Справа № 134/704/23
Провадження № 22-ц/801/781/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Лабай О. В.
Доповідач:Голота Л. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 травня 2024 рокуСправа № 134/704/23м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді - Голоти Л.О. (суддя-доповідач),

суддів Оніщука В. В., Рибчинського В. П.,

за участю секретаря судового засідання Різник Д. С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні (в режимі відеоконференції) в залі суду № 2 справу № 134/704/23 за позовом Органу опіки та піклування в особі виконавчого комітету Городківської сільської ради в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,

за апеляційною скаргою ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , на рішення Крижопільського районного суду Вінницької області від 9.02.2024 року, ухвалене у складі судді Лабая О. В. в приміщенні суду в м. Крижопіль, повний текст рішення складено 13.02.2024 року, -

в с т а н о в и в :

2.05.2023 Орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Городківської сільської ради в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом (вх № 1878/23) до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, в якому, з урахуванням заяви про зміну предмета позову /а. с. 57-60/, посилаючись на положення статей 164, 165, 166 СК України та п. 8 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінетів Міністрів України від 24.09.2008 року № 866 (далі - Постанова № 866) просив :

- позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно її неповнолітньої доньки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- стягнути з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на її особистий рахунок відкритий у банківській установі у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного опікуна кожну дитину щомісячно.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач є матір`ю малолітньої дочки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що перебувала на її утриманні, відомості про батька малолітньої дочки відповідно до свідоцтва про народження від 12.11.2010 серія НОМЕР_1 виданого Ізмайловським відділом РАГС управління РАГС Москви відсутні.

20.04.2023 о 17.00 годині від соціального фахівця КЗ «Центр надання соціальних послуг» надійшло повідомлення про те, що малолітня ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прибігла до неї босоніж та повідомила, що мати вигнала її з дому. За результатом виїзду за місцем проживання сім`ї ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_1 було виявлено, що мати не створила належних умов для повноцінного розвитку дитини. Будинок в занедбаному стані, в деяких кімнатах відсутні шибки на вікнах, порушено всі санітарно-гігієнічні норми, в кімнатах безлад, сморід, пліснява, брудні речі та постільна білизна, посуд із залишками зіпсованої їжі, продукти харчування майже відсутні, виявлено алкогольні напої, мати палить тютюнові вироби в будинку. Матір дитини знаходиться у стані зміненої свідомості, проявляє агресію, вживала нецензурну лексику, плуталася в думках та висловах, проявляла фізичне та психологічне насилля над дитиною, шарпала її, ображала та погрожувала.

ОСОБА_2 20.04.2023 року притягувалась до адміністративної відповідальності за статтею ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та 19.04.2023 за статтею ч. ч. 1 та 2 ст. 184 КУпАП.

Комісією зроблено висновок, що подальше перебування дитини в цій сім`ї є небезпечним. Внаслідок чого малолітню дитину ОСОБА_1 було відібрано у матері та тимчасово влаштовано до медичного закладу КНП «Крижопільська ОЛІЛ».

Рішенням виконавчого комітету Городківської сільської ради затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 .

Рішенням Крижопільського районного суду Вінницької області від 9.02.2024 року позов задоволено.

Позбавлено ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстровану АДРЕСА_1 , батьківських прав відносно її малолітньої дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 12.07.2023 і до досягнення нею повноліття.

Допущено негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір в дохід держави у розмірі 1073 грн. 60 коп. за вимогу про позбавлення батьківських прав та у розмірі 1073 грн. 60 коп. за вимогу про стягнення аліментів.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , подано апеляційну скаргу (вх. № 2142 від 4.03.2024), в якій, посилаючись на неповноту з`ясування обставин справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні позовних вимог.

Основними доводами апеляційної скарги є те, що суд першої інстанції не взяв до уваги те, що позивачем недоведено свідоме нехтування ОСОБА_2 батьківськими обов`язками і відповідач заперечує проти позбавлення її батьківських прав стосовно доньки.

Судом не враховано те, що позбавлення батьківських прав допускається, як крайній захід, коли змінити ставлення батьків до виховання дитини неможливо. Позивачем не надано доказів, що до відповідача застосовувались заходи впливу, які виявились без результативними, тобто доказів того, що відповідач систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжує не виконувати свої батьківські обов`язки. Відповідач вживає заходи щодо зміни своєї поведінки та ставлення до створення повноцінних умов для виховання та розвитку дітей, вона офіційно працевлаштувалась, переймається потребами доньки, цікавиться її життям, постійно спілкується у телефонному режимі.

