справа № 166/42/24
провадження № 2/166/36/24
РІШЕННЯ

іменем України

30 січня 2024 року смт Ратне

Ратнівський районний суд Волинської області в складі головуючого судді Свистун О.М., за участю секретаря Заєць Н.П., розглянувши у підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Заболоттівської селищної ради Ковельського району Волинської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

установив:

ОСОБА_1 02 січня 2024 року звернувся до суду із позовною заявою, в якій зазначив, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_1 відкрилася спадщина, яка складається із житлового будинку, господарських будівель та споруд, які знаходяться на АДРЕСА_1 .

За життя 30 вересня 2005 року ОСОБА_2 склав на випадок своєї смерті заповіт, посвідчений у Заліській сільській раді за реєстровим № 35, згідно з яким він усе своє майно, яке належить йому на день його смерті, у тому числі вищевказаний житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, заповів у рівних долях йому, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 .

Він, будучи спадкоємцем за заповітом, не звернувся до нотаріуса із заявою про прийнятя спадщини через те, що вважав, що прийняв спадщину. Також він тривалий час проживає далеко від місця проживання спадкодавця та місцезнаходження спадкового майна, зокрема в Львівській області, в село Заліси, де проживали його батьки, приїжджав вкрай рідко, що в свою чергу зумовило невчасне звернення ним до нотаріуса із відповідною заявою про прийняття спадщини.

Просить визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 тривалістю в один місяць з дати набрання рішенням суду законної сили.

Ухвалою від 03.01.2024 відкрито загальне позовне провадження у справі, призначено підготовче судове засідання на 30 січня 2024 року.

У підготовче судове засідання сторони не з`явилися, подали заяву про розгляд справи за їх відсутності та, відповідно, ОСОБА_1 про підтримання заявлених вимог, а представник Заболоттівської селищної ради про їх визнання.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Судом установлено, документально підтверджено копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого виконачим комітетом Заліської сільської ради Ратнівського району Волинської області 02 січня 2008 року, актовий запис № 1, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Із цієї дати відповідно до ст. 1220 ЦК України відкрилась спадщина на спадкове майно.

ОСОБА_2 усе належне йому майно, в тому числі належний йому житловий будинок з надвірними будівлями, заповів у рівних долях: ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , про що склав заповіт, який посвідчений 30 вересня 2005 року Межиситівською сільською радою та зареєстрований в реєстрі за № 35. Указаний заповіт відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 75552733 від 24.01.2024 є чинним.

Про належність ОСОБА_2 житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходяться на АДРЕСА_1 , свідчать довідка Заболоттівської селищної ради № 420 від 08.11.2023 та витяг з погосподарської книги № 5 за 2023 рік по селу Заліси Ковельського району № 421 від 08.11.20223.

Як вбачається з інформаційної довідки із Спадкового реєстру № 74652061, сформованої 08 листопада 2023 року приватним нотаріусом Антонюком К.А., спадкова справа після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 не реєструвалася.

ОСОБА_2 на день смерті проживав один у с.Заліси Ратнівського (після реформи - Ковельського) району Волинської області, про що свідчить довідка, видана виконкомом Заболоттівської селищної ради від 08.11.2023 №420.

Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Із довідки приватного нотаріуса Ковельського районного нотаріального округу Волинської області Антонюка К.А. від 08.11.2023 № 124/01-16 вбачається, що ОСОБА_1 у встановлений законом строк із заявою про прийняття спадщини не звернувся.

При цьому, суд не залучав до участі у справі інших спадкоємців, указаних у заповіті, які не прийняли спадщину у встановлений законом строк, оскільки відповідно до правової позиції Верховного Суду (справа № 697/2052/17-ц, провадження № 61-3014св19) надання позивачу додаткового строку для прийняття спадщини після смерті спадкодавця не порушує прав та законних інтересів таких осіб, у зв`язку з тим, що вони можуть звернутися до суду із позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України.

Згідно із позовною заявою у встановлений ст. 1270 ч. 1 ЦК України шестимісячний строк позивач до нотаріальної контори не звернувся через велику відстань між місцем його постійного проживання м. Сокаль Львівської області та місцем знаходження спадкового майна с. Заліси Волинської області.

Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Таким чином, велика відстань між місцем постійного проживання позивача і місцем знаходження спадкового майна є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. Вказаний правовий висновок висловлений Верховним Судом у постанові від 26 червня 2019 року по справі № 565/1145/17.

Відповідно до ст. 1272 ч. 3 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини.

За таких обставин суд, враховуючи принцип справедливості та відсутність інших спадкоємців, які прийняли спадщину, визнає причину пропуску позивачем строку поважною та визначає додатковий строк в один місяць із наступного дня після вступу рішення в законну силу, який вважає достатнім для подання позивачем до нотаріуса заяви про прийняття спадщини.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 81, 20, 229, 263-265 України, ст.ст. 1268, 1269, 1270, 1272 ЦК України, суд

ухвалив :

Позов задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , додатковий строк тривалістю 1 (один) місяць із наступного дня після вступу рішення у законну силу для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду через Ратнівський районний суд шляхом подачі апеляційних скарг в 30 - денний строк з дня складення рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: Заболоттівська селищна рада Ковельського району Волинської області, смт Заболоття, вул. Незалежності, 6 Ковельського району Волинської області, .

Суддя Ратнівського

районного суду О.М. Свистун