Справа № 357/5921/24
Провадження № 6/357/239/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2024 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі: головуючого судді Бондаренко О.В., за участю секретаря судового засідання Кононюка П.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні подання державного виконавця Білоцерківського відділу державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кравчука Владислава Ігоровича, про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника керівника ТОВ «Екобуд» ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В :

22.04.2024 державний виконавець Білоцерківського відділу державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кравчук В.І. звернувся до суду з поданням, в якому просить тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України боржника керівника ТОВ «Екобуд» ОСОБА_1 до виконання зобов`язань, покладених на нього. Подання обґрунтоване тим, що на виконанні у Білоцерківському відділі ДВС у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває зведене виконавче провадження №73992910,до складу якого входять 23 виконавчих проваджень про стягнення заборгованості з ТОВ «ЕКОБУД» на користь Головного управління пенсійного фонду України у Київській області на загальну суму 62649,31 грн та на користь Комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» на суму 116820,70 грн. Державним виконавцем здійснювались заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і Законом України «Про виконавче провадження», в результаті яких було сформовано та направлено запити:до Державної фіскальної служби України - про номери рахунків, відкритих у банках та інших фінансових установах боржниками-юридичними особами та/або фізичними особами-підприємцями та згідно відповіді ДФС України, за боржником наявний рахунок НОМЕР_1 , відкритий у АТ Райффайзен Банк, на якому відсутні кошти для погашення заборгованості; до МВС - про зареєстровані за боржником транспортні засоби та згідно відповіді від МВС інформація щодо зареєстрованих за боржником транспортних засобів відсутня.В межах ЗВП державним виконавцем винесено постанову про накладення арешту на грошові кошти, що містяться на рахунках боржника та всіх інших відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника.Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно за боржником майно зареєстроване, іпотека, форма власності - колективна, а саме: нежиле приміщення, площею 588,8 кв.м., в житловому будинку за адресою АДРЕСА_1 . Виїздом державного виконавця за вказаною адресою знаходиться багатоквартирний житловий будинок, нежиле приміщення 61 ідентифікувати остаточно неможливо.Державним виконавцем здійснені запити щодо виявлення майна на об`єкти рухомого, нерухомого та транспортних засобів та іншої інформації, які не порушують Закон України «Про іпотеку».22.01.2024 державним виконавцем був здійснений вихід на адресу боржника, а саме: АДРЕСА_2 для виявлення майна боржника. При виїзді замісцем реєстрації боржника державним виконавцем керівництво та бухгалтерія ТОВ «Екобуд» не виявлено. За вказаною адресою розташований багатоквартирний житловий будинок.12.03.2024 керівнику ТОВ «Екобуд» було направлено виклик державного виконавця. У зазначений час керівник ТОВ «Екобуд» з`явився до Відділу, де ознайомився з матеріалами справи.Враховуючи викладене та те, що рішення до теперішнього часу не виконано, а боржник ухиляється від його виконання, не вживає заходів щодо виконання рішення, виникла необхідність у вжитті відносно нього заходів примусового виконання.

23.04.2024 подання прийнято до провадження та призначено судове засідання в порядку ст. 441 ЦПК України.

Згідно із ч. 4 ст. 441 ЦПК України, суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Державний виконавець Білоцерківського відділу державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кравчук В.І. у поданні просить справу розглянути без участі представника Білоцерківського відділу державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Суд, дослідивши матеріали подання, прийшов до висновку, що подання не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею.Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця.

Так, з матеріалів подання (а.с. 11-14) вбачається, що на виконанні у Білоцерківському відділі ДВС у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває зведене виконавче провадження №73992910, до складу якого входить 23 виконавчих проваджень, про стягнення заборгованості з ТОВ «ЕКОБУД» на користь Головного управління пенсійного фонду України у Київській області на загальну суму 62649,31 грн та про стягнення заборгованості на користь Комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» на суму 116820,70 грн.

Як вбачається з відповіді на запит державного виконавця ДФС України№182326737 від 23.11.2023, за боржником ТОВ «Екобуд» наявний рахунок НОМЕР_1 , відкритий у АТ Райффайзен Банк, на якому відсутні кошти для погашення заборгованості (а.с. 10).

Як вбачається з відповіді на запит державного виконавця МВС України №182326745 від 23.11.2023, інформація щодо зареєстрованих за боржником транспортних засобів відсутня (а.с. 9).

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 26.01.2024 (а.с. 6-7), за боржником ТОВ «Екобуд» зареєстроване нерухоме майно, а саме: нежиле приміщення, площею 588,8 кв.м., в житловому будинку за адресою АДРЕСА_1 , форма власності - колективна, на підставі свідоцтва про право власності від 12.10.2004, видане Білоцерківським управлінням житлово-комунального господарства та вказане нерухоме майно перебуває в іпотеці (іпотекодержатель - АТ «Альфа-банк»).

Також, з акту державного виконавця Кравчука Владислава Ігоровича від 22.01.2024 (а.с. 5), вбачається, що останнім був здійснений вихід на адресу боржника, а саме: АДРЕСА_2 для виявлення майна боржника. При виїзді за вказаною адресою державним виконавцем керівництво та бухгалтерія ТОВ «Екобуд» не виявлено. За вказаною адресою розташований багатоквартирний житловий будинок.