Висновок органу опіки та піклування є недостатньо обгрунтованим, не місить відомостей про з`ясування органом опіки та піклування реального відношення матері до дитини, посилань на наявність достатньої та переконливої документальної бази, що характеризує особистість матері, установлення факту саме ухилення від виконання батьківських обов`язків. Сам висновок органу опіки та піклування не може бути безумовною підставою для задоволення позову та позбавлення батьківських прав, оскільки такий висновок має рекомендаційний характер.

Необґрунтованим й недоведеним є висновок суду першої інстанції щодо наявності факту щодо притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 173-2 КУпАП, оскільки Крижопільським районним судом по справі № 134/732/23 (за ч. 2 ст. 184 КУпАП) та по справі № 134/1071/23 (за ч. 1 ст. 173-ц КУпАП) закрито провадження у справах у зв`язку із застосуванням судом положень статті 22 КУпАП та звільнення ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності з оголошенням їй усного зауваження. Тобто до відповідача по обом справах застосовано заходи впливу у виді попередження, що не є адміністративним стягненням, а тому вона не може вважатися такою, що була притягнута до адміністративної відповідальності за вказаними статтями КУпАП. На момент звернення позивача в суд з позовом судові рішення по справам № 134/732/23 та № 134/1071/23 були відсутні.

У строк встановлений судом відзив на апеляційну скаргу не надходив.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_3 підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_5 заперечила проти апеляційної скарги, просила залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, обговоривши підстави апеляційної скарги, Вінницький апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (частина перша статті 367 ЦПК України).

Згідно з статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам статті 263 ЦПК України.

У справі встановлено наступні обставини.

ОСОБА_2 має малолітню доньку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_2 ; неповнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтва про народження від 12.11.2010 серія НОМЕР_1 виданого Ізмайловським відділом РАГС управління РАГС Москви, відомості про батька відсутні.

/а. с. 7-8/.

1.07.2021 відповідно до наказу за № 31 служби у справах дітей Городківської сільської ради ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , взято на облік дітей які перебуваю у складних життєвих обставин.

/а. с. 6/.

18.11.2021 Городківською сільською радою Тульчинського району складено акт обстеження умов проживання за адресою АДРЕСА_1 де проживає мати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , донька ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно якого для виховання та розвитку дитини створено умови є окрема кімната, місце для сну та відпочинку, одяг зошити та підручники. Під час обстеження було виявлено в будинку холодно, брудно, повна антисанітарія. В кімнаті де знаходилась мати пусті пляшки від спиртних напоїв, недопалки, брудний одяг, брудна постільна білизна. В інших кімнатах речі розкидані хаотично, багато брудних речей, які розкидані по кімнатах. Мати не слідкує за порядком в будинку та не прислуховується до зауважень та рекомендацій, агресивно реагує та приймає та приймає все з насмішкою. ОСОБА_7 відмовилась від підписування акту обстеження.

/а. с. 142-149/.

5.08.2022 складено акт обстеження умов проживання за адресою АДРЕСА_1 де проживає мати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , донька ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно якого встановлено, що не створено належних умов для комфортного проживання та вихованні дитини. В будинку брудно, сморід, безлад брудні речі розкиданні всюди, брудний посуд, в кімнаті відро з фекаліями, повна антисанітарія. Мати не виконала план соціального супроводу, не дослухається до порад працівників ССД, зловживає спиртними напоями. В акті заначено, що мати відмовляється підписувати акт обстеження.

/а. с. 38, 140/.

7.11.2022 складено акт обстеження умов проживання за адресою АДРЕСА_1 де проживає мати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , донька ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно якого встановлено, що не створено належних умов для комфортного проживання та вихованні дитини. В будинку повна антисанітарія, відро з фекаліями, брудні речі розкиданні по всьому будинку, холодильник пустий, продукти харчування відсутні, мати знаходиться у стані алкогольного сп`яніння, вела агресивно себе і по відношенню до працівників ССД та фахівця. Дитина не відвідує школу. В графі з актом ознайомлений(а) наявний підпис ОСОБА_2 зауваження відсутні. Із доданими фотокартками, щодо яких сторони зауважень не заявляли та не спростовували їх належність місця проживання малолітньої ОСОБА_1

/а. с. 37, 141/.

