Справа № 399/772/23
Провадження № 2/399/32/2024
РІШЕННЯ

Іменем України

13 березня 2024 року смт Онуфріївка

Онуфріївський районний суд Кіровоградської області у складі: головуючого судді Лях М.М., за участі секретаря судового засідання Гриценко Т.М., позивача ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини,

встановив:

До Онуфріївського районного суду Кіровоградської області звернувся ОСОБА_1 з позовом в якому просив визначити місце проживання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з ним.

Позов мотивує тим, що з січня 2002 року по листопад 2020 року він перебував у шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу сторони мають спільну неповнолітню доньку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно рішення Онуфріївського районного суду Кіровоградської області по справі № 399/761/20 провадження № 2/399/559/2020 від 15 жовтня 2020 року шлюб між сторонами розірвано. У 2017 році позивач перебував на заробітках у Польщі. В цей період відповідач, перебуваючи з ним у шлюбі, була у відносинах з її сьогоднішнім співмешканцем. За його відсутності, відповідач забравши речі, деякі меблі та побутову техніку, переїхала жити до співмешканця разом з малолітньою донькою в орендоване житло. На сьогоднішній день відповідач продовжує проживати із співмешканцем в орендованому житлі.

Після того, як позивач дізнався цю інформацію повернувся в Україну та забрав малолітню доньку від відповідача. Донька та відповідач не заперечували і дали на це згоду. З 2017 року до цього моменту спільна неповнолітня донька постійно проживає разом з позивачем.

Між ним та відповідачем є домовленість про надання нею матеріальної допомогу на виховання доньки. Позов про сплату аліментів позивач не пред`являв. Періодично відповідач надає незначну матеріальну допомогу на утримання доньки, періодично матеріальна допомога нею не надається мотивуючи це відсутністю коштів та самостійного заробітку. Тому донька перебуває на повному його утриманні. Позивач маю постійну роботу та постійне місце проживання.

Ухвалою суду від 3 листопада 2023 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 1 лютого 2023 року залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору Онуфріївську селищну раду Олександрійського району Кіровоградської області, як орган опіки та піклування та закрито підготовче провадження, призначено справу до розгляду по суті.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав та просив задовольнити з підстав зазначених в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 до суду не з`явилась, про місце та час розгляду справи повідомлена належним чином, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов визнала.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явилась, про місце та час розгляду справи повідомлена належним чином, подала заяву про розгляд справи без її участі.

Відповідно до ст. ст.15, 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також кожна особамає право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 . ЇЇ батьками є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 /а.с. 5/.

Згідно довідки № 104 від 19 жовтня 2023 року виданої СТОВ «Родіна» ОСОБА_1 працює водієм автотранспортних засобів сільськогосподарського виробництва з 20.07.2023 року /а.с.6 /.

Відповідно довідки Онуфріївської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області № 09-41/34 від 18.10.2023 року на утриманні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 перебуває неповнолітня донька ОСОБА_3 . Мати ОСОБА_2 після розлучення із сім`єю не проживає /а.с.7/.

Згідно довідки № 893 від 18.10.2023 року Онуфріїського ВДВС в Олександрійському районі виконавчих документів про стягнення на його користь аліментів на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на виконанні не перебуває та не перебувало /а.с. 8/.

Рішенням Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 15 жовтня 2020 року розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . Рішення суду набрало законної сили 17.11.2020 року /а.с. 9-10/.

Відповідно висновку органу опіки та піклування від 29 січня 2024 року за вих. № 09-28/16 взявши до уваги рішення неповнолітньої ОСОБА_3 вважає за доцільне визначити з батьком /а.с. 44, 45/.

Відповідно до ст.4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За вимогами ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом.

Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

У відповідності до ч.1 статті 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Відповідно до ч. 1-4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до положень ч. 4-6 ст.19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою.

Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Судом встановлено, що позивач наполягає на визначенні місця проживання дочки разом з ним. Відповідач проживає окремо від позивача та дочки та не заперечує щодо проживання дитини спільно із позивачем.

Посилання позивача на існування спору щодо визначення місця проживання дитини не можуть бути взяті судом до уваги, оскільки такі не доведені ні матеріалами справи ні в ході судового розгляду.

При цьому, судом враховується, що у грудні 2022 року дитині виповнилося 14 років і вона вправі вільно обирати собі місце проживання. Таким чином, суд вважає, що спір між сторонами щодо місця проживання дитини відсутній, підстав для судового захисту прав дитини шляхом визначення її місця проживання з батьком суд не вбачає та дійшов висновку про відмову у задоволенні даного позову.

Крім цього, на підставі ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що позивачу в задоволенні його позовних вимог відмовлено у повному обсязі, суд вважає, що сплачені ним при зверненні до суду судові витрати у виді суми судового збору відшкодуванню на його користь з боку відповідачки не підлягають.

Керуючись ст.ст.10, 13,81, 258, 259, 263, 264, 265, 293, 315, 316 ЦПК України, суд -

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини відмовити.

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення суду складено 19 березня 2023 року

Суддя М.М. Лях