Справа № 515/1641/23
Провадження № 2/513/98/24
Саратський районний суд Одеської області
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2024 року Саратський районний суд Одеської області у складі: головуючого судді Бучацької А.І., за участю секретаря судового засідання Русавської Н.В., представника позивачки ОСОБА_1 , представника відповідача адвоката Семенової Н.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Сарата Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зміну способу стягнення аліментів,

У С Т А Н О В И В:

10 жовтня 2023 року позивачка ОСОБА_2 звернулась до Татарбунарського районного суду Одеської області з позовом до відповідача ОСОБА_3 , в якому просить:

змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються з ОСОБА_3 на підставі постанови Апеляційного суду Одеської області від 25.01.2018 року на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1000 гривень щомісячно, з урахуванням індексу інфляції, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та в подальшому стягувати аліменти в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Позовні вимоги обґрунтувала тим, що рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 18.05.2017 року з відповідача стягнуто аліменти на її користь на утримання дитини щомісячно в розмірі 1777 гривень починаючи з 11.10.2016 року і до досягнення дитиною повноліття.

Постановою Апеляційного суду Одеської області від 25.01.2018 року рішення Іллічівського міського суду змінено та стягнуто з відповідача ОСОБА_3 на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_5 в розмірі 1000 гривень щомісячно починаючи з 11.10.2016 року і до повноліття дитини.

На даний час розмір аліментів, визначений апеляційним судом значно менший ніж прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, який на дітей з 6 до 18 років з 01.01.2023 року складає 2833 гривні. Аліментів, які стягуються з відповідача, в умовах збільшення рівня цін та прожиткового мінімум недостатньо для матеріального утримання неповнолітнього сина, що ставить позивачку у скрутне матеріальне становище. Позивачка самостійно, власними силами намагається матеріально забезпечити та виховати дитину, а також виконувати інші обов`язки покладені на неї.

Тому вважає, що з урахуванням доброго фінансового становища відповідача аліменти на утртимання сина повинні бути визначені у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, до досягнення сином повноліття.

Ухвалою Татарбунарського районного суду Одеської області від 18 жовтня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження (а.с. 17).

Розпорядженням в.о. голови Татарбунарського районного суду Одеської області від 20 листопада 2023 року зазначена цивільна справа в порядку п. 2 ч. 1 ст. 31 ЦПК України передана на розгляд Саратського районного суду Одеської області, куди надійшла 28 листопада 2023 року.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справи між суддями від 28.11.2023 головуючою суддею у справі визначено суддю Бучацьку А.І.

Ухвалою Саратського районного суду від 01 грудня 2023 року цивільну справу прийнято до провадження та призначено до судового розгляду по суті (а.с.35).

30 листопада 2023 року до суду надійшов відзив відповідача ОСОБА_3 , в якому він просить у задоволенні позовних вимог відмовити повністю. Відзив обґрунтував тим, що на його думку позовна заява ОСОБА_2 не містить жодного посилання на норми закону. Позивачкою лише формально зазначено, що розмір аліментів, які сплачує відповідач недостатній для повного утримання дитини. Позов ґрунтується лише на цьому і позивачкою не надано жодного доказу на підтвердження наявності обставин для зміни способу стягнення аліментів. Позивачка не довела, що відповідач отримує дохід, який значно покращив його матеріальне становище з моменту ухвалення рішення про стягнення аліментів та надає йому можливість сплачувати аліменти у більшому розмірі. Також зазначив, що орієнтовний розмір судових витрат відповідача складає 5000 гривень (а.с. 45-48).

11 березня 2024 року від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзив, в якій він зазначив, що відповідач усвідомлював в момент, коли він захотів мати дитину, що він має обов`язок її утримувати, надавати належний рівень життя, оскільки мати дитину це був вибір відповідача.

Твердження відповідача про те, що таким чином позивач намагається фактично збільшити розмір стягуваних аліментів не відповідає дійсності, оскільки при зміні способу стягнення аліментів не відбудеться істотне збільшення розміру аліментів.

