печерський районний суд міста києва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2024 року Печерський районний суд міста Києва

суддя Матійчук Г. О.

секретар судового засідання Чепляка А. С.

справа №757/48819/21-ц

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1

відповідач1: Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк»

відповідач 2: Товариство з обмеженою відповідальністю «ЦИКЛ ФІНАНС»

третя особа 1: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович

третя особа 2: приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Яцишин Андрій Миколайович,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦИКЛ ФІНАНС», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Яцишин Андрій Миколайович, про визнання відсутніми зобов?язань за кредитним договором, -

представник позивача - адвокат Осовітня Л. В.

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2021 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просить визнати, що ОСОБА_1 не укладав з Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк») договір на відкриття поточного рахунку з використанням платіжної картки від 19.12.2012 року №013-28510-191212 та не має будь-яких зобов?язань за цим договором; стягнути судові витрати.

В обґрунтування позову зазначено, що 10.06.2013 року ОСОБА_1 було отримано досудову вимогу «ПАТ «Дельта Банк», з якої вбачалося, що 19.12.2012 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Дельта Банк» було укладено Договір на відкриття поточного рахунку з використанням платіжної картки та обслуговування платіжної картки № НОМЕР_1 (далі - кредитний договір), відповідно до умов якого ОСОБА_1 , як позичальник, прийняв на себе зобов`язання щодо повернення грошових коштів, наданих йому банком у вигляді кредиту, сплати відсотків та інших встановлених платежів за користування кредитом у строк та в порядку, що встановлені кредитним договором. Станом на 28.05.2013 року загальна заборгованість за кредитним договором становила 89 100, 50 UAH.

Вказує, що банк, посилаючись на ст. ст. 212, 530, 611, 625 Цивільного кодексу України, вимагав від позивача дострокового виконання зобов`язань за кредитним договором в повному обсязі протягом 30 (тридцяти) календарних днів від дати отримання зазначеної вище вимоги, а саме повернення несплаченої суми кредиту, сплати процентів за його користування, комісії за обслуговування кредитної заборгованості, а також штрафних санкцій, передбачених кредитним договором.

3 листа начальника Дарницького РУ ГУ МВС України в місті Києві Снігура В. М. від 07.02.2013 року №47/П-35 позивачу стало відомо, що в Дарницькому РУ ГУ МВС України в місті Києві знаходиться кримінальне провадження № 00002118 від 25.12.2012 року за підозрою ОСОБА_2 у вчиненні шахрайств шляхом надання до банківських установ підробленого паспорта на ім?я ОСОБА_1 з метою отримання кредиту за ознаками злочинів, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 190 КК України.

20.06.2013 ОСОБА_1 було подано заяву на ім`я Голови Ради директорів ПАТ «Дельта Банк» Попової О.Ю., в якій було зазначено про те, що ним кредитний договір не укладався, він його не підписував, а в Дарницькому РУ ГУ МВС України в місті Києві знаходиться зазначене вище кримінальне провадження.

Одночасно в матеріалах кримінального провадження № 0002118 від 25.12.2012 року наявний висновок експерта від 25.01.2012 року, згідно з яким вилучений під час огляду місця події 25.12.2012 року у ОСОБА_3 паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 на ім?я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виданий 08.06.1995 року Орджонікідзевським МВ УМВС України в Дніпропетровській області не відповідає бланкам, які знаходяться в офіційному обігу на території України.

Листом від 21.11.2013 року №05-1644420/1 ПАТ «Дельта Банк» повідомив позивача, що за його прізвищем в банку зареєстровано Договір №013-28510-191212 на відкриття поточного рахунку з використанням платіжної картки та обслуговування платіжної картки від 19.12.2012 року, згідно умов якого банк відкрив клієнту відновлювальну відкличну кредитну лінію та на день укладання цього Договору встановив ліміт кредитної лінії на рахунку № НОМЕР_3 в сумі 84 900,00 грн. Враховуючи факт порушення кримінальної справи за ознаками вчинення злочинів, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 190 КК України, за фактом шахрайського заволодіння грошовими коштами, було прийнято рішення про призупинення нарахування процентів за користування кредитною лінією, плати за обслуговування кредитного залишку та штрафних санкцій, передбачених умовами кредитного договору, до винесення відповідного рішення правоохоронних органів та постанови суду.

Таким чином, ПАТ «Дельта Банк» було достовірно відомо, що позивач не укладав з ним кредитний договір і не отримував кредит.

