Номер провадження 2/754/380/24 Справа №754/9202/23
04 березня 2024 року Деснянський районний суд м.Києва в складі:
головуючого - судді Скрипки О.І.,
при секретарі Моторенко К.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «КМА ЮКРЕЙН», ОСОБА_3 , про захист прав споживачів, розірвання договору купівлі-продажу товару неналежної якості, стягнення моральної шкоди, -
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ФОП ОСОБА_2 про захист прав споживачів, розірвання договору купівлі-продажу товару неналежної якості, стягнення моральної шкоди.
Позивач вважає, що оскільки актом сервісного центру ТОВ "СЦ "Кулібін" встановлено, що проданий генератор є несправним, тобто має істотний недолік, і, крім цього, проданий відповідачем товар має сліди використання, тобто є не новим, що не було обумовлено перед придбанням, він, як споживач, має право вимагати розірвання договору купівлі-продажу та повернення сплаченої за товар грошової суми, а також має право на стягнення з відповідача моральної шкоди. Вимоги про відшкодування моральної шкоди позивач мотивує тим, що рішення про придбання генератора ним прийнято через численні аварійні відключення електроенергії і через несправність генератора він не мав можливості використовувати його за призначенням, а тому зазнавав страждань через відключення електроенергії у зв`язку з пошкодженням системи електропостачання через збройну агресію РФ. Крім того, з моменту придбання зазначеного генератора сплинули пів року, і він досі залишається несправним, жодних відшкодувань йому не здійснено. У зв`язку з цим він зазнав моральних страждань. Враховуючи вартість генератора, тривалий час, який сплинув з моменту пред`явлення вимоги про повернення коштів, ту обставину, що відповідач продав йому товар, що був у вжитку під виглядом нового, вимушеність страждати від відключень електроенергії протягом тривалого часу, позивач вважає, що розмір розумної та справедливої компенсації моральної шкоди становить половину вартості генератора - 37 500,00 грн.
Ухвалою судді Деснянського районного суду м.Києва від 11.07.2023 року позовну заяву залишено без руху із наданням строку для усунення недоліків.
Ухвалою судді Деснянського районного суду м.Києва від 12.07.2023 року справу призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні, відповідно до ст. 274 ЦПК України, з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання.
В судове засідання представник позивача не з`явився, надавши заяву, в якій просить розглядати справу без його участі, проти постановлення заочного рішення суду не заперечує.
Відповідач та треті особи, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились, причини неявки суду не повідомили. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача в заочному порядку, проти чого не заперечував представник позивача у своїй заяві.
Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з"явились, відповідно до ст.247 ч.2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних матеріалів.
Дослідивши матеріали справи, дослідивши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Згідно ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
У зв`язку з виявленими пошкодженнями товару та його несправністю ОСОБА_1 звернувся до сервісного центру ТОВ «СЦ «Кулібін»», яким складено акт дефектування АКТСЦ-000012 від 31.01.2023 року, відповідно до якого на генераторі наявні сліди використання або пошкодження при транспортуванні, а саме подряпини та вм`ятини на баку. При проведенні діагностики виявлено:
1.Генератор при підключенні навантаження не тримає задані оберти та працює нестабільно;
2.Замок запалювання не співпадає по кількості контактів з роз`ємами генератора.
Відповідно до заключення у вказаному акті, ремонт інструменту неможливо здійснити через відсутність запчастин.
22.05.2023 року представником позивача ОСОБА_4 направлено адвокатський запит до ТОВ "КМА ЮКРЕЙН" з метою встановлення місцезнаходження та стану генератора, що був наданий до нього як до сервісного центру, однак відповіді не надано.
Також, з відповіді ТОВ "СЦ "Кулібін" від 03.06.2023 року на адвокатський запит повідомлено наступне: «На генераторі наявні сліди використання або пошкодження при транспортуванні, а саме подряпини і вм`ятини на баку. Виходячи з візуального стану наданого в ремонт генератора, а також досвід ремонту сервісним центром аналогічних виробів, вважаємо, що він був у вжитку відносно тривалий час (декілька місяців)».