20.04.2023 складено акт обстеження умов проживання за адресою АДРЕСА_1 де проживає мати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , донька ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно якого встановлено, що не створено належних умов для комфортного проживання та вихованні дитини. Будинок в занедбаному стані, в деяких кімнатах відсутні шибки на вікнах, порушено усі санітарно гігієнічні норми, в кімнатах брудно, сморід, пліснява, брудні речі та постільна білизна, посуд із залишками зіпсованої їжі, продукти харчування майже відсутні, виявлені алкогольні напої, мати палить тютюнові вироби в будинку. ОСОБА_2 знаходження в стані алкогольного сп`яніння, проявляє агресію, вживала нецензурну лексику, плутається в думках та вимовах, проявляє фізичне та психологічне насильство над дитиною, шарпала її, ображала та погрожувала. В акті заначено, що мати відмовляється підписувати акт обстеження.

/а. с. 39/.

20.04.2023 ОСОБА_2 подала заяву начальнику служби у справах дітей, в якій просила позбавити її батьківських прав по відношенню до її дочки ОСОБА_1 , так як не може з нею справитись

/а. с. 40/.

20.04.2023 складено акт проведення оцінки рівня безпеки дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно якого дитина просить забрати її від мами так, як мати часто б`є ОСОБА_8 , вилила відро води на доньку, постійно вживає спиртні напої, приводить в будинок чужих осіб. На момент відбування дитина знаходилась у фахівця із соціальної роботи, так як мати вигнала її із дому. Дитина постійно піддається емоційному насильству. У будинку порушено усі санітарно - гігієнічні норми, холодно, брудно. Будинок у занедбаному стані, брудні речі хаотично розкиданні по всіх кімнатах, брудний посуд, сморід, продукти харчування майже відсутні. Дитина вилучена та поміщена до дитячого відділення Крижопільської ОЛІЛ. В акті заначено, що мати відмовляється підписувати акта рівня безпеки дитини.

/а. с. 41-44/.

Відповідно до акту оцінки потреб сім`ї/особи складеного фахівцем КЗ ЦНСП початок 17 квітня завершення 21 квітня 2023 року склад сім за місцем проживання АДРЕСА_1 становить мати ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , донька ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Зі слів дівчинки мати готує не регулярно, продукти харчування є в малих кількостях. Повідомила, що в школі не харчується немає коштів. Зі слів матері продуктів харчування вистачає. Зі спостереження фахівця продукти харчування в дуже малій кількості, на час складання акту оцінки потреб було виявлено каструлю з кашею яка знаходилась на полу з якої їла собака. ОСОБА_8 прийшовши зі школи була голодна.

/а. с. 23-30/.

21.04.2023 Городківською сільською радою Тульчинського району складено висновок оцінки потреб сім`ї щодо ОСОБА_2 . початок 17 квітня завершення 21 квітня 2022, згідно якого ОСОБА_2 не виконує обов`язки батьківського виховання, веде аморальний спосіб життя (зловживає спиртні напої, при розмові з донькою використовує не цензурну лексику, не доглядає за будинком, не готує їжу, не слідкує за здоров`ям доньки, може її вдарити). Не зацікавлена в тому, аби покращити належні умови проживання своєї доньки. Дівчинка повідомила, що не хоче проживати зі своєю матір`ю, так як мати веде не здоровий спосіб життя та не хоче виправлятись.

/а. с. 31- 33/.

21.04.2023 виконавчий комітет Городківської сільської ради Тульчинського району прийняв рішення за № 10 про невідкладне відібрання малолітньої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від її матері ОСОБА_2 із поміщенням до дитячого відділення Крижопільської ОЛІЛ для обстеження.

/а. с. 5/.

Відповідно до довідки характеристики від 28.04.2023 № 02-19/502 Городківської сільської ради Тульчинського району Вінницької області ОСОБА_2 зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 за час проживання на території сільської ради зарекомендувала себе з незадовільної сторони, схильна до вживання спиртних напоїв, офіційно не працевлаштована

/а. с. 4/.

2.05.2023 перебуваючи у КЗ «Жмеренський обласний центр реабілітації дітей» ОСОБА_1 подала начальнику Служби у справах дітей селищної ради заяву про небажання жити разом зі своєю мамою так як не відчуває її любові та турботи до себе, а лише приниження.

