БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/2750/23
Провадження № 2/497/118/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.04.2024 року Болградський районний суд Одеської області у складі: головуючого судді Кравцової А.В., секретар судового засідання Ільєва Д.Д., розглянувши без участі сторін в залі суду в м.Болград цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання малолітньої дитини, третя особа - орган опіки та піклування в особі служби у справах дітей Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області,

ВСТАНОВИВ:

22.11.2023 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, яким просить визначити місце проживання його малолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - разом з ним за адресою: АДРЕСА_1 - на його самостійному вихованні та утриманні, мотивуючи свої вимоги тим, що він проживав з відповідачкою однією сім`єю без реєстрації шлюбу, ІНФОРМАЦІЯ_2 в них народилася дочка ОСОБА_4 , яка з вересня 2023р. фактично проживає з ним, позивачем, та перебуває на його утриманні. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Мати дитини - відповідачка - намагається влаштувати власне життя, для дочки в її житті місце відсутнє. Вона планує виїхати з України до однієї з країни Європейського союзу, де має намір отримати тимчасовий захист та шукати нові стосунки з іншим чоловіком. Визначення місця проживання дитини забезпечить стабільність та спокій в житті дитини, що, на думку позивача, позитивно позначиться у житті та навчаннійого дочки. Тому він, позивач, змушений звернутися до суду з даним позовом.

Позивач у судове засідання не прибув, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, відповідачка до суду не прибула, надіслала заяву, якою позов визнала, просить розглянути його за її відсутністю. Представник третьої особи органу опіки та піклування у судове засідання теж не прибув, був повідомлений належним чином про дату й місце судового засідання, також просить розглянути справу за його відсутністю. Згідно вимог ст.287 ЦПК України, неявка у судове засідання належним чином повідомлених сторін учасників справи, не перешкоджає її розгляду а, відповідно до ст.247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши надані суду матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що сторони є батьками неповнолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво її про народження НОМЕР_1 , видане повторно 10.10.2023р. Ізмаїльським відділом державної РАЦС в Ізмаїльському районі Одеської області Південного МУ МЮ (м.Одеса), а/з №219(а.с.13). Згідно акту обстеження умов проживання, що додано до висновку органу опіки та піклування - дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - проживає в АДРЕСА_1 , - разом зі своїм батьком, забезпечена усім необхідним для комфортного життя та розвитку, батько дитини приділяє їй достатньо уваги та турботи (а.с.38), орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області своїм висновком (від 28.12.20213р. за №94/21-1450, а.с.36-37), визначив місце проживання неповнолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з її батьком позивачем ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_1 . Місце проживання матері дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , - не відоме, вона з представниками органу опіки та піклування спілкувалася телефоном, повідомивши, що не має постійного місця проживання та самостійного заробітку, вихованням дочки ОСОБА_6 вона не займається, дівчина перебуває на утримання батька. Письмовою заявою відповідачка ОСОБА_2 підтвердила, що не заперечує проти проживання її спільної з позивачем дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з батьком дитини - з позивачем за вищевказаною адресою (а.с.28).

Відповідно до положень ст.ст.13,81,83 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, яке подане відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. А, згідно ст.82ч.1 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню. Суд розглядає справу дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, оцінюючи докази у справі в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням згідно ст.229 ЦПК України, захищаючи порушені, невизнані або оспорюванні права, свободи чи інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб згідно ст.2 ЦПК України.

Сімейні відносини регулюються за домовленістю (договором) між їх учасниками (ч.2ст.7 СК України) та мають здійснюватися з максимально можливим врахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї (ч.8ст.7 СК України) на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства (ч.9ст.7 СК України). Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» - кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст.157 СК України, батьки мають право укласти договір щодо здійснення батьківських прав та виконання обов`язків тим з них, хто проживає окремо від дитини, а ст.160ч.ч.1,2,3 СК України передбачено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків, а яка досягла десяти років - визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо - місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Ст.161ч.ч.1,2 СК України визначено, що в разі, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким з них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Відповідно до Декларації прав дитини від 29.11.1959р. (принцип 2); дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її місця проживання (ч.2ст.171 СК України). Ст.12 Конвенції ООН про права дитини регламентує, що Держави-учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що торкаються дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю. Згідно ст.6 Європейської конвенції про здійснення прав дітей від 25.01.1996р., під час розгляду справи, що стосується дитини, перед ухваленням рішення судовий орган надає можливість дитині висловлювати її думки і приділяє їм належну увагу.

Відповідачка ОСОБА_2 визнала вимоги позивача та просила задовольнити вимогу позову про визначення місця проживання їхньої спільної дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з чого вбачається, що вона не заперечує проти задоволення вимоги позову. Відповідно до положень ст.ст.13, 81,83 ЦПК Україн,и суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, яке подане відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст.82ч.1 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню. Суд розглядає справу дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, оцінюючи докази у справі в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням згідно ст.229 ЦПК України, захищаючи порушені, невизнані або оспорюванні права, свободи чи інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб згідно ст.2 ЦПК України. За результатом розгляду даної справи суд дійшов висновку, що предмет доказування доведений позивачем відповідними доказами в їх сукупності. Суд також суд бере до уваги визнання позовних вимог відповідачем, тому, враховуючи вищезазначені обставини, - дійшов висновку, що вимога позову про місце проживання неповнолітньої дитини підлягає задоволенню. Однак, оскільки матір дитини не позбавлена батьківських прав і має права щодо виховання та обов`язки щодо утримання дитини - вимога позову в частині самостійного виховання та утримання дитини батьком - задоволенню не підлягає.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст.7,104ч.2,110,112,113,160,171 СК України, ст.ст.4, 10,13,76-81,83,95, 247ч.2, 258, 259, 263-265,268,272,273,354,355 ЦПК України, суд

ухвалив:

Задовольнити позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання малолітньої дитини, третя особа - орган опіки та піклування в особі служби у справах дітей Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області.

Визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з її батьком з позивачем ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня отримання його копії, після чого набирає законної сили. Строк на апеляційне оскарження може бути поновлений в разі його пропуску з поважних причин. Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: bg.od.court.gov.ua. Повний текст судового рішення виготовлено 23.04.2024року.

Суддя А.В. Кравцова.