16.06.2021 року адвокатом Павленком М. В., на підставі укладеного договору про надання позивачу правової допомоги, направлено адвокатський запит до слідчого відділу Дарницького РУ ГУ МВС України з метою отримання інформації щодо результатів здійснення слідчим відділом Дарницького РУ ГУ МВС України досудового розслідування кримінального провадження №0002118 від 25.12.2012 року та копії висновку експерта від 25.01.2012 року №33, отриманого органом досудового розслідування в межах кримінального провадження №0002118 від 25.12.2012 року.

У відповідь на зазначений вище адвокатський запит від 22.06.2021 року за вх. №407-аз Дарницьке РУ ГУ МВС України листом від 29.06.2021 року №13956/125/48/12-2021 повідомило, що 15.11.2018 року під час досудового розслідування відповідно до ст. 280, 281 КПК України, прийнято рішення про зупинення досудового розслідування.

Зазначає, що в подальшому позивачу стало відомо, що 11.06.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Яцишиним А. М. (номер посвідчення НОМЕР_4 , видане 20.06.2017 року) на підставі заяви ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» () прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження (реєстраційний номер ВП НОМЕР_6) з виконання виконавчого напису, зареєстрованого в реєстрі з №27602, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є. М. (номер свідоцтва 7921) про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості у сумі 89 150,50 грн за кредитним договором, укладеним із первісним кредитором, ПАТ «Дельта Банк».

З аналізу постанови про відкриття виконавчого провадження вбачається, що ПАТ «Дельта Банк» відступив право вимоги за кредитним договором новому кредитору, ТОВ «Фінансова компанія «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» () відповідно до договору про відступлення прав вимоги за кредитними договорами від 20.02.2018 року №248/К.

12.04.2021 року між ТОВ « Фінансова компанія «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» та ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» було укладено договір про відступлення прав вимоги за кредитними договорами №248/1 від 12.04.2021 року, відповідно до якого ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» набуло право нового кредитора за кредитним договором.

17.06.2021 року ОСОБА_1 подав приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Остапенку Є.М. заяву про надання копії виконавчого напису від 05.05.2021 року №27602 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» заборгованості в сумі 89 150, 50 грн. за кредитним договором та всіх документів, які стали підставою його вчинення.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 25.06.2021 року у справі №761/22686/21 (провадження № 2-3/761/1368/2021) за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Яцишин А.М., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягаю виконанню, задоволено мою заяву про забезпечення позову та зупинено стягнення за виконавчим написом № 27602 від 05.05.2021 р., вчиненим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» заборгованості в розмірі 89 100,50 грн у виконавчому провадженні НОМЕР_6, до набрання законної сили рішенням суду у справі №761/22686/21 (провадження № 2-3/761/1368/2021).

Вказує, що саме по собі зупинення стягнення за спірним виконавчим написом приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М. № 27602 від 05.05.2021 року та подальше його скасування судом повною мірою не відновить порушених прав позивача, оскільки ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» може звернутися з цим самим кредитним договором до іншого приватного нотаріуса, який вчинить інший виконавчий напис, або може передати право вимоги за спірним кредитним договором іншій, третій особі, яка вимагатиме в позивача грошові кошти.

Таким чином, вважає, що оскільки позивач не підписував вказаний договір, документи, які надані були ПАТ «Дельта Банк» були підроблені, то вказаний договір є недійсним, у позивача не було волевиявлення на укладення цього правочину, то у нього відсутні будь-які зобов?язання за вказаним кредитним договором, тому відступлення ПАТ «Дельта Банк» за неіснуючим на момент переходу правом вимоги за кредитним договором новому кредитору, ТОВ «Фінансова компанія «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ», яке в подальшому було відступлено ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС», порушує права позивача, що стало підставою для звернення до суду із вказаним позовом.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 13.09.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження та вирішено розглядати справу у порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. Встановлено строк 15 днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження, протягом якого відповідач має право направити: суду - відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази, висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову; позивачу - копію відзиву та доданих до нього документів, роз`яснено третій особі строк на подання пояснень щодо позову протягом десяти днів із дня отримання ухвали про відкриття провадження. Витребувано у ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» оригінали договору на відкриття поточного рахунку з використанням платіжної картки та обслуговування платіжної картки від 19.12.2012 року №013-28510-191212, укладений між ОСОБА_1 та ПАТ «Дельта Банк» (а. с. 69, т. 1).

