ПОСТАНОВА

іменем України

26 січня 2024 року м. Кропивницький

справа № 383/249/20

провадження № 22-ц/4809/295/24

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах Чельник О.І. (головуючий, суддя-доповідач), Карпенка О.Л., Мурашка С.І.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області,

треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на додаткове рішення Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 20 листопада 2023 року у складі судді Ревякіної О.В.,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2020 року ОСОБА_1 звернулася в Бобринецький районний суду Кіровоградської області з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання поновленим договору оренди земельної ділянки та визнання укладеною додаткової угоди.

Ухвалою Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 17 березня 2023 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання поновленим договору оренди земельної ділянки та визнання укладеною додаткової угоди, було прийнято до провадження Компаніївського районного суду Кіровоградської області (т.2 а.с.185-186).

Рішенням Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 30 жовтня 2023 року у задоволенні позову відмовлено.

У листопаді 2023 року ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу. В обґрунтування заяви посилався на те, що рішенням Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 30 жовтня 2023 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 про визнання поновленим договору оренди земельної ділянки та визнання укладеною додаткової угоди. У письмових поясненнях від 03 березня 2023 року ОСОБА_2 вказував попередній розрахунок судових витрат на правничу допомогу, які він очікує понести у зв`язку з розглядом справи в орієнтовному розмірі 10000 грн, підтверджуючі документи будуть надані додатково. Вказав, що недобросовісна поведінка представника позивача призвела до більш тривалого розгляду справи, що вплинуло на обсяг наданої правничої допомоги, що неможливо було передбачити наперед. Посилався на необхідність збирання додаткових доказів на 440 аркушах в паперовій та електронній формі, уточнення правової позиції у справі з урахуванням додаткових пояснень представника позивача.

Посилаючись на зазначені обставини просив суд стягнути з позивача на його користь витрати на правничу допомогу в сумі 30000 грн.

Додатковим рішенням Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 20 листопада 2023 року у задоволенні заяви відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним додатковим рішенням ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушенням норм процесуального права, просив вказане додаткове рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення його заяви.

ОСОБА_1 направила до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просила додаткове рішення Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 20 листопада 2023 рокузалишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_2 - без задоволення. Вважала, що додаткове рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального права.

Сторони у судове засідання апеляційного суду не з`явилися. Про час та місце слухання справи були повідомлені належним чином. Причини неявки суду не повідомили. Колегія суддів постановила ухвалу про слухання справи у відсутності сторін на підставі ч.2 ст.372 ЦПК України.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а додаткове рішення суду першої інстанції - скасуванню.

Ухвалюючи додаткове рішення про відмову у задоволенні заяви суд першої інстанції дійшов висновку про те, що правові підстави для вирішення питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог відсутні, враховуючи відсутність факту звернення до суду із заявою про надання доказів понесених судових витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду згідно з приписами ст.ст.141, 246 ЦПК України.

Апеляційний суд не може погодитись з такими висновками суду, виходячи з такого.

Частинами 3 та 4 ст.258 ЦПК України визначено, що розгляд справи по суті судом першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду. Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку закінчується прийняттям постанови. Згідно з ч.2 ст.259 ЦПК України рішення та постанови приймаються, складаються і підписуються в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу. Суд може вирішити питання розподілу судових витрат у додатковому рішенні після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті (ч.3 ст.259 ЦПК України).

Відповідно до ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати;

4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених ст. 430 ЦПК України.

Згідно з ч.2 ст.270 ЦПК України заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Відповідно до вимог ч.3 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

У п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі» роз`яснено, що додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених ЦПК; воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. Додаткове рішення може ухвалити лише той склад суду, що ухвалив рішення в даній справі. В іншому разі особа має право звернутися до суду з тими ж вимогами на загальних підставах. При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд ухвалою відмовляє у задоволенні заяви.

Із письмових доказів по справі убачається, що суд ухвалив додаткове рішення про відмову в задоволені заяви ОСОБА_2 (т.5 а.с.240-242). Відповідно поза увагою місцевого суду залишилась та обставина, що за результатом розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення суд постановляє відповідну ухвалу у випадку відмови у її задоволенні.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (частини перша - друга статті 133 ЦПК України).

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (частина восьма статті 141 ЦПК України).