Зазначив, що відповідач умисно приховує те, що отримує дохід, оскільки в межах виконавчого провадження №72299200 на користь відповідача стягується грошова сума у розмірі 543700 гривень. Зазначене виконавче провадження частково виконане на момент подання цієї заяви, що вказує на поліпшення майнового стану відповідача та фактично спростовує тезиси про те, що відповідач має поганий майновий та фінансовий стан. Поліпшення матеріального становища відповідача вказує на те, що він може виконувати свій обов`язок по сплаті аліментів на користь своєї власної дитини, що відповідає чинному законодавству України.

Представник позивачки ОСОБА_1 у суді позов підтримав та просив його задовольнити з підстав викладених у позові та у відповіді на відзив.

Представник відповідача адвокат Семенова Н.С. у суді просила відмовити у позові з мотивів, викладених у відзиві.

Заслухавши представників сторін, дослідивши та оцінивши письмові докази, суд приходить до наступних висновків.

Сторони є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , яке видане Другим Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського у управління юстиції (а.с.11).

Рішенням Іллчівського міського суду Одеської області від 18 травня 2017 року № 501/2390/16-ц стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1777 гривень починаючи з 11 жовтня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 6).

Постановою Апеляційного суду Одеської області від 25 січня 2018 року рішення Іллчівського міського суду Одеської області від 18 травня 2017 року в частині сятгнення аліментів змінено, та резолютивну частину викладено в новій редакції: стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень щомісячно, з урахуванням індексу інфляції, однак не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11 жовтня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.7-8).

Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року N 789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

У частині першій статті 3 цієї ж Конвенції встановлено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства", кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно зі статтями 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Відповідно до положень статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Згідно із положеннями ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч.5 ст. 183 СК України, той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Стаття 192 СК України встановлює, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України 15.05.2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Відповідно до ст. 183 та ст. 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Зокрема, до підстав визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі (що фактично є зміною розміру) ст. 184 СК України відносить: нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення.

Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 "Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів", ст. 183 "Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини", ст. 184 "Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі").

Така правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 5 лютого 2014 року у справі № 6-143цс-13 та підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

З урахуванням матеріального стану сторін, відсутності на утриманні відповідача інших дітей та непрацездатних осіб, а також того, що матеріальний стан відповідача з часу ухвалення рішення суду від 25 січня 2018 року про стягнення з нього аліментів на утримання дитини покращився, тому що відповідач отримує дохід в межах виконавчого провадження № 72299200; раніше визначений судом розмір аліментів в сумі 1000 гривень є недостатнім для забезпечення належного утримання дитини та її гармонійного розвитку, з урахуванням положень законодавства щодо права одержувача аліментів вирішувати в судовому порядку питання щодо зміни способу стягнення аліментів, суд приходить до висновку про наявність підстав для зміни способу стягнення аліментів, присуджених з відповідача за постановою Апеляційного суду Одеської області від 25 січня 2018 року.

Суд вважає за необхідне стягувати в подальшому з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 (однієї чверті) від всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, що відповідатиме якнайкращим інтересам дитини.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення.

Оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору, то відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір у розмірі 1073,60 гривень.

Керуючись ст. ст. 150, 180-182, 184, 192 СК України, ст.ст. 2-15, 81, 89, 141, 258-259, 263-265, 268, 273, 353, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зміну способу стягнення аліментів задовольнити повністю.

Змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються з ОСОБА_3 на підставі постанови Апеляційного суду Одеської області від 25 січня 2018 року у справі № 501/2390/16-ц на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 (одна) тисяча гривень щомісячно, з урахуванням індексу інфляції, однак не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 (однієї чверті) з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 включно.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 (шістдесят) копійок.

Рішення суду може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду безпосередньо шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду складене 23 квітня 2024 року.

Позивачка: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , посвідка на постійне проживання № НОМЕР_2 , видана 22.07.2019 року органом 5103, РНОКПП НОМЕР_3 .

Представник позивача: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , паспорт НОМЕР_5 , виданий Татарбунарським РС ГУ ДМС України в Одеській області, РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , фактично проживає в АДРЕСА_4 .

Представник відповідача: адвокат Семенова Наталія Сергіївна, РНОКПП НОМЕР_7 , свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 002672 від 18 лютого 2015 року, видане радою адвокатів Одеської області на підставі рішення від 18 лютого 2015 року, адреса: АДРЕСА_5 .

Суддя А. І. Бучацька