Копію ухвали про відкриття провадження направлено на адресу сторін, крім того відповідачам та третім особам направлено копію позовної заяви з додатками. Також вказану ухвалу направлено на відомі адреси електронної пошти сторін (а. с. 70-80, т. 1).

На адресу суду повернувся лист з копією ухвали про відкриття провадження, направлений на адресу позивача, з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а. с. 86, т. 1).

Відповідно до рекомендованого повідомлення, направленого на адресу відповідача 1, останній отримав копію ухвали про відкриття провадження та копію позовної заяви з додатками - 09.12.2021 року (а. с. 81, т. 1).

Відповідно до рекомендованого повідомлення, направленого на адресу відповідача 2, останній отримав копію ухвали про відкриття провадження та копію позовної заяви з додатками - 07.12.2021 року (а. с. 82, т. 1).

На адресу суду повернувся лист з копією ухвали про відкриття провадження та копією позовної заяви з додатками, направлений на адресу третьої особи 1, з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а. с. 83-84, т. 1).

Відповідно до рекомендованого повідомлення, направленого на адресу третьої особи 2, останній отримав копію ухвали про відкриття провадження та копію позовної заяви з додатками - 06.12.2021 року (а. с. 85, т. 1).

29.12.2021 року від відповідача 2 надійшло повідомлення про неможливість надання доказів (а. с. 94-96, т. 1).

10.02.2022 року від представника позивача надійшло клопотання про витребування доказів (а. с. 104-109, т. 1).

10.02.2022 року від представника позивача надійшло клопотання про витребування доказів (а. с. 110-113, т. 1).

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 10.02.2022 року витребувано у Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції України у місті Києві копію висновку експерта від 25.01.2012 року №33, що міститься в матеріалах кримінального провадження №20002118 від 25.12.2012 року за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України (а. с. 118, т. 1).

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 10.02.2022 року витребувано у приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Яцишина Андрія Миколайовича оригінал Договору на відкриття поточного рахунку з використанням платіжної карти та обслуговування платіжного картки від 19.12.2012 року №013-28510-191212, укладений між ОСОБА_1 та ПАТ «Дельта Банк» (а. с. 119, т. 1).

17.06.2022 року від приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Яцишина Андрія Миколайовича надійшли оригінали Договору на відкриття поточного рахунку з використанням платіжної карти та обслуговування платіжного картки від 19.12.2012 року №013-28510-191212, укладений між ОСОБА_1 та ПАТ «Дельта Банк» (а. с. 212-215, т. 1).

06.07.2022 року від Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції України у місті Києві надійшла копія висновку експерта від 25.01.2012 року №33, що міститься в матеріалах кримінального провадження №20002118 від 25.12.2012 року за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України (а. с. 201-210, т. 1).

31.08.2022 року від позивача надійшло клопотання про приєднання документів до матеріалів справи (а. с. 242-244, т. 1).

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 31.08.2022 року призначено у справі судову почеркознавчу експертизу та зупинено провадження у справі (а. с. 18-19, т. 2).

02.02.2023 року до суду повернулись матеріали справи без виконання експертизи (а. с. 26, т. 2).

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 15.02.2023 року поновлено провадження у справі (а. с. 27, т. 2).

17.03.2023 року надійшло клопотання експерта про надання додаткових матеріалів (а. с. 57-60, т. 2).

23.05.2023 року від позивача надійшло клопотання про приєднання документів до матеріалів справи (а. с. 82, т. 2).

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 23.05.2023 року призначено у справі судову почеркознавчу експертизу та зупинено провадження у справі (а. с. 95-96, т. 2).

28.09.2023 року до суду надійшов висновок експерта від 21.09.2023 року №20575/23-32 (а. с. 110-122, т. 2).

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 10.10.2023 року поновлено провадження у справі (а. с. 123, т. 2).

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 25.10.2023 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті (а. с. 139, т. 1).

В судове засідання представник позивача - адвокат Осовітня Л. О. не з?явилася, подала заяву про розгляд справи у відсутність позивача та його представника, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити з підстав, зазначених у позові.

Відповідачі та їх представники у судове засідання не з`явились, повідомлялись належним чином, відзив на позов не надали.

Треті особи та їх представники у судове засідання не з`явились, повідомлялись належним чином, пояснення на позов не надали.

Вирішуючи питання про розгляд справи у відсутність відповідачів, третіх осіб, їх представників, суд, виходить із наступного.

На учасників судового процесу та їх представників покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків в межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборону зловживати наданими правами.

