Справа № 366/819/24
Провадження № 2/366/380/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.04.2024 смт. Іванків

Іванківський районний суд Київської області у складі головуючої судді Слободян Н.П.,

за участю секретаря судового засідання Німченко Н.Ю.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження у підготовчому судовому засіданні в смт. Іванків Київської області, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Іванківської селищної ради Вишгородського району Київської області, про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернулась в суд з позовом до Іванківської селищної ради Вишгородського району Київської області (далі - Відповідач), у якому просила визнати за нею право приватної власності на спадкове майно її матері, ОСОБА_2 , а саме на: житловий будинок з господарськими будівлями, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Позов мотивований тим, що 18.02.2023 матір`ю позивачки, ОСОБА_2 , складений заповіт, зареєстрований у реєстрі за № 06, відповідно до якого спадкоємцем всього майна, де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі того, що належить спадкодавцю ( ОСОБА_2 ) на день її смерті, є Позивач.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла. На день її смерті залишилось спадкове майно, а саме згаданий вище будинок з господарськими будівлями і спорудами.

Спадщину після смерті матері Позивач прийняла шляхом подачі заяви про прийняття спадщини від 10.06.2016 до Іванківської державної нотаріальної контори (спадкова справа № 189/2016).

19.03.2024 Позивач звернулась до Іванківської державної нотаріальної контори з проханням видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спірний житловий будинок, однак постановою нотаріуса у видачі свідоцтва відмовлено, у зв`язку з підстав відсутністю правовстановлюючого документу на будинок.

Рух справи

19.03.2024 позовна заяву надійшла до суду.

22.03.2024 відкрите провадження у справі. Справу вирішено розглядати в порядку загального позовного провадження. Підготовче судове засідання призначено на 29.04.2024.

Позивач у судове засідання не з`явилась. Представник позивача, ОСОБА_3 , подала до суду заяву, у якій просила провести розгляд справи без її участі та участі Позивачки. Позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити.

Представник Відповідача у судове засідання не з`явився. Направив до суду клопотання, у якому просив проводити розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечує.

Відсутність заперечень проти задоволення позовних вимог суд розцінює як визнання позову.

Керуючись ч.3 ст.211, ст. 223 ЦПК України, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи на підставі наявних матеріалів.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 4 ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Згідно з ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Встановлені судом обставини справи та застосовані норми права

Судом встановлені такі фактичні обставини справи.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , від 15.03.2016 (а.с. 9).

18.02.2013 ОСОБА_2 склала заповіт, посвідчений секретарем Дитятківської сільської ради, зареєстрований в реєстрі за № 06, у якому на випадок своєї смерті зробила розпорядження, згідно з яким все її майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що на день її смерті належатиме їй і на що вона за законом має право, вона заповідає ОСОБА_1 (Позивачці) (а.с. 11).

Згідно з довідкою Дитятківської сільської ради Іванківського району Київської області від 06.05.2016 № 303, відповідно до погосподарської книги № 2 с. Дитятки, будинок за адресою: АДРЕСА_1 належав ОСОБА_2 (№ об`єкта погосподарського обліку 0101-1) (а.с. 13)

Постановою державного нотаріуса Іванківської державної нотаріальної контори Воробей Т.П. № 244-02-31 від 19.03.2024, Позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належав ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у зв`язку з відсутністю документів, що посвідчують право власності на цей будинок. За даними нотаріальної контори, після ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 спадщину прийняла ОСОБА_1 (Позивач) заявою № 438 зареєстрованою 10.06.2016. Спадкоємців, передбачених ст. 1241 ЦК України не має (а.с. 12).

Відповідно до листа КП «Бюро технічної інвентаризації Києво - Святошинської районної ради Київської області» від 30.10.2023 № 2369, згідно з матеріалами інвентаризаційної справи на зазначений вище будинок право власності в БТІ не зареєстровано (а.с. 17).

Позивач не може оформити право власності в порядку спадкування за заповітом на будинок, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на нього.

Відповідно до ст. 41 Конституції України «Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю».

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 1235 ЦК України визначено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб.

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч.1 ст. 1268 ЦК України). Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5 ст. 1268 ЦК України).

У відповідності до ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст.1269 ЦК України).

Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно зі ст.380 ЦК України житловий будинок є об`єктом права власності.

Єдиним спадкоємцем за заповітом, відповідно до ст. 1234-1236 ЦК України, який прийняв спадщину та претендує на спадкове майно у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями після смерті ОСОБА_2 , є Позивач. Інших спадкоємців немає.

Відповідно до положень чинного на той час ЦК УРСР 1963 року, Вказівок по порядку ведення погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених Центральним статистичним управлінням СРСР 13.04.1979 року № 11/5, Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої наказом Міністра юстиції УРСР 31.10.1975 року за № 45/5, підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки сільської ради, в т.ч. і виписки із погосподарських книг.

Згідно з листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», найпоширенішою причиною звернення особи до суду в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем.

Такі випадки характерні для сільської місцевості, де право власності на житловий будинок за спадкодавцем підтверджується лише записом в погосподарській книзі сільської ради та тривалим фактом володіння цим майном особою, яка померла.

Перший власник не оформляв документи на належне йому нерухоме майно та не реєстрував його в органах БТІ, а тому, спадкоємець не може отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину і його право має бути визнано в судовому порядку.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, тобто до 03.08.2004, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, яке не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, яка затверджена Міністерством комунального господарства Української РСР 31.01.1966, передбачала обов`язкову реєстрацію будинків у містах і селищах міського типу. У період чинності цієї Інструкції до 13.12.1995, державна реєстрація нерухомого майна у сільській місцевості не проводилася.

З технічного паспорта вбачається, що будинок з прибудовою і верандою збудовані у 1940-1955 роках, а господарські будівлі протягом 1955-1965 років.

Ворота з хвірткою (№ 2) та огорожа (№ 4), згідно з технічним паспортом, збудовані у 2013 році, ворота (№ 1) у 2020 році, а вбиральня («Г») у 2023 році.

Судом не встановлено обставин, які б свідчили про те, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, зазначеними у технічному паспорті побудовані з порушенням встановленого законом порядку.

Визнання права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, який має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, тому, з огляду на встановлені обставини справи, суд приходить до висновку, що вимоги Позивача про визнання права власності на житловий будинок з господарськими споруди підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 200, 211, 223, 247, 259, 263 - 265, 268, 273, 353, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом право власності на спадкове майно, що залишилось після смерті ОСОБА_2 , 1930 р.н., яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на житловий будинок з господарськими будівлями, розташований за адресою: АДРЕСА_1 :

будинок розміром житлової площі 15,6 кв.м., загальна площа 50,6 кв.м. (основна частина в технічному паспорті під літерою «А1») з прибудовою «а2» та верандою «а3»; господарські будівлі та споруди: прибудова; сараї «Б», «В», «Д», «Е»; вбиральня «Г»; ворота № 1; ворота з хвірткою № 2; огорожі № 3, № 4.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій ст. 358 ЦПК України.

Повний текст рішення складено 29.04.2024.

Повне найменування сторін

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса реєстрації та місця проживання: АДРЕСА_2 . РНОКПП: НОМЕР_2 );

Представник позивача: ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 . РНОКПП: НОМЕР_3 )

Відповідач: Іванківська селищна рада Вишгородського району Київської області (Київська область, Вишгородський район, смт. Іванків, вул. І. Проскури, 47. Код ).

Суддя Н.П. Слободян