14.06.2023 року представником позивача ОСОБА_4 направлено претензію до відповідача з вимогою відшкодування завданих збитків у розмірі вартості генератора - 75 000,00 грн., яка залишена відповідачем без реагування.
Згідно положень статті 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Відповідно до статті 673 ЦК України, продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу. У разі відсутності в договорі купівлі-продажу умов щодо якості товару продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, придатний для мети, з якою товар такого роду звичайно використовується. Якщо продавець при укладенні договору купівлі-продажу був повідомлений покупцем про конкретну мету придбання товару, продавець повинен передати покупцеві товар, придатний для використання відповідно до цієї мети.
Визначення поняття гарантії якості товару міститься у частині першій статті 675 ЦК України, якою передбачено, що товар, який продавець передає або зобов`язаний передати покупцеві, має відповідати вимогам щодо його якості в момент його передання покупцеві, якщо інший момент визначення відповідності товару цим вимогам не встановлено договором купівлі-продажу.
Під гарантією якості товару слід розуміти ручання продавця про відсутність у товарі в момент його передачі або в інший момент, встановлений у договорі, недоліків по якості товару, що знижують його вартість або не дозволяють використовувати відповідно до мети, передбаченої договором. За загальним правилом, товар повинен відповідати вимогам по якості у момент його передачі від продавця до покупця. Це означає, що наслідки, які встановлені законодавством, зокрема частиною другою статті 678 ЦК України та частиною першою статті 8 Закону України «Про захист прав споживачів», при реалізації продавцем неякісної продукції настають у випадку, коли недоліки товару мали місце на час його передання покупцеві, але не були і не могли бути виявлені останнім у момент передання. Тобто вказані недоліки стосуються експлуатаційних (споживчих) властивостей товару і не пов`язані з його механічним пошкодженням, які можна виявити шляхом візуального огляду.
Згідно з частиною першою статті 668 ЦК України, ризик випадкового знищення або випадкового пошкодження товару переходить до покупця з моменту передання йому товару, якщо інше не встановлено договором або законом.
Частиною першою статті 679 ЦК України передбачено, що продавець відповідає за недоліки товару, якщо покупець доведе, що вони виникли до передання товару покупцеві або з причин, які існували до цього моменту.
Згідно з частиною другою статті 679 ЦК України, якщо продавцем надані гарантії щодо якості товару, продавець відповідає за його недоліки, якщо він не доведе, що вони виникли після його передання покупцеві внаслідок порушення покупцем правил користування чи зберігання товару, дій третіх осіб, випадку або непереборної сили.
Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку про те, що встановлений частиною другою статті 679 ЦК України обов`язок продавця довести факт виникнення недоліків товару після його передання покупцеві (якщо продавцем надані гарантії щодо якості товару) покладається на нього у випадку, коли такі недоліки не є очевидними, оскільки в такому випадку покупець має можливість виявити ці недоліки і відмовитися від укладення договору або укласти його на інших умовах. Якщо ж покупець, маючи реальну можливість оглянути товар і виявити у ньому очевидні дефекти, не скористався цим правом до передання йому товару, а виявив їх після такого передання, то тягар доведення відповідно до частини першої статті 679 ЦК України покладається на нього.
Згідно ч. 1 ст.708 ЦК України, у разі виявлення покупцем протягом гарантійного або інших строків, встановлених обов`язковими для сторін правилами чи договором, недоліків, не застережених продавцем, або фальсифікації товару покупець має право за своїм вибором:вимагати від продавця або виготовлювача безоплатного усунення недоліків товару або відшкодування витрат, здійснених покупцем чи третьою особою, на їх виправлення; вимагати від продавця або виготовлювача заміни товару на аналогічний товар належної якості або на такий самий товар іншої моделі з відповідним перерахунком у разі різниці в ціні;вимагати від продавця або виготовлювача відповідного зменшення ціни; відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми.
Відповідно до вимог ст. 709 ЦК України, продавець зобов`язаний прийняти товар неналежної якості від покупця і задовольнити його вимоги про заміну товару або усунення недоліків.
