Справа № 502/614/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2024 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області

у складі:

головуючого судді Масленикова О. А.,

за участю секретаря судового засідання Скрипкіної А.Ю.

розглянувши в підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до

Кілійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області

про встановлення факту належності та визнання права власності за спадщиною

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до Кілійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області про встановлення факту належності та визнання права власності за спадщиною. З позовної заяви вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_2 , яка на день смерті проживала в АДРЕСА_1 , вказаний факт підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 12.09.2023 року, свідоцтвом про народження. Перед смертю ОСОБА_2 01.07.2021 року зробила заповіт на все своє майно на ім`я позивача. Після смерті ОСОБА_2 залишилося спадкове майно, яке складається з житлового будинку АДРЕСА_1 , який належав їй як власнику згідно записів у по господарській книзі № НОМЕР_2 (особовий рахунок № НОМЕР_3 ). Але право власності на житловий будинок оформлено не було, що підтверджується Випискою з по господарської книги виконкому міської ради № 1050 від 17.11.2023 року та Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав від 15.03.2024 року. Таким чином необхідно встановити факт належності житлового будинку ОСОБА_2 . Також після смерті ОСОБА_2 залишилось інше спадкове майно, а саме відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 2,5877 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована: Одеська область, Кілійський район, Дмитрівська сільська рада (кадастровий номер :01:003:0123) згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №371312 від 25 серпня 2005 року. Вказане також підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав від 15.03.2024 року та на земельну ділянку площею 1.00 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована: Одеська область, Кілійський район, Дмитрівська сільська рада, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії III-ОД №013534 від 30 листопада 2004 року. Оскільки правовстановлюючі документи на житловий будинок відсутні, а правовстановлюючі документи на земельні ділянки втрачені, то оформити право власності в нотаріальному порядку позивач не може.На протязі 6-ти місяців з моменту смерті ОСОБА_2 з заявою про прийняття спадщини до нотаріуса позивач не звертався, спадкова справа не відкривалась, оскільки він прийняв спадщину за заповітом, тому що зареєстрований і проживав разом зі спадкодавцем на момент її смерті за однією адресою. Оформити спадщину через відсутність правоустановлюючих документів позивач не може. Жодного спору у позивача з будь-якою фізичною особою стосовно спадкового майна не має, оскільки він є єдиним спадкоємцем за заповітом та спадкоємцем першої черги за законом. Як спадкоємець за заповітом позивач має право на оформлення спадщини відповідно до 1223 ЦК України щодо спадкування майна після смерті ОСОБА_2 .

В зв`язку з зазначеним, позивач просив суд:

- встановити факт належності ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_1 .

- визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 право власності на житловий будинок, розташований в АДРЕСА_1 , який складається з: літ. А- житловий будинок (загальна площа 86,1 кв. метра, житлова площа 36,4 кв. метра), літ. Б літня кухня, літ. В гараж, літ. Г сарай, літ. Д- сарай, літ. Е будівля скважини, №1-2;I-III- надвірні споруди згідно спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

- визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 право власності на земельну ділянку площею 2,5877 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована: Одеська область, Кілійський район, Дмитрівська сільська рада (кадастровий номер :01:003:0123) відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №371312 від 25 серпня 2005 року згідно спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

- визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 право власності на земельну ділянку площею 1.00 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована: Одеська область, Кілійський район, Дмитрівська сільська рада, відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії III-ОД №013534 від 30 листопада 2004 року згідно спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Представником позивача було надано заяву, відповідно до якої він просив розглянути справу без його участі та без присутності позивача та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача Кілійської міської ради, в судове засідання не прибув, надав відзив в якому просив суд розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі.

На підставі письмових заяв усіх учасників справи, суд за відсутності сторін ухвалює рішення про задоволення позову за наявності для того законних підстав в підготовчому судовому засіданні, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України.

Дослідивши позовну заяву, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини.

Як вказано в свідоцтві про смерть серії НОМЕР_5 , виданого 12.09.2023 р. Кілійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції /м. Одеса/, ОСОБА_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно заповіту посвідченого 01.07.2021 р. старостою виконавчого комітету Кілійської міської ради Марковим В.Р., ОСОБА_2 усе своє майно нерухоме та рухоме, де б воно не було та з чого б воно не складалося, і взагалі, все те, що на день смерті буде їй належати і на що вона матиме право, заповідала ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2

ОСОБА_2 належала земельна ділянка площею 2,5877 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована: Одеська область, Кілійський район, Дмитрівська сільська рада (кадастровий номер :01:003:0123) згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №371312 від 25 серпня 2005 року, що також підтверджено Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав від 15.03.2024 року та земельна ділянка площею 1,00 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована: Одеська область, Кілійський район, Дмитрівська сільська рада, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії III-ОД №013534 від 30 листопада 2004 року.