Згідно з ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Відповідно до ч. 1, п. 1-2 ч. 2 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку, зокрема, з підстав неявки в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання, та першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

Суд наголошує, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні (ст. 223 ЦПК України).

Передбачене ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії»).

Так, судом вжито усіх необхідних заходів для надання сторонам достатніх можливостей для викладення своєї позиції у судових засіданнях з метою дотримання принципу змагальності процесу та забезпечення права на публічне слухання справи у розумні строки, враховуючи процесуальні права інших учасників справи.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі №373/2054/16-ц (провадження № 14-446цс18) викладено правовий висновок про те, що встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Це передбачено як статтями 58, 59, 212 ЦПК України у попередній редакції 2004 року, так і статтями 77, 78, 79, 80, 89, 367 ЦПК України у редакції від 03 жовтня 2017 року.

На підставі вищезазначеного та керуючись п. 1 ч. 3 ст. 233 ЦПК України, суд, з огляду на достатність в матеріалах справи документів для прийняття рішення, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідачів, третіх осіб, їх представників на підставі наявних у справі доказів.

Згідно з ч. 1 ст. 174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Як встановлено, ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини справи та характер спірних правовідносин, об`єктивно оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи із наступних підстав.

За ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України).

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України).

За ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За загальним правилом статтею 15 та 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених ч. 2 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Згідно з ч. 2 ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути:

1) визнання права;

2) визнання правочину недійсним;

3) припинення дії, яка порушує право;

4) відновлення становища, яке існувало до порушення;

5) примусове виконання обов?язку в натурі;

6) зміна правовідношення;

7) припинення правовідношення;

8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди;

9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди;

10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Судом встановлено, що 10.06.2013 року ОСОБА_1 було отримано досудову вимогу «ПАТ «Дельта Банк», з якої вбачалося, що 19.12.2012 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Дельта Банк» було укладено Договір на відкриття поточного рахунку з використанням платіжної картки та обслуговування платіжної картки№ НОМЕР_1 (далі - кредитний договір), відповідно до умов якого ОСОБА_1 , як позичальник, прийняв на себе зобов`язання щодо повернення грошових коштів, наданих йому банком у вигляді кредиту, сплати відсотків та інших встановлених платежів за користування кредитом у строк та в порядку, що встановлені кредитним договором. Станом на 28.05.2013 року загальна заборгованість за кредитним договором становила 89 100, 50 UAH. У вказаній досудовій вимозі банк, посилаючись на ст.ст. 212, 530, 611, 625 Цивільного кодексу України, вимагав від ОСОБА_1 дострокового виконання зобов`язань за кредитним договором в повному обсязі протягом 30 (тридцяти) календарних днів від дати отримання зазначеної вище вимоги, а саме повернення несплаченої суми кредиту, сплати процентів за його користування, комісії за обслуговування кредитної заборгованості, а також штрафних санкцій, передбачених кредитним договором (а. с. 11, т. 1).

3 листа начальника Дарницького РУ ГУ МВС України в місті Києві Снігура В. М. від 07.02.2013 року №47/П-35 позивачу стало відомо, що в Дарницькому РУ ГУ МВС України в місті Києві знаходиться кримінальне провадження № 00002118 від 25.12.2012 року за підозрою ОСОБА_2 у вчиненні шахрайств шляхом надання до банківських установ підробленого паспорта на ім?я ОСОБА_1 з метою отримання кредиту за ознаками злочинів, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 190 КК України (а. с. 15, т. 1).

20.06.2013 ОСОБА_1 було подано заяву на ім`я Голови Ради директорів ПАТ «Дельта Банк» ОСОБА_4 , в якій було зазначено про те, що ним кредитний договір не укладався, він його не підписував, а в Дарницькому РУ ГУ МВС України в місті Києві знаходиться зазначене вище кримінальне провадження (а. с. 16, т. 1).

Листом від 21.11.2013 року №05-1644420/1 ПАТ «Дельта Банк» повідомив ОСОБА_1 , що за його прізвищем в банку зареєстровано Договір №013-28510-191212 на відкриття поточного рахунку з використанням платіжної картки та обслуговування платіжної картки від 19.12.2012 року, згідно умов якого банк відкрив клієнту відновлювальну відкличну кредитну лінію та на день укладання цього Договору встановив ліміт кредитної лінії на рахунку № НОМЕР_3 в сумі 84 900,00 грн. Враховуючи факт порушення кримінальної справи за ознаками вчинення злочинів, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 190 КК України, за фактом шахрайського заволодіння грошовими коштами, було прийнято рішення про призупинення нарахування процентів за користування кредитною лінією, плати за обслуговування кредитного залишку та штрафних санкцій, передбачених умовами кредитного договору, до винесення відповідного рішення правоохоронних органів та постанови суду (а. с. 17, т. 1).

20.02.2018 року ПАТ «Дельта Банк» відступив право вимоги за кредитним договором новому кредитору, ТОВ «Фінансова компанія «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» () відповідно до договору про відступлення прав вимоги за кредитними договорами від 20.02.2018 року №248/К (а. с. 25-28, т. 1).

12.04.2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» та ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» було укладено договір про відступлення прав вимоги за кредитними договорами №248/1 від 12.04.2021 року, відповідно до якого ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» набуло право нового кредитора за кредитним договором (а. с. 29-31, т. 1).

11.06.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Яцишиним А. М. (номер посвідчення НОМЕР_4 , видане 20.06.2017 року) на підставі заяви ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» () прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження (реєстраційний номер ВП НОМЕР_6) з виконання виконавчого напису, зареєстрованого в реєстрі з №27602, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є. М. (номер свідоцтва 7921) про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості у сумі 89 150,50 грн за кредитним договором, укладеним із первісним кредитором, ПАТ «Дельта Банк» (а. с. 44-46, т. 1).

17.06.2021 року ОСОБА_1 подав приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Остапенку Є.М. заяву про надання копії виконавчого напису від 05.05.2021 року №27602 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» заборгованості в сумі 89 150, 50 грн. за кредитним договором та всіх документів, які стали підставою його вчинення (а. с. 53, т. 1).

16.06.2021 року адвокатом Павленком М. В., на підставі укладеного договору про надання позивачу правової допомоги, направлено адвокатський запит до слідчого відділу Дарницького РУ ГУ МВС України з метою отримання інформації щодо результатів здійснення слідчим відділом Дарницького РУ ГУ МВС України досудового розслідування кримінального провадження №0002118 від 25.12.2012 року та копії висновку експерта від 25.01.2012 року №33, отриманого органом досудового розслідування в межах кримінального провадження №0002118 від 25.12.2012 року (а. с. 54-55, т. 1).

У відповідь на зазначений вище адвокатський запит від 22.06.2021 року за вх. №407-аз Дарницьке РУ ГУ МВС України листом від 29.06.2021 року №13956/125/48/12-2021 повідомило, що 15.11.2018 року під час досудового розслідування відповідно до ст. 280, 281 КПК України, прийнято рішення про зупинення досудового розслідування (а. с. 56, т. 1).

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 25.06.2021 року у справі №761/22686/21 (провадження № 2-3/761/1368/2021) за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Яцишин А.М., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягаю виконанню, задоволено мою заяву про забезпечення позову та зупинено стягнення за виконавчим написом № 27602 від 05.05.2021 р., вчиненим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» заборгованості в розмірі 89 100,50 грн у виконавчому провадженні НОМЕР_6, до набрання законної сили рішенням суду у справі №761/22686/21, провадження № 2-3/761/1368/2021 (а. с. 57-62, т. 1).

У статті 203 ЦК України визначено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

За ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Згідно із ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

У постанові Верховного Суду від 22.01.2020 року у справі № 674/461/16-ц зроблено висновок, що підпис є обов`язковим реквізитом правочину, вчиненого в письмовій формі. Наявність підпису підтверджує наміри та волю й фіксує волевиявлення учасника (-ів) правочину, забезпечує їх ідентифікацію та цілісність документу, в якому втілюється правочин. Внаслідок цього підписання правочину здійснюється стороною (сторонами) або ж уповноваженими особами.

Згідно із ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов?язків (ч. 1 ст. 202 ЦК України).

Відповідно до законодавчого визначення правочином є перш за все вольова дія суб?єктів цивільного права, що характеризує внутрішнє суб?єктивне бажання особи досягти певних цивільно-правових результатів - набути, змінити або припинити цивільні права та обов?язки. Сутністю правочину є його спрямованість, наявність вольової дії, що полягає в згоді сторін взяти на себе певні обов?язки. У двосторонньому правочині волевиявлення повинно бути взаємним, двостороннім і спрямованим на досягнення певної мети; породжуючи правовий наслідок, правочин - це завжди дії незалежних та рівноправних суб?єктів цивільного права.

