Справа № 761/2029/24
Провадження № 2-о/761/195/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2024 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Аббасової Н.В.

за участю секретаря судового засідання Сухини А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України у м. Києві про встановлення факту перебування на утриманні,

В С Т А Н О В И В :

Заявник ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаною заявою, у якій просила встановити факт її перебування на утриманні чоловіка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , до дня його смерті.

В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що з 17.01.1981 ОСОБА_1 перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 . У 1982 році чоловік Заявника отримав травму на виробництві, внаслідок чого йому було встановлено групу інвалідності і він потребував стороннього догляду згідно довідки МСЕК. У 1989 році Заявник звільнилася з роботи по догляду за чоловіком на підставі довідки ВТЕК, про що мається відповідний запис в трудовій книжці. Згідно Довідки до акту догляду МСЕК (дата огляду 09.12.2011р., Серія 10 ААБ №039508) ОСОБА_2 було встановлено повторно групу інвалідності першу А трудове каліцтво безстроково. Черговому перегляду не підлягає. Потребує постійного стороннього догляду. Згідно Довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у додаткових видах допомоги (дата огляду 09.12.2011р., Серія 10 ААА №046762) ступінь втрати професійної працездатності 100%. Потреба у додаткових видах допомоги: звичайний постійний догляд, побутовий догляд, спеціальний медичний догляд, медичне лікування, санаторно-курортне лікування з супроводом. На протязі більше 30 років догляд за чоловіком здійснювала Заявник.

За життя чоловік Заявника перебував на обліку у відділенні управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Донецькій області (ФССУ) як потерпілий на виробництві внаслідок нещасного випадку та отримував відповідні страхові виплати. Розмір страхових виплат становив близько 10 000 грн. на місяць, які і були основним джерелом існування родини. Пенсія чоловіка cтаном на 01 жовтня 2017 року становила 8 693,38грн., про що зазначено в Рішенні про перерахунок пенсії.

Таким чином, основну частину сімейного бюджету Заявника складали пенсія та страхові виплати, які отримував її чоловік. Фактично вона перебувала на його утриманні, адже отримувала від нього допомогу, що була для неї постійним і основним джерелом засобів до існування.

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 помер.

Рішенням від 23.10.2023р. Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві ОСОБА_1 призначено пенсію за віком довічно.

09.11.2023 ОСОБА_1 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві з заявою про перехід з пенсії за віком на пенсію у зв`язку з втратою годувальника після смерті померлого чоловіка.

Рішенням пенсійного органу №87 від 13.11.2023 ОСОБА_1 було відмовлено у вищезазначеному переході з підстав відсутності документів, що підтверджують факт перебування Заявниці на утриманні померлого чоловіка.

Так, встановлення зазначеного факту необхідне заявниці для звернення до органів Пенсійного фонду України щодо призначення пенсії у зв`язку із втратою годувальника, тому ОСОБА_1 звернулась до суду із вказаною заявою.

Ухвалою суду від 19.01.2024 відкрито провадження у справі, справу призначено до судового розгляду.

Представник заявника подала до суду заяву про розгляд справи за відсутності заявника та її представника, зазначивши що заяву підтримує у повному обсязі.

Представник заінтересованої особи - Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Подав до суду заяву про розгляд справи без його участі.

Вивчивши заяву ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Судом встановлено, що з 17 січня 1981 року заявник ОСОБА_1 перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 від 17.01.1981.

Як вбачається з копії трудової книжки заявниці ОСОБА_1 , 25.07.1989 остання була звільнена по догляду за хворим чоловіком, інвалідом І групи. Вказаний запис внесено до трудової книжки на підставі наказу № 225/п та довідки ВГЕ 15№056266.

Згідно Довідки до акту догляду МСЕК (дата огляду 09.12.2011р., Серія 10 ААБ №039508) ОСОБА_2 було встановлено повторно групу інвалідності першу А трудове каліцтво безстроково. Черговому перегляду не підлягає. Потребує постійного стороннього догляду.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 05.12.2018.

З Пенсійного посвідчення ОСОБА_1 серія НОМЕР_3 вбачається, що заявник є пенсіонером та отримує пенсію за віком, яка відповідно до Довідки Пенсійного фонду становить, зокрема, з 26.09.2023 - по 08.10.2023 - 2 520 грн, з 09.10.2023 по 24.07.2024 - 2 520 грн, з 25.07.2024 та довічно - 2 520 грн.