/а. с. 22, 51/.

16.06.2023 рішенням виконавчого комітету Городківської сільської ради Тульчинського району Вінницької області за № 6 затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 .

Відповідно до висновку про доцільність позбавлення її батьківських прав ОСОБА_2 затвердженого рішенням виконавчого комітету Гродківської сільської ради від 16.06.2023 за № 6 встановлено що мати створила належних умов для повноцінного розвитку дитини. Будинок в занедбаному стані, в деяких кімнатах відсутні шибки на вікнах, порушено усі санітарно гігієнічні норми, в кімнатах брудно, сморід, пліснява, брудні речі та постільна білизна, посуд із залишками зіпсованої їжі, продукти харчування майже відсутні, виявлені алкогольні напої, мати палить тютюнові вироби в будинку. Матір дитини знаходилась в стані алкогольного сп`яніння, проявляє агресію, вживала нецензурну лексику, плутається в думках та вимовах, проявляла фізичне та психологічне насильство над дитиною, шарпала її, ображала та погрожувала.

/а. с. 49-50/.

Відповідно до довідки від 23.10.2023 № 17 ТОВ «СЕКЮРІТІ КОРПОРЕЙШЕН» виданої ОСОБА_2 , згідно якої ОСОБА_2 працює в ТОВ «СЕКЮРІТІ КОРПОРЕЙШЕН» з 3.07.2023 на посаді охоронця (наказ № 5 від 30.06.2023)

/а. с. 86/.

Відповідно до відповіді ВП № 1 Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області від 28.04.2023 № 2088/204/02-2023 на запит № 192 від 28.04.2023 начальника служби у справах дітей Городківської сільської ради ОСОБА_2 притягалась до адміністративної відповідальності за статтею 173-2 ч. 1 та за ст. 184 ч. 2 та ч. 1 КУпАП.

/а. с. 9/.

Постановою Крижопільського районного суду Вінницької області від 7.07.2023 по справі № 134/1071/23 ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 173-2 КУпАП і на підставі ст. 22 КУпАП від адміністративної відповідальності звільнено, обмежившись усним зауваженням. Провадження по справі закрито. (Постанова на день видачі 11.07.2023 не набрала законної сили).

/а. с. 156/.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем доведено позовні вимоги, а тому наявні правові підстави для їх задоволення.

Висновок суду першої інстанції про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог зроблено за неповного з`ясування обставин справи, неправильного застосування норм матеріального та процесуального права з огляду на наступне.

Щодо вимог про позбавлення батьківських прав.

Звертаючись до суду з позовом, Органи опіки та піклування визначили дві самостійні підстави для позбавлення відповідачки батьківських прав: 1. на підставі СК України (ст. ст.150, 164 СК України) та 2. п. 8 Постанови № 866 від 24.09.2008 року.

Розглядаючи дані підстави, як кожну окремо колегія суддів враховує наступне.

Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років (стаття 165 СК України).

Підстави позбавлення батьківських прав визначені положеннями ст. 164 СК України, серед їх переліку: ухилення від виконання батьками своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоке поводження з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами, тощо.

Згідно зі статтею 166 СК України позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою надзвичайні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини.

Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування необхідно вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

У постанові Верховного суду від 6.05.2020 у справі № 641/2867/17-ц зазначено, що позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.

Досліджуючи кожну із підстав, визначену ст. 164 СК України, на яку посилається позивач, колегія суддів зважає на висновки Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду , викладені у постанові від 06.05.2020 року у справі № 753/2025/19 (провадження № 61-1344св20)у яких зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доведення обставин свідомого, умисного ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків, які можуть бути підставою позбавлення останнього батьківських прав, покладено на позивача.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (статі 76, 77, 79 ЦПК України).

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України).

Суд першої інстанції, задовольняючи позовну вимогу про позбавлення батьківських прав, виходив з того, що при розгляді справи здобуті докази того, що до ОСОБА_2 застосовувались заходи впливу, які виявилися безрезультатними, систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, відповідач продовжує не виконувати свої батьківські обов`язки, при цьому відсутні перешкоди у спілкуванні відповідачки з дітьми, не реагувала на зауваження органу опіки, що свідчить про наявність підстав для позбавлення відповідача батьківських прав.