Частиною 3 ст. 203 ЦК України передбачено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Порушення вимог законодавства щодо волевиявлення учасника правочину є підставою для визнання його недійсним у силу припису частини першої статті 215 ЦК України, а також із застосуванням спеціальних правил про правочини, вчинені з дефектом волевиявлення - під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості, тяжкої обставини.

Як у частині першій статті 215 ЦК України, так і у статтях 229-233 ЦК України, йдеться про недійсність вчинених правочинів, тобто у випадках, коли існує зовнішній прояв волевиявлення учасника правочину, вчинений ним у належній формі (зокрема, шляхом вчинення підпису на паперовому носії), що, однак, не відповідає фактичній внутрішній волі цього учасника правочину.

У тому ж випадку, коли сторона не виявляла свою волю до вчинення правочину, до набуття обумовлених ним цивільних прав та обов?язків правочин є таким, що не вчинений, права та обов?язки за таким правочином особою не набуті, а правовідносини за ним - не виникли.

За ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі.

Стаття 207 ЦК України встановлює загальні вимоги до письмової форми правочину. Так, на підставі частини першої цієї статті правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Частиною ж другою цієї статті визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Отже, підпис є невід?ємним елементом, реквізитом письмової форми договору, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію.

Згідно ст. 6, ч. 1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина перша статті 638 ЦК України).

У разі ж якщо сторони такої згоди не досягли, такий договір є неукладеним, тобто таким, що не відбувся, а наведені в ньому умови не є такими, що регулюють спірні відносини.

У постанові від 16 червня 2020 року у справі №145/2047/16-ц Велика Палата Верховного Суду зазначила, що якщо сторони не досягли згоди з усіх істотних умов, такий договір є неукладеним, тобто таким, що не відбувся, а наведені в ньому умови не є такими, що регулюють спірні відносини. Правочин, який не вчинено (договір, який не укладено), не може бути визнаний недійсним. Наслідки недійсності правочину також не застосовуються до правочину, який не вчинено.

Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Зазначена норма кореспондує частинам другій, третій статті 215 ЦК України, висвітлює різницю між нікчемним і оспорюваним правочином і не застосовується до правочинів, які не відбулися, бо є невчиненими. Разом із тим Велика Палата Верховного Суду констатує, що у випадку оспорювання самого факту укладення правочину, такий факт може бути спростований не шляхом подання окремого позову про недійсність правочину, а під час вирішення спору про захист права, яке позивач вважає порушеним шляхом викладення відповідного висновку про неукладеність спірних договорів у мотивувальній частині судового рішення.

Порушенням права у такому випадку є не саме по собі існування письмового тексту правочину, волевиявлення позивача щодо якого не було, а вчинення конкретних дій, які порушують право позивача.

Аналогічні висновки щодо застосування вказаних норм права містяться у постанові Верховного Суду від 18.05.2022 року у справі №643/4654/19 та постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.10.2022 року у справі №227/3760/19-ц.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов?язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов?язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Зазначена норма кореспондує частинам другій, третій статті 215 ЦК України, висвітлює різницю між нікчемним і оспорюваним правочином і не застосовується до правочинів, які не відбулися, бо невчиненими.

Предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, як встановлено ч. 2 ст. 77 ЦПК України.

Згідно із ч. 1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 ЦПК України, суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: керує ходом судового процесу; сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Таким чином, доказуванням є процесуальна і розумова діяльність суб`єктів доказування, яка здійснюється в урегульованому цивільному процесуальному порядку і спрямована на з`ясування дійсних обставин справи, прав і обов`язків сторін, встановлення певних обставин шляхом ствердження юридичних фактів, зазначення доказів, а також подання, прийняття, збирання, витребування, дослідження і оцінки доказів; докази і доказування виступають процесуальними засобами пізнання в цивільному судочинстві.

Процес доказування (на достовірність знань про предмет) відбувається у межах передбачених процесуальних форм і структурно складається з декількох елементів або стадій, які взаємопов`язані й взаємообумовлені. Виділяються такі елементи: твердження про факти; визначення заінтересованих осіб щодо доказів; подання доказів; витребування доказів судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі; дослідження доказів; оцінка доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Суд наголошує, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує.

Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний. Верховний Суд звертається до власних висновків у Постанові від 02.10.2018 року у справі № 910/18036/17.

Обґрунтовуючи позовні вимоги ОСОБА_1 зазначає, що він не підписував даний договір, підпис, який міститься на кредитному договорі, належить іншій особі, а паспорт громадянина України, виданий на ім?я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не відповідає бланкам, які знаходяться в офіційному обігу на території України.