Відповідно до технічного паспорта від 08.12.2023 року житловий будинок, розташований в АДРЕСА_1 складається з: літ. А- житловий будинок (загальна площа 86,1 кв. метра, житлова площа 36,4 кв. метра), літ. Б літня кухня, літ. В гараж, літ. Г сарай, літ. Д- сарай, літ. Е будівля скважини, №1-2;I-III- надвірні споруди.

Згідно довідки виконавчого комітету Кілійської міської ради № 989 від 23.10.2023 р., померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , була зареєстрована і проживала за адресою: АДРЕСА_1 з 1960 року по момент смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 . На день її смерті за вказаною адресою постійно були зареєстровані і проживали: син ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З інформаційної довідки зі спадкового реєстру відносно спадкових справ та виданих на їх підставі свідоцтв про право на спадщину № 76518033 від 08.04.2024 р. сформованої приватним нотаріусом Богачовою Н.М., вбачається, що інформація у Спадковому реєстрі відносно ОСОБА_2 відсутня.

Відповідно до інформаційної довідки зі спадкового реєстру відносно заповітів/спадкових договорів № 76518039 від 08.04.2024 р. сформованої приватним нотаріусом Богачовою Н.М., вбачається, що інформація у Спадковому реєстрі відносно ОСОБА_2 відсутня.

При розгляді і вирішенні справи судом враховано наступні положення законодавства:

У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 315 ЦПК України та роз`яснень, що містяться в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.95 N 5, справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, розглядаються в судовому порядку, коли чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх установлення.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», виникнення права власності на нерухоме майно підтверджується свідоцтвом про право власності і видається, зокрема, фізичним чи юридичним особам у разі безоплатної передачі їм земельної ділянки із земель державної чи комунальної власності за рішеннями органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування.

На підставі наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України від 9 вересня 2013 року № 537 втратила чинність Інструкція про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою, затверджена наказом Державного комітету із земельних ресурсів від 22 червня 2009 року № 325, якою було врегульовано, серед іншого, питання видачі нового державного акта взамін зіпсованого.

Зважаючи на встановлені з досліджених доказів обставини справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача, щодо встановлення факту належності ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_1 та задовольняє відповідну вимогу.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами).

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідно до роз`яснення Міністерства юстиції України № 19-32/319 від 21.02.2005 року, у випадку смерті власника нерухомого майна, реєстрацію якого належним чином проведено не було і правовстановлюючий документ відсутній, питання про визначення цього майна померлому та спадкоємцю повинно вирішуватись в судовому порядку. Як вказано в листі Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 23.03.2009 року № 12/5-126, по об`єктах нерухомого майна, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто до прийняття Урядом України документу, яким встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним із документів є висновок про технічний стан будівлі, що складається бюро технічної інвентаризації.

Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут).

Згідно ст. 1216, 1217 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Як зазначено в п.п 4.18 п. 4 гл. 10 розділу ІІ зазначеного у Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595 за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що позивач не має можливості отримати свідоцтво про право власності на спадщину у нотаріуса, в зв`язку з чим суд приходить до висновку, що право позивача на спадщину підлягає судовому захисту в порядку ст. 16 ЦК України шляхом його визнання, а позов задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 16, 328, 1233, 1268 ЦК України, ст.ст.12, 81, 259, 263-265, 315 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Кілійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області про встановлення факту належності та визнання права власності за спадщиною задовольнити повністю.

Встановити факт належності ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 право власності на житловий будинок, розташований в АДРЕСА_1 , який складається з: літ. А- житловий будинок (загальна площа 86,1 кв. метра, житлова площа 36,4 кв. метра), літ. Б літня кухня, літ. В гараж, літ. Г сарай, літ. Д- сарай, літ. Е будівля скважини, №1-2;I-III- надвірні споруди згідно спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 право власності на земельну ділянку площею 2,5877 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована: Одеська область, Кілійський район, Дмитрівська сільська рада (кадастровий номер :01:003:0123) відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №371312 від 25 серпня 2005 року згідно спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 право власності на земельну ділянку площею 1.00 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована: Одеська область, Кілійський район, Дмитрівська сільська рада, відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії III-ОД №013534 від 30 листопада 2004 року згідно спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Кілійського районного суду О. А. Маслеников