Справа № 565/721/24
Провадження № 2-о/565/35/24
У Х В А Л А

23 квітня 2024 року м. Вараш

Суддя Кузнецовського міського суду Рівненської області Бренчук Г.В., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Вараська державна нотаріальна контора Рівненської області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документа,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою у якій просить встановити юридичний факт, визнавши, що правовстановлюючий документ свідоцтво про право власності на житло видане 27 грудня 1996 року органом приватизації Рівненською атомною електростанцією на підставі розпорядження від 27 грудня 1996 року №3336, на квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 на ім`я ОСОБА_4 на частку у спільній частковій власності на квартиру належить ОСОБА_1 .

Відповідно до ч.3 ст.294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам ст.175,177 ЦПК України.

Згідно п.5 ч.3 ст.175 ЦПК позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Відповідно до ч.5 ст.177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Стаття 318 ЦПК України визначає вимоги до заяви щодо встановлення фактів, що мають юридичне значення. Так, у заяві повинно бути зазначено: 1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

У п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що, вирішуючи питання про прийняття заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, судам необхідно враховувати, що ці заяви повинні відповідати як загальним правилам щодо змісту форми позовної заяви, так і вимогам щодо змісту такої заяви, передбаченим ЦПК України. Якщо в заяві не зазначено, який конкретно факт просить встановити заявник, з яких причин неможливо одержати або відновити документ, що посвідчує даний факт, якими доказами цей факт підтверджується або до заяви не приєднано довідки про неможливість одержання чи відновлення необхідних документів, суддя постановляє ухвалу про залишення заяви без руху і надає заявникові строк для виправлення недоліків.

Як роз`яснено в п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення відповідно факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Заявником до заяви не додано доказів звернення до організації, яка видала свідоцтво про право власності на житло, в якому містяться розбіжності в написанні імені, та доказів прийняття рішення з цього питання, зокрема, що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Відповідно до ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 ЦПК України, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

З урахуванням наведеного, заяву слід залишити без руху та запропонувати заявнику подати докази, що організація, яка видала свідоцтво про право власності на житло, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Керуючись статтями 185, 260 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 , про встановлення факту належності правовстановлюючого документа - залишити без руху.

Надати заявнику десятиденний строк для усунення недоліків, який рахувати з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити заявнику, що у разі не усунення недоліків в зазначений строк заява вважається неподаною і повертається заявникові.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає, набирає законної сили з моменту її підписання. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Г.В.Бренчук