Вказане позивачем знайшло своє підтвердження у судовому засіданні та вбачається із матеріалів справи.

Так, з наданої Дарницьким управлінням поліції Головного управління Національної поліції України у місті Києві копії висновку експерта від 25.01.2012 року №33, що міститься в матеріалах кримінального провадження №20002118 від 25.12.2012 року за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України, вбачається, що 19.12.2012 року ОСОБА_2 , маючи намір на заволодіння чужим майном шляхом обману, прийшов до відділення ПАТ «Дельта Банк» по вул. С. Петлюри, 13/135 в м. Києві, де пред?явив представнику банку заздалегідь підроблений паспорт громадянина України, дублікат ідентифікаційного номеру та довідку про доходи на ім?я ОСОБА_1 , та шляхом обману заволодів грошовими коштами банку в сумі 84 90, 00 грн, згідно з умовами кредитного договору №013-28510-191212, чим спричинив ПАТ «Дельта Банк» матеріальну шкоду на вказану суму.

Також вказаним висновком експерта від 25.01.2012 року №33 встановлено, що паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 на ім?я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який виданий 08 червня 1995 року Орджонікідзевським МВ УМВС України Дніпропетровській області, не відповідає бланкам які знаходяться в офіційному обігу на території України (а. с. 202-210, т. 1).

Крім цього, з метою вставлення вчинення підпису на кредитному договорі №013-28510-191212, ОСОБА_1 чи іншій особі, судом було проведено судову почеркознавчу експертизу та для проведення експертизи було направлено оригінал кредитного договору №013-28510-191212, який був наданий приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Яцишиним А. М. на виконання ухвали про витребування доказів (а. с. 213-214, т. 1).

Так, із висновком експерта за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи у цивільній справі від 21.09.2023 року №20575/23-32 встановлено, що підписи від імені ОСОБА_1 , що містяться в рядку «Клієнт» на лицевій та зворотній стороні першого аркуша, а також в графах «Підпис:» на другому аркуші Договору № 013-28510-191212 на відкриття поточного рахунку з використанням платіжної картки та обслуговування платіжної картки від 19.12.2012, укладеному між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та ОСОБА_1 (Ідентифікаційний номер НОМЕР_5 ), виконано не ОСОБА_1 , а іншою особою.

Таким чином, оскільки позивачем кредитний договір №013-28510-191212 не було підписано, позивач не укладав із ПАТ «Дельта Банк» вказаний кредитний договір, суд приходить до висновку про відсутність у позивача будь-яких зобов?язань за цим кредитним договором.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.06.2020 року у справі № 145/2047/16-ц дійшла висновку про те, що такий спосіб захисту, як визнання правочину неукладеним, не є способом захисту прав та інтересів, установленим законом.

Разом із цим суд може застосувати не встановлений законом спосіб захисту лише за наявності двох умов одночасно: по-перше, якщо дійде висновку, що жодний установлений законом спосіб захисту не є ефективним саме у спірних правовідносинах, а по-друге, якщо дійде висновку, що задоволення викладеної в позові вимоги позивача призведе до ефективного захисту його прав чи інтересів.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала про те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 року у справі № 338/180/17, від 11.09.2018року у справі № 905/1926/16, від 30.01.2019 року у справі № 569/17272/15-ц.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.01.2021 року по справі №522/1528/15-ц (провадження №14-67цс20) викладений правовий висновок, згідно з яким для належного захисту інтересу від юридичної невизначеності у певних правовідносинах особа може на підставі пункту 1 частини другої статті 16 ЦК України заявити вимогу про визнання відсутності як права вимоги в іншої особи, що вважає себе кредитором, так і свого кореспондуючого обов?язку, зокрема у таких випадках: кредитор у таких правовідносинах без звернення до суду з відповідним позовом може звернути стягнення на майно особи, яку він вважає боржником, інших осіб або інакше одержати виконання поза волею цієї особи-боржника в позасудовому порядку; особа не вважає себе боржником у відповідних правовідносинах і не може захистити її право у межах судового розгляду, зокрема, про стягнення з неї коштів на виконання зобов?язання, оскільки такий судовий розгляд кредитор не ініціював (наприклад, кредитор надсилає претензії, виставляє рахунки на оплату тощо особі, яку він вважає боржником).