Закон України «Про захист прав споживачів» регулює відносини, які виникають між споживачами і виробниками, виконавцями, продавцями під час продажу товарів (виконанні робіт, наданні послуг), встановлює права споживачів на придбання товарів (робіт, послуг) належної якості та безпечних для життя і здоров`я, а також визначає механізм захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.
Статтею 1 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що істотний недолік це недолік, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, виник з вини виробника (продавця, виконавця), після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б однією з нижченаведених ознак: він взагалі не може бути усунутий; його усунення потребує понад чотирнадцять календарних днів; він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором.
Відповідно до ч.1 статті 4 Закону України «Про захист прав споживачів», споживачі під час укладення, зміни, виконання та припинення договорів щодо отримання (придбання, замовлення тощо) продукції, а також при використанні продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на: захист своїх прав державою; належну якість продукції та обслуговування; безпеку продукції; необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію державною мовою про продукцію, її кількість, якість, асортимент, її виробника (виконавця, продавця) відповідно до Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної»; обслуговування державною мовою відповідно до Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної»; відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону; звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав; об`єднання в громадські організації споживачів (об`єднання споживачів).
Згідно із ч.1, 2 ст.8 Закону України «Про захист прав споживачів», у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку недоліків споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством, має право вимагати: пропорційного зменшення ціни; безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; відшкодування витрат на усунення недоліків товару. У разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов`язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника: розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар. Стосовно непродовольчих товарів, що перебували у використанні та були реалізовані через роздрібні комісійні торговельні підприємства, вимоги споживача, зазначені у частині першій цієї статті, задовольняються за згодою продавця. Згідно з цією частиною задовольняються вимоги споживача щодо товарів, гарантійний строк на які не закінчився.
Щодо вимог про відшкодування моральної шкоди, то суд дійшов наступних висновків.
Частиною 1 статті 23 ЦК України передбачено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Частинами 2-4 цієї норми визначено, що моральна шкода полягає:1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
У пункті 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (зі відповідними змінами) роз`яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Відповідно до чинного законодавства, моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.
За змістом пункту 9 цієї постанови, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 01 вересня 2020 року у справі № 216/3521/16-ц (провадження № 14-714цс19) зазначено, що, виходячи з положень статей 16 і 23 ЦК України та змісту права на відшкодування моральної шкоди в цілому як способу захисту суб`єктивного цивільного права, компенсація моральної шкоди повинна відбуватися у будь-якому випадку її спричинення - право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди виникає внаслідок порушення права особи незалежно від наявності спеціальних норм цивільного законодавства.
Судом встановлено, що на вказані правовідносини поширюється дія Закону України «Про захист прав споживачів».
Суд приймає до уваги, що відповідач, після звернення позивача щодо недоліків товару не вжив жодних заходів для усунення порушень, внаслідок чого позивач був змушений докладати додаткових зусиль щодо вчинення дій, спрямованих на захист своїх законних прав та інтересів, відновлення порушеного права, як споживача, що безумовно призвело до порушення його звичного способу життя. Враховуючи наведене, оскільки бездіяльність відповідача щодо усунення недоліків товару, його заміни тощо призвели до неможливості його використання позивачем та враховуючи фактичні обставини справи, приймаючи до уваги вимоги розумності, справедливості та співмірності суд вважає, що позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди підлягають до часткового задоволення, а саме вважає за необхідне, стягнути із відповідач на користь позивача моральну шкоду у розмірі 7500,00 грн.
З урахуванням наведеного, позовні вимоги підлягають задоволенню частково.
На підставі ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір за вимогу немайнового характеру (розірвання договору) та майнового характеру (стягнення коштів) в загальному розмірі 2 147,20 грн., а також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору за вимогу про відшкодування моральної шкоди пропорційно до задоволених вимог в розмірі 214,72 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 52, 626, 627, 629, 651, 653 ЦК України, ст. 1, 5, 22 ЗУ «Про захист прав споживачів», ст.ст. 12, 13, 19, 23, 141, 258-259, 264, 265, 273, 280-289, 354 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити частково.
Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь держави судовий збір в розмірі 2147,20 грн.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Києва шляхом подання скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.
Суддя: