Справа № 482/1951/23
Номер провадження 2/482/168/2024
РІШЕННЯ

Іменем України

11 березня 2024 року місто Нова Одеса

Новоодеський районний суд Миколаївської області у складі: головуючого судді Баранкевич В.О., секретар судового засідання Єфімова О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нова Одеса цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

На обґрунтування позову зазначив, що 23.03.1996 року між сторонами було укладено шлюб. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають.

Зазначив, що останнім часом сімейне життя між сторонами поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. На даний час ведення спільного господарства та спільне проживання як сім`ї припинено. Фактично сім`я припинила своє існування, а тому просив суд про розірвання шлюбу.

Позивач у судове засідання не з`явився, але надав до суду письмову заяву, в якій підтримав свою позовну заяву, справу просив розглядати за його відсутності.

Відповідачка у судове засідання не з`явилася, але надала до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги визнала, не заперечували проти їх задоволення, справу просила розглядати за її відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 23.03.1996 року (свідоцтво про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 , місце реєстрації: Троїцька сільська рада Новоодеського району Миколаївської області, актовий запис № 1).

Від даного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають.

Подружнє життя між сторонами не склалося, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Подружжя не бажають проживати разом, шлюбні відносини між ними припинено.

Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, що передбачено ч. 1 ст. 55 СК України.

Кожен з подружжя також має право припинити шлюбні відносини. Примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України).

Враховуючи вимоги позивача про розірвання шлюбу, відсутність заперечень проти цього від відповідача, суд, на підставі вищевикладеного, згідно зі ст. ст. 104, 110, 112 СК України, приходить до висновку, що подальше сумісне життя подружжя і збереження сім`ї стало неможливим, суперечить інтересам сторін, що має істотне значення, у зв`язку з чим заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб розірванню.

Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Відповідачка не просила суд про зміну її прізвища після розірвання шлюбу.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 та ч. 1 ст. 142 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі, зокрема, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Керуючись ст. ст. 10, 12, 141, 142, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позов задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 23 березня 1996 року Троїцькою сільською радою Новоодеського району Миколаївської області, актовий запис № 1, між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_2 залишити прізвище, набуте в шлюбі.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) 605,60 (шістсот п`ять гривень 60 копійок) гривень судового збору, сплаченого при подачі позову.

Повернути ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) з Державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 605,60 (шістсот п`ять гривень 60 копійок) гривень.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України.

Головуючий суддя В.О. Баранкевич