Як вбачається із Відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела (суми) нарахованого податку від 16.12.2013, у ОСОБА_1 у період з 3 кварталу 2014 року по 4 квартал 2017 року відсутні доходи.

У той же час, пенсія чоловіка заявника ОСОБА_2 становила станом на 01.10.2017 року становила 8 693,38 грн.,

09.11.2023 ОСОБА_1 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві з заявою про перехід з пенсії за віком на пенсію у зв`язку з втратою годувальника після смерті померлого чоловіка.

Рішенням пенсійного органу №87 від 13.11.2023 ОСОБА_1 було відмовлено у вищезазначеному переході з підстав відсутності документів, що підтверджують факт перебування ОСОБА_1 на утриманні померлого чоловіка.

Як вбачається із матеріалів справи, заявник постійно проживала з померлим чоловіком за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією паспорту заявника.

У зв`язку із початком на території Донецької області Антитерористичної операції, заявниця разом із чоловіком були вимушені у листопаді 2014 року залишити своє постійне місце проживання та переїхати до м. Добропілля Донецької області та зареєструватися як ВПО у встановленому законом порядку.

Як вбачається із відповіді УСЗН Добропільської міської ради від 19.12.2023 ОСОБА_1 перебувала на обліку в Управлінні як ВПО з 24.11.2014 по 02.08.2016, ОСОБА_2 - з 24.11.2014 по 05.07.2017.

27.05.2016 заявник з чоловіком придбали квартиру АДРЕСА_2 , в якій 09.06.2016 було зареєстровано її чоловіка.

Згідно даного договору купівлі - продажу квартира була придбана у спільну сумісну власність подружжя, а заявник надавала згоду на її придбання, що також свідчить про спільне проживання подружжя.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспрюваних прав.

Пунктом 2 частини 1 статті 315 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту перебування особи на утриманні.

Згідно ст. 38 Закону України «Про пенсійне забезпечення» члени сім`ї померлого вважаються такими, що були на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Згідно із ч. 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», до членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно п. 2.11 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"- за документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, приймаються довідки або інші документи про склад сім`ї, видані відповідно до чинного законодавства за місцем проживання (реєстрації) особи, зокрема органом місцевого самоврядування, або документ про реєстрацію місця проживання (разом з годувальником за однією адресою), виданий згідно із вимогами статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні».

У разі неможливості надати такі документи факт перебування на утриманні померлого годувальника встановлюється у судовому порядку.

Згідно роз`яснень, які містяться у п. 8 постанови від 31 березня 1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" Пленуму Верховного Суду України, встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів для існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд установить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Видана відповідним органом довідка про те, що за його даними особа не перебувала на утриманні померлого, не виключає можливості встановлення у судовому порядку факту перебування на утриманні. Така довідка оцінюється судом за правилами ст. 62 ЦПК України.

Повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, крім допомоги померлого. Якщо крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то судам слід встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування.

Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу, померлий взяв на себе обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Основне значення допомоги слід з`ясовувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку померлого та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів.

Таким чином, у спірних правовідносинах для встановлення факту перебування особи на утриманні померлого судам необхідно дослідили зазначені обставини в сукупності та враховувати, що одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів чи окреме проживання від померлого не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

Судом встановлено, що заявник проживала разом зі своїм чоловіком ОСОБА_2 та не отримувала жодного доходу, окрім виплат чоловіка.

Отже, факт спільного проживання та перебування фізичної особи на утриманні померлого, має значення для переходу на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, яку може бути призначено за умови, що утримання було повним або допомога, яка надавалась утриманцю, була постійним і основним джерелом засобів до існування навіть, коли утриманець (заявник) мав заробіток, одержував пенсію, стипендію тощо.

Така ж позиція викладена в постановах Верховного Суду від 13 січня 2021 року № 592/17552/18, від 22 жовтня 2020 року у справі №210/343/19, від 22 травня 2019 року у справі № 520/6518/17.

Оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що факт про встановлення якого просить заявниця, знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, встановлення факту перебування на утриманні свого чоловіка має для заявниці юридичне значення і потрібне для призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, а тому заява підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 76-81, 89, 263-265, 293, 315, 354, 355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України у м. Києві про встановлення факту перебування на утриманні,- задовольнити.

Встановити факт перебування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на утриманні свого чоловіка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , до дня його смерті.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.В. Аббасова