Для приватного права апріорі властивою є така засада, як розумність. Розумність характерна як для оцінки/врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватноправових норм, що здійснюється при вирішенні спорів, так і для тлумачення процесуальних норм (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 червня 2021 року у справі № 554/4741/19, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року у справі № 520/1185/16-ц, постанову Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі № 209/3085/20).

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (частини перша та друга статті 2 ЦПК України).

Якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог (частина перша статті 246 ЦПК України).

Касаційний суд зауважив, що у випадку, якщо сторона з поважних причин до закінчення судових дебатів не могла подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, та подає ці докази разом з відповідною заявою після прийняття рішення по суті позовних вимог, то така сторона повинна обґрунтувати поважність причин неподання таких доказів суду до закінчення судових дебатів у справі; у разі відсутності обґрунтування поважних причин чи їх неповажності суд відмовляє в задоволенні заяви про стягнення витрат.

Апеляційним судом було встановлено, що ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 16 лютого 2023 року ОСОБА_2 було залучено в якості третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору (т.2 а.с.97-99).

03 березня 2023 року ОСОБА_2 , в межах визначеного законом строку, були подані письмові пояснення до Бобринецького районного суду Кіровоградської області, у яких він висловив свою позицію щодо позову ОСОБА_1 та вказав попередній розрахунок судових витрат на правничу допомогу, які він очікує понести у зв`язку з розглядом справи в орієнтовному розмірі 10000 грн (т.2 а.с.133-136).

09 березня 2023 року Бобринецьким районним судом Кіровоградської області було видано розпорядження №32 «Про передачу цивільної справи на розгляд іншому суду», яким цивільну справу №383/249/20 було передано до Компаніївського районного суду Кіровоградської області у зв`язку з неможливістю утворення нового складу суду для розгляду справи (т.2 а.с.173-175).

Ухвалою Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 17 березня 2023 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання поновленим договору оренди земельної ділянки та визнання укладеною додаткової угоди, було прийнято до провадження Компаніївського районного суду Кіровоградської області у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання (т.2 а.с.185-186).

Відповідно до положень ст. 33 ЦПК України розгляд справи розпочато спочатку зі стадії підготовчого судового засідання.

Колегія суддів вважає, що матеріалами справи підтверджується факт подання ОСОБА_2 заяви про попередній розрахунок судових витрат у розмірі 10000 грн відповідно до вимог ст.246 ЦПК України. Посилання місцевого суду на необхідність повторного звернення із відповідною заявою у зв`язку зі зміною підсудності та складу суду є помилковим.

Враховуючи викладене вище, апеляційний суд приходить до висновку про те, що з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 підлягають стягненню судові витрати на правничу допомогу.

Статтею 137 ЦПК встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до ст. 246 ЦПК України у разі, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Встановлено, що під час розгляду справи правнича допомога ОСОБА_2 надавалась адвокатом Яришом Дмитром Валерійовичем на підставі договору про надання правової/правничої допомоги від 01 березня 2023 року, додаткової угоди №1 до договору від 01 березня 2023 року та додаткової угоди №2 до договору від 01 березня 2023 року (т.5 а.с.193-196, 197, 198).

Враховуючи ту обставину, що у поданих письмових поясненнях від 03 березня 2023 року ОСОБА_2 визначив орієнтовний розмір витрат на правничу допомогу у сумі 10000 грн, та в подальшому не повідомив суд до закінчення судових дебатів про їх збільшення до 30000 грн, а зміст заяви не містить обґрунтування поважних причин неподання ним доказів, що підтверджують розмір судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, колегія суддів приходить до висновку про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судових витрат на правничу допомогу у розмірі 10000 грн.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 10 січня 2024 року по справі №285/5547/21.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вказаних вимог закону не врахував, неповно з`ясував обставини справи, які мають значення для справи, чим порушив норми процесуального права.

Відповідно до ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин справи, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Зазначене відповідно до вимог ч.1 ст.376 ЦПК України є підставою для скасування додаткового судового рішення.

Відповідно до вимог ч.ч.4, 5 ст.268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ч.ч.4, 5 ст.268, ст.ст.367, 374, 376, 382 - 384 ЦПК України

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Додаткове рішення Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 20 листопада 2023 року скасувати та ухвалити нове.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , Кіровоградська область, Бобринецький район, с. Благодатне) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) витрати на правничу допомогу у розмірі 10000 (десять тисяч) грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя О.І. Чельник

Судді О.Л. Карпенко

С.І. Мурашко