З огляду на викладене вище, задоволення позову про визнання відсутності права вимоги в особи, що вважає себе кредитором, і відсутності кореспондуючого обов?язку особи-боржника у відповідних правовідносинах є спрямованим на усунення правової невизначеності. Тобто, відповідне судове рішення має забезпечити, щоби обидві сторони правовідносин могли у майбутньому знати про права одна одної та діяти, не порушуючи їх. А тому такий спосіб захисту є виключно превентивним.

Статтею 512 ЦК України визначено підстави заміни кредитора у зобов?язанні, 30крема внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

За змістом статей 514, 516 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов?язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Чинним законодавством передбачено право відступлення тільки дійсної вимоги, яка існувала на момент переходу цих прав (постанови Верховного Суду України від 01.04.2015 року у справі №911/2445/14 та від 17.06.2015 року №911/2044/14 та постанови Верховного Суду від 01.12.2020 року у справі №910/580/20).

Як визначено у рішенні Конституційного Суду України від 10 листопада 2011 року у справі №15-рп/2011, держава сприяє забезпеченню споживання населенням якісних товарів (робіт, послуг), зростанню добробуту громадян та загального рівня довіри в суспільстві. Разом з тим, споживачу, як правило, об?єктивно бракує знань, необхідних для здійснення правильного вибору товарів (робіт, послуг) із запропонованих на ринку, а також для оцінки договорів щодо їх придбання, які нерідко мають вид формуляра або іншу стандартну форму (ч.1 ст. 634 ЦК України).

Отже, для споживача існує ризик помилково чи навіть унаслідок уведення його в оману придбати не потрібні йому кредитні послуги. Тому, держава забезпечує особливий захист більш слабкого суб?єкта економічних відносин, а також фактичну, а не формальну рівність сторін у цивільно-правових відносинах, шляхом визначення особливостей договірних правовідносин у сфері споживчого кредитування та обмеження дії принципу свободи цивільного договору.

Враховуючи викладене вище, ПАТ «Дельта Банк» відступив неіснуюче на момент переходу право вимоги за кредитним договором новому кредитору, ТОВ «Фінансова компанія «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» відповідно до договору про відступлення прав вимоги за кредитними договорами від 20.02.2018 року №248/К.

В подальшому, 12.04.2021 року ТОВ «Фінансова компанія «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» відступило неіснуюче на момент переходу право вимоги за Кредитним договором ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» згідно з оговором про відступлення прав вимоги за кредитними договорами №248/1 від 12.04.2021 року.

Таким чином, суд приходить до висновку, що, задоволення позову про визнання про визнання відсутніми зобов?язання за кредитним договором призведе до дійсного захисту прав та інтересів позивача.

Розподіл судових витрат між сторонами, регулюється ст. 141 ЦПК України. Зокрема: судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено.

У зв?язку із задоволенням позову, судовий збір у розмірі 908, 00 грн підлягає стягненню із відповідачів на користь позивача в рівних частках з кожного.

На підстав викладеного та керуючись ст. ст. 15, 16, 202, 203, 204, 205, 207,215, 229-233, 512, 514, 516, 626, 627, 634, 638, 1054, 1055 ЦК України, ст. ст. 2, 4, 12, 13, 15, 76-82, 89, 95, 141, 174, 258-259, 263-265, 352-355, 15.5) Перехідних положень ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦИКЛ ФІНАНС», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Яцишин Андрій Миколайович, про визнання відсутніми зобов?язань за кредитним договором - задовольнити.

Визнати, що ОСОБА_1 не укладав із Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» договір на відкриття поточного рахунку з використанням платіжної картки від 19.12.2012 року №013-28510-191212 та не має будь-яких зобов?язань за цим договором.

Стягнути із Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 454, 00 грн.

Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦИКЛ ФІНАНС» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 454, 00 грн.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до Київського апеляційного суду або через Печерський районний суд м. Києва, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності ЦПК України в редакції від 15 грудня 2017 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи на офіційному вебпорталі судової влади України за вебадресою: http://court.gov.ua/fair/sud2606.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Відповідач 1: Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», адреса: вул. Євгена Коновальця, 36-Б, м. Київ, 01133, .

Відповідач 2: Товариство з обмеженою відповідальністю «ЦИКЛ ФІНАНС», адреса: вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8, м. Київ, 01042, .

Третя особа 1: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, адреса: вул. Мала Житомирська, 6/5, м. Київ, 01001.

Третя особа 2: приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Яцишин Андрій Миколайович, адреса: АДРЕСА_2 .

Суддя Г.О. Матійчук