Колегія суддів з таким висновком суду погодитись не може, оскільки підстави, передбачені статтею 164 СК України для позбавлення відповідача батьківських прав позивачем недоведені.

Зважаючи, що ухилення від виконання юридичного обов`язку завжди акт свідомої поведінки, тобто людина має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій, суду необхідно було дослідити, а позивачу довести наявність такого усвідомлення у відповідачки.

З матеріалів справи не вбачається, що мати не піклується дитиною; не надано доказів, що ОСОБА_1 не відвідує навчальний заклад, не отримує належної, хоч і мінімальної уваги від матері, голодує, у неї відсутній одяг чи вона не має постійного місця проживання.

Судом не досліджено, а позивачем не доведено чи наявна у дитини власна кімната, який її стан, (дівчинці 13 років) чи має можливість дитина приймати самостійні рішення та бажання виконувати свої обов`язки за віком.

Взявши до уваги, на підтвердження факту ухилення відповідачки від виконання батьківських обов`язків, фото будинку, з зображенням його занедбаного та неохайного стану, суд не встановив часу здійснення фото, адреси даного приміщення, а також не встановив на якій підставі позивач користується даним будинком.

У свою чергу, матеріали справи, а саме акти обстеження умов проживання від 20.04.2023 року, від 05.08.2022 року містять різні відомості щодо кількості кімнат даного будинку. / а.с. 38, 39/

Не доведено позивачем і факт жорстокої поведінки матері щодо дитини, не зазначені її прояви.

Обставиною, що слугувала зверненням до суду органів опіки та піклування зазначена та обставина, що 20.04.2023 року о 17 год на адресу Служби від соціального фахівця КЗ «Цент надання соціальних послуг» надійшло повідомлення про те, що до них босоніж прибігла малолітня дитина ОСОБА_1 , заплакана та повідомила про те, що її мати вигнала з дому.

У якості свідка даний соціальний фахівець не допитувався судом. Матеріали перевірки, надані позивачем, не містять анкетних даних даної особи.

Відповідно до п. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відсутні у матеріалах справи докази, що ОСОБА_2 є хронічним алкоголіком, чи перебуває на медичному огляді, проходить лікування, тощо.

Не доведені позивачем і підстави для позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав на підставі п. 8 Постанови № 866.

У відповідності до пункту 8 даної Постанови, якщо виникла безпосередня загроза життю або здоров`ю дитини, орган опіки та піклування, якому стало відомо про це, приймає рішення про негайне відібрання дитини у батьків або осіб, які їх замінюють.

Для прийняття рішення про негайне відібрання дитини у батьків або осіб, які їх замінюють, служба у справах дітей негайно після отримання повідомлення про безпосередню загрозу життю або здоров`ю дитини разом з уповноваженим підрозділом органів Національної поліції, фахівцем із соціальної роботи, представниками закладу охорони здоров`я проводить оцінку рівня безпеки дитини згідно з додатком 10. До проведення оцінки рівня безпеки дитини можуть бути додатково залучені уповноважені суб`єкти в межах своїх повноважень.

У разі виявлення (підтвердження) за результатами оцінки рівня безпеки дитини фактів безпосередньої загрози її життю або здоров`ю та потреби у вжитті невідкладних заходів до забезпечення її безпеки дитина може бути невідкладно направлена до закладів охорони здоров`я для обстеження стану її здоров`я, надання необхідної медичної допомоги в стаціонарних умовах та документування фактів жорстокого поводження з нею або тимчасово влаштована відповідно до пункту 31 цього Порядку.

Після вжиття невідкладних заходів до забезпечення безпеки дитини служба у справах дітей в той же день подає районній, районній у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчому органу міської, районної у місті (в разі утворення) ради, сільській, селищній раді об`єднаної територіальної громади клопотання про невідкладене відібрання дитини у батьків або осіб, які їх замінюють. Після надходження клопотання уповноважена особа районної, районної у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті (у разі утворення) ради, сільської, селищної ради об`єднаної територіальної громади протягом одного дня розглядає порушене питання та приймає відповідне рішення. Про відібрання дитини у батьків або осіб, які їх замінюють, орган опіки та піклування того ж дня письмово інформує органи прокуратури за місцем проживання дитини та у семиденний строк після прийняття рішення звертається до суду з позовом про позбавлення батьків чи одного з них батьківських прав, про відібрання дитини в матері, батька без позбавлення батьківських прав.