Відповідно до ст.124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами і є обов`язковими до виконання на всій території України.

У справі «Soeringvs UK» від 07 липня 1989 року Європейський суд з прав людини визначив, що Конвенція як основоположний правовий акт, що підтверджує, забезпечує та надає захист прав людини, визначає, що її гарантії мають бути реальними та дієвими. Також, будь-яке тлумачення гарантованих прав та свобод, повинно відповідати загальним положенням Конвенції, метою якої є забезпечення і сталий розвиток цінностей демократичного суспільства.

Тобто, на державі лежить безпосередній обов`язок дотримуватися прав та свобод особи і забезпечувати своєчасне та в повному обсязі виконання судових рішень, що набрали законної сили.

Виконання будь-якого рішення суду є обов`язковою стадією процесу правосуддя, і як наслідок, повинна відповідати вимогам ст. 6 Конвенції.

Окрім того, виконання судових рішень у справах є складовою права на справедливий суд.

У справі «Горнсбі проти Греції» Європейський суд з прав людини зазначив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як складова частина судового розгляду.

Водночас, згідно ст.13 Загальної декларації прав людини кожна людина має право вільно пересуватися й обирати собі місце проживання в межах любої держави. Кожна людина має право залишати будь-яку країну, включаючи свою власну, і повертатися у свою країну.

Відповідно до ст.13 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України» регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері.

Так, п. 5 ст. 6 вищевказаного Закону передбачено як підставу для тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон громадянина України у випадках, коли: він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Відповідно до ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно п. 19 ч. 3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням має право, звертатися до суду, який видав виконавчий документ, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Виходячи зі змісту вищенаведених правових норм, обов`язковою обставиною, яка підлягає встановленню судом є факт умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов`язань та доведення цього факту заявником в порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказами є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.( ст. 76 ЦПК України).

Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України орієнтує суди на те, що законом передбачені юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявністю факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання, тому з метою всебічного і повного з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин, підлягає з`ясуванню судом, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання у повному обсязі або частково.

Таким чином, сама по собі наявність невиконання зобов`язання не є безумовною підставою для встановлення обмеження у праві, доведенню підлягає ухилення боржника від виконання.

Відповідно до ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави має право вільно пересуватися і вільно вибирати місце проживання в межах цієї території. Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною.

На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

На вищевказані обставини звертає увагу Верховний Суд України в узагальненнях від 01.02.2013 року «Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України».

Сама по собі заборгованість за судовим рішенням не може свідчити про ухилення боржника від виконання зобов`язання.

Так, відповідно до висловленої Верховним Судом України позиції щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України «ухилення від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)», вжите у п. 5 ч. 1 та у п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», означає з об`єктивної сторони такі свідомі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов`язків у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо). У зв`язку з цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Таким чином обов`язковою умовою обмеження у праві виїзду за кордон можуть бути лише умисні дії боржника, направлені на ухилення від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням.

Ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань є оціночним поняттям. Теоретично їх невиконання може бути зумовлене об`єктивними причинами, наприклад, внаслідок відсутності майна, роботи, незадовільного фінансового стану, тривалого відрядження, важкої хвороби тощо. Однак воно може мати й принципово інше походження, суб`єктивне, коли боржник свідомо ухиляється від виконання - має змогу виконати зобов`язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин.

Критерій достатності вжитих боржником з метою належного виконання зобов`язання заходів визначається судом. Мотивування судового рішення про обмеження права лише двома складовими: наявністю статусу боржника у виконавчому провадженні та непогашенням боргу в добровільному порядку, що зумовлюють «необхідність у тимчасовому обмеженні права на виїзд за межі України з метою забезпечення повного та своєчасного виконання виконавчих документів» не відповідає вимогам законодавства.

Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання.

Як вбачається з матеріалів справи, державний виконавець надав до суду копію облікової картки по зведеному виконавчому провадженню, копії відповідей на запити державного виконавця та копії викликів, однак до суду не надано жодного доказу, який би свідчив про свідоме злісне ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішеннями судів впродовж 2015-2024 років, будь-які докази отримання боржником копій постанов про відкриття виконавчих проваджень та про наявність зведеного виконавчого провадження №73992910, до складу якого входить 23 виконавчих проваджень про стягнення заборгованості з ТОВ «ЕКОБУД» на користь Головного управління пенсійного фонду України у Київській області на загальну суму 62649,31 грн та про стягнення заборгованості на користь Комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» на суму 116820,70 грн, та викликів державного виконавця.

Крім того, державним виконавцем не надано належних та достатніх доказів, що станом на 22.04.2024 керівником ТОВ «Екобуд» є саме - ОСОБА_1 , враховуючи, що до подання додано виклики державного виконавця на ОСОБА_2 та на ТОВ «Екобуд».

Отже, враховуючи, що матеріали подання не містять належних та допустимих доказів на підтвердження факту ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішеннями, суд приходить до висновку, що подання державного виконавця Білоцерківського відділу державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кравчука Владислава Ігоровича, про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника керівника ТОВ «Екобуд» ОСОБА_1 , не підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 353, 441 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

У задоволені подання державного виконавця Білоцерківського відділу державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кравчука Владислава Ігоровича, про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника керівника ТОВ «Екобуд» ОСОБА_1 , відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала складена 23.04.2024.

Суддя О. В. Бондаренко