Провадження №: 2/336/1583/2024
УХВАЛА

про витребування доказів

01 травня 2024 року суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Звєздова Н.С., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів до попереднім договором купівлі-продажу квартири, -

ВСТАНОВИЛА:

01.11.2023 в провадження судді Шевченківського районного суду м Запоріжжя Карабак Л.Г. надійшла вказана позовна заява, в якій позивач після уточнення від 13.12.2023 просить стягнути на свою користь з відповідачки грошові кошти у сумі 5 936 доларів США, з яких: аванс за попереднім договором купівлі-продажу квартири від 05.09.2019 5300 доларів США, 3% річних 936 доларів США та судові витрати.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.01.2024 вказана справа на підставі Розпорядження керівника апарату Шевченківського районного суду м. Запоріжжя №110 від 16.01.2024 була передана на розгляд судді Звєздовій Н.С.

Ухвалою суду від 06.03.2014 відкрито провадження по справі, розгляд якої призначено в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін.

В уточненому позов, ОСОБА_1 просив витребувати докази, які стосуються розгляду справи, а саме: з П`ятої запорізької державної нотаріальної контори матеріалів спадкової справи №122/2020, заведеної після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Учасники справи в судове засідання не з`явилися, їх неявка не перешкоджає розгляду вказаного клопотання.

Вивчивши надані суду докази, ознайомившись з поданим клопотанням, суд приходить до наступного висновку.

Завданням цивільного судочинства у контексті статті 2 ЦПК України є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних справ, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Виконання завдань цивільного судочинства залежить від встановлення судом у справі об`єктивної істини та правильного застосування норм матеріального і процесуального права.

Об`єктивний, повний та всебічний розгляд цивільної справи в значній мірі залежить від ефективного та всебічного дослідження судом доказів, які надаються сторонами конфлікту та аргументують їхню позицію по справі і тим самим надають судді можливість вивчити обставини, які спричинили конфлікт.

Процес доказування та докази, які надаються в обґрунтування позиції сторін, використовуються сторонами для того, щоб довести свою правоту в конфліктних правовідносинах і захистити чи відновити свої права. І саме, від якості та повноти, поданих доказів, залежить майбутня позиція суду у вирішенні цього конфлікту між сторонами і прийняття мотивованого рішення.

Доказування в цивільному процесі тісно пов`язане з реалізацією принципу цивільного судочинства «змагальності сторін». Принцип змагальності процесу означає, що кожній стороні повинна бути надана можливість ознайомитися з усіма доказами та зауваженнями, наданими іншою стороною, і відповісти на них (рішення у справі «Ruiz-Mateos проти Іспанії», п. 63).

Разом з тим, принцип змагальності сторін у цивільному процесі нерозривно пов`язаний і з принципом рівності сторін.

Для справедливого судового розгляду в контексті належного доказування непересічне значення має, з погляду Європейського суду з прав людини, наявність у судовому рішенні достатніх підстав та аргументів, на основі яких воно було ухвалене. Підтвердження цього відображено у цілій низці судових прецедентів Європейського суду з прав людини. Так, у рішенні в справі «Руіс Торіа проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року Європейський суд наголосив, що «у відповідності зі встановленим прецедентним правом, яке відображає принцип належного здійснення правосуддя, у рішеннях судів мають бути належним чином вказані підстави, за якими вони були ухвалені. Пункт 1 статті 6 Європейської конвенції про захист прав і основоположних свобод людини зобов`язує судові інстанції вказувати мотивацію ухвалених ними рішень» [1, с. 13-14].

У відповідності до ст.12, ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами, у контексті статті 76 ЦПК України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Доказами у цивільному процесі можуть бути: письмові, речові та електронні докази; висновки експертів; показання свідків.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи. Право на розгляд справи означає право особи звернутися до суду та право на те, що його справа буде розглянута та вирішена судом. При цьому, особі має бути забезпечена можливість реалізувати вказані права без будь-яких перепон чи ускладнень. Здатність особи безперешкодно отримати судовий захист є змістом поняття доступу до правосуддя. Перешкоди у доступі до правосуддя можуть виникати як через особливості внутрішнього процесуального законодавства, так і через передбачені матеріальним правом обмеження. Для ЄСПЛ природа перешкод у реалізації права на доступ до суду не має принципового значення.

При цьому слід зазначити, що надмірно формальне, бюрократичне застосування правових норм і вчинення дій, що мають юридичне значення, безвідносне врахування їх доцільності, зважаючи на обставини конкретної справи, і необхідності забезпечення ефективного захисту прав, свобод та інтересів у цивільному судочинстві може призвести до порушення права на справедливий судовий розгляд.

З урахуванням зазначеного, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяючи учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених ЦПК України, суд прийшов до висновку про необхідність витребування у П`ятої Запорізької державної нотаріальної контори належним чином завірених копій матеріалів спадкової справи № 122/2020, заведеної після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Керуючись ст.ст.4, 43, 49, 84, 260 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання про витребування доказів задовольнити.

Витребувати у П`ятої Запорізької державної нотаріальної контори (, місцезнаходження: 69071, м. Запоріжжя, вул. Цитрусова, буд.5) належним чином завірених копій матеріалів спадкової справи № 122/2020, заведеної після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Витребувані докази надати безпосередньо до суду в строк протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії вказаної ухвали.

Попередити осіб, на яких цією ухвалою покладено обов`язок подати докази, що у разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені ЦПК України.

Особи, які не мають можливості подати витребувані докази взагалі або у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня отримання цієї ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи, що розглядається http://court.gov.ua.

Суддя: Н.С. Звєздова