Досліджуючи дану підставу, колегія суддів враховує, що у матеріалах справи відсутні докази про наявність безпосередньої загрози життю або здоров`ю дитини.

Акт проведення оцінки рівня безпеки дитини від 20.04.2023 року складено комісією, до якої не входив представник закладу охорони здоров`я чи психолог, однак стан здоров`я дитини, без відповідно фахівця, оцінено як задовільний. Факт емоційного насилля над дитиною встановлено комісією на підставі лише слів самої дитини, яка просила забрати її від матері, оскільки та часто б`є її, вживає спиртні напої, приводить сторонніх людей, та вилила на неї відро води / а.с. 41-44/

Відповідно наказу № 31 від 01.07.2021 року ОСОБА_1 взята на облік як дитина, яка перебуває у складних життєвих обставинах.

Позивачем не надано до матеріалів справи доказів, а у судовому засіданні представник позивача не змогла пояснити, яка підтримка була надана даній сім`ї за час перебування їх на обліку, які заходи, визначені п. 3-1 даної Постанови № 866 були вжиті для захисту прав дитини, з метою створення належних умов для забезпечення реалізації прав дитини ОСОБА_8 на виховання її в сім`ї.

Не обґрунтовано позивачем і необхідність звернення до суду саме з позовом про позбавлення матері батьківських прав, враховуючи, що приписи даної Постанови надають право звернення і з позовом про відібрання дитини без позбавлення матері батьківських прав.

Відповідно до частини шостої статті 19 СК України суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Колегія суддів не погоджується з висновком служби у справах дітей про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав щодо дитини ОСОБА_1 , оскільки він є недостатньо обгрунтованим, не місить відомостей про з`ясування органом опіки та піклування реального відношення матері до дитини, посилань на наявність достатньої та переконливої документальної бази, що характеризує особистість матері, установлення факту саме ухилення від виконання батьківських обов`язків та посилання на достовірні докази про наявність загрози життю та здоров`ю дитини.

З висновку не вбачається чи запрошувалася мати дітей для надання пояснень стосовно спірного питання, чи взагалі вона була повідомлена про те, що буде вирішуватися питання про позбавлення її батьківських прав.

Згідно з частиною третьою статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»).

Частиною сьомою статті 7 СК України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 № 789-XII (далі - Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до пунктів 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Статтею 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

ЄСПЛ у справі «Хант проти України» від 07.12.2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також міг свідчити про його інтерес до дитини.

У рішенні по справі «Мамчур проти України» від 16.07.2015 (заява № 10383/09) ЄСПЛ зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте основні інтереси дитини є надзвичайно важливими.

Суд першої інстанції не враховав те, що позбавлення батьківських прав допускається тоді, коли змінити ставлення батьків до виховання дитини неможливо. Позбавлення батьківських прав необхідно розглядати як крайній захід, необхідність та пропорційність застосування якого за обставин цієї справи не доведено.

Позивачем не надано доказів, що до відповідача застосовувались заходи впливу, які виявились без результативними, тобто доказів того, що відповідач систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжує не виконувати свої батьківські обов`язки.

Суд апеляційної інстанції вважає такими, що заслуговують аргументи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не надав правової оцінки тій обставині Крижопільським районним судом прийнято постанови 10.05.2023 по справі № 134/732/23 (за ч. 2 ст. 184 КУпАП «Невиконання батьками або особами, що їх замінюють, обов`язків щодо виховання дітей») та 7.07.2023 по справі № 134/1071/23 (за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП «Вчинення домашнього насильства») відносно відповідача, відповідно до яких закрито провадження у справах у зв`язку із застосуванням положень статті 22 КУпАП та звільнення ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності з оголошенням їй усного зауваження. Тобто до відповідача по обом справам застосовано заходи впливу у виді усного зауваження, що не є адміністративним стягненням, а тому вона не може вважатися такою, що була притягнута до адміністративної відповідальності за вказаними статтями КУпАП.

