і міститься в Розділі VII ЦПК України.

Згідно з частиною першою статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Тлумачення зазначених норм дозволяє зробити висновок, що завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. В порядку судового контролю за виконанням судових рішень такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси сторони виконавчого провадження порушені, а скаржник використовує цивільне судочинство для такого захисту. По своїй суті ініціювання справи щодо судового контролю за виконанням судових рішень не для захисту прав та інтересів є недопустимим.

Відповідно до ч.9 ст.10 ЦПК України якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права)

Суд, керуючись засадою верховенства права, застосовує до вказаних правовідносин аналогію закону.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом учинення процесуальних дій під час судового розгляду з визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і передбачити усунення яких неможливо.

Визначаючи наявність підстав, передбачених п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі застосовується у тому разі, коли в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду, і встановити ці обставини у даній справі неможливо.

Згідно роз`ясненням Пленуму Верховного Суду України в п. 33 постанови "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" від 12 червня 2009 року N 2, визначаючи наявність передбачених статтею 201 ЦПК підстав, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як зазначено у пункті 4 частини першої цієї статті - неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Предметом оскарження у цій справі є правомірність дій приватного виконавця щодо відкриття виконавчого провадження ОСОБА_2 у виконавчому провадженні ВП № 75586386 від 22.07.2024, а предметом судового розгляду іншої справи є визнання виконавчого документа у виконавчому провадженні за виконавчим листом у справі №2-2371 від 31.05.2012 таким, що не підлягає виконанню.

Скарги стосуються одного предмета виконавчого провадження, тільки різних його стадій.

Оцінка правомірності дій приватного виконавця на відвідній стадії виконавчого провадження не ґрунтується на одній, чи аналогічних правових нормах.

На вказане впливають як фактичні обставини, так норми права якими вони урегульовані.

Отже, доводи заявника про те, що від наслідків розгляду іншої цивільної справи залежить прийняття рішення у цій цивільній справі не ґрунтуються на доказах, вкладених у його скарзі від 31.07.24

Відповідно до висновків, зазначених у постанові Верховного Суду України N 6-1957цс16 від 01 лютого 2017 року, вирішуючи питання про зупинення провадження у справі, суд повинен враховувати, що зупинення провадження у цивільній справі з мотивів наявності іншої справи, може мати місце тільки в тому разі, коли лише в тій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав вимог у даній справі чи умов, від яких залежить можливість її розгляду, і з`ясувати, чи дійсно від наслідків розгляду зазначеної цивільної справи залежить прийняття рішення у цій цивільній справі.

Правові висновки щодо необхідності зазначення обґрунтування зупинення провадження у справі та необхідності дотримання розумних строків розгляду справи зазначені у Постанові Верховного Суду у справі N 308/5006/16-ц від 27.02.2019 року та у Постанові Верховного Суду у справі N 1522/27468/12 від 07.11.2018 року.

При цьому, суд звертає увагу, що підставою для зупинення провадження в справі є не лише існування справи в суді та припущення про те, що рішення в ній має значення для цивільної справи, а саме неможливість її розгляду до вирішення іншої справи.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 251, 447 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання адвоката Балаклицького Вячеслава Вікторовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 про зупинення розгляду справи № 646/8489/24 про зупинення провадження у справі № 646/8489/24 провадження № 4-с/646/27/2024 за скаргою адвоката Балаклицького Вячеслава Вікторовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на рішення приватного виконавця Ярмоленка Олександра Валентиновича щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 75586386 від 22.07.2024 до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 2-2371/2011 провадження № 6/646/266/2024 за заявою адвоката Балаклицького Вячеслава Вікторовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , про визнання виконавчого документа (виконавчого листа № 2-2371/11, виданого 31.05.2012 року Червонозаводським районним судом м. Харкова) таким, що не підлягає виконанню.

Призначити розгляд скарги на 11-00 год. 30 серпня 2024 року,який відбудеться в приміщенні Червонозаводського районного суду м. Харкова (м. Харків, м-н. Героїв Небесної Сотні, 36, 3-й під`їзд).

Викликати учасників справи.

Відповідно п.27, ч.1 ст.353 ЦПК окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо: розгляду скарг на дії (бездіяльність) органів державної виконавчої служби, приватного виконавця

У порядку ч.1,2 ст. 354 ЦПК апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.В.Бібік