Окрім цього, на момент звернення позивача в суд з позовом (2.05.2023) судові рішення по справам № 134/732/23 та № 134/1071/23 не були прийняті.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач офіційно працевлаштувалась (довідки від 23.10.2023 № 17 ТОВ «СЕКЮРІТІ КОРПОРЕЙШЕН» /а. с. 86/; зазначена довідка не спростована іншими доказами, а тому приймається до уваги апеляційним судом), переймається потребами доньки, цікавиться її життям, спілкується з донькою у телефонному режимі. Відповідач заперечує проти позбавлення її батьківських прав, має намір на відновлення відносин з дочкою, що свідчить про її інтерес до дочки.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу й на те, що в судовому засіданні судом першої інстанції заслухано думку малолітньої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка вказала, що навчається у 7 класі та перебуває у центрі соціально психологічної реабілітації, не хоче надалі бути із матір`ю, із підстав, що відповідачка постійно вводить додому знайомих осіб. 22.04.2023 сама втікала із дому бо мати була п`яна на неї сварилась та виливала воду. Мати до неї телефонує по два три рази на день. Надалі хоче, щоб дідусь взяв опікунство над нею, з ним спілкується по телефону на що він згоден.

Проте, озвучена в судовому засіданні думка дитини не є єдиною підставою, яка враховується під час вирішення питання про позбавлення батьківських прав, оскільки вона може бути висловлена під впливом певних зовнішніх факторів, яким дитина через малолітній вік неспроможна надавати об`єктивну оцінку, та не завжди відповідає інтересам самої дитини (постанова ВС від 13.07.2022 у справі № 705/3040/18).

Інші зібрані у справі докази (акт обстеження умов проживання від 18.11.2021 (в якому зазначено невірно рік народження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) /а. с. 142-149/, від 5.08.2022 /а. с. 38, 140/, від 7.11.2022 /а. с. 37, 141/, від 20.04.2023 /а. с. 39/, акт проведення оцінки рівня безпеки дитини від 20.04.2023 /а. с. 41-44/, акт оцінки потреб сім`ї/особи складеного фахівцем КЗ ЦНСП початок 17 квітня завершення 21 квітня 2023 року /а. с. 23-30/, рішення від 21.04.2023 виконавчого комітету Городківської сільської ради Тульчинського району прийняв рішення за № 10 про невідкладне відібрання малолітньої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від її матері ОСОБА_2 із поміщенням до дитячого відділення Крижопільської ОЛІЛ для обстеження /а. с. 5/, довідки характеристики від 28.04.2023 № 02-19/502 Городківської сільської ради Тульчинського району Вінницької області стосовно ОСОБА_2 /а. с. 4/, заява ОСОБА_1 від 2.05.2023 /а. с. 22, 51/), з огляду на встановлені у справі обставини не є достатніми підставами для позбавлення відповідача батьківських прав щодо дочки.

Судом першої інстанції правомірно не взято до уваги заяву ОСОБА_2 від 20.04.2023 адресовану начальнику служби у справах дітей, в якій вона просила позбавити її батьківських прав по відношенню до її дочки ОСОБА_1 , так як не може з нею справитись /а. с. 40/, враховуючи те, що відповідач заперечує проти позовних вимог та проявляє інтерес до дитини.

Суд апеляційної інстанції вважає, що позовна вимога про позбавлення батьківських прав є недоведеною, а тому в її задоволенні слід відмовити з підстав необґрунтованості даної вимоги.

Ураховуючи те, що відсутні правові підстави для задоволення позовної вимоги про позбавлення батьківських прав, а вимога про стягнення аліментів є похідною від основної, відтак рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню повністю з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до пункту 1 4 частини першої статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Щодо розподілу судових витрат.

Згідно з частиною першою, другою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (частина тринадцята статті 141 ЦПК України).

Ураховуючи те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, однак позивач звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 14 частини другої статті 3 Закону України «Про судовий збір», ОСОБА_2 слід компенсувати за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 3220 грн 80 коп.

Керуючись частиною четвертою статті 258, частиною першою статті 259, статтями 367, 369, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд апеляційної інстанції, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , задовольнити.

Рішення Крижопільського районного суду Вінницької області від 9.02.2024 року у даній справі скасувати та ухвалити нове.

У задоволенні позовних вимог Органу опіки та піклування в особі виконавчого комітету Городківської сільської ради в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів відмовити.

Компенсувати ОСОБА_2 за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 3220 (три тисячі двісті двадцять) гривень 80 копійок.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Л. О. Голота

Судді: В. В. Оніщук

В. П. Рибчинський

Повний текст постанови складено 3.05.2024 року.