Справа № 465/1434/19 Головуючий у 1 інстанції: Ванівський Ю.М.
Провадження № 22-з/811/80/24 Суддя: Мікуш Ю. Р.
УХВАЛА

08 березня 2024 року м. Львів

суддя судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду Мікуш Ю.Р., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід (самовідвід) та організацію передачі апеляційної скарги з всіма матеріалами справи для визначення підсудності,-

в с т а н о в и л а :

У провадженні Львівського апеляційного суду знаходиться цивільна справа за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 21 липня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до КНП ЛОР «Львівська обласні клінічна психіатрична лікарня» про стягнення моральної та матеріальної шкоди.

05 березня 2024 року від ОСОБА_1 надійшла письмова заява про відвід (самовідвід) та організацію передачі апеляційної скарги з всіма матеріалами справи для визначення підсудності, із змісту якої вбачається, що ОСОБА_1 заявила відвід суддям Львівського апеляційного суду від розгляду цієї справи.

Заява обґрунтована тим, що у провадженні Печерського районного суду м. Києва перебуває справа № 757/37396/23-ц за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України, Франківського районного суду м. Львова, Львівського апеляційного суду про відшкодування моральної та матеріальної шкоди. Враховуючи, що Львівський апеляційний суд є відповідачем у справі № 757/37396/23-ц за її позовом, у неї існують об`єктивно виправдані побоювання в безсторонності Львівського апеляційного суду під час розгляду справи № 465/1434/19 за її позовом до КНП ЛОР «Львівська обласні клінічна психіатрична лікарня» про стягнення моральної та матеріальної шкоди. Також у неї виникли підозри, що між експертами-психіатрами і психологом та суддями м. Львова є прямі приватні інтереси та можлива домовленість одне з одним, що стало для неї очевидним під час розгляду цієї справи та з огляду на поведінку представника відповідача у суді.

Згідно з Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04 березня 2024 року для розгляду справи визначено колегію суддів у складі: головуючого судді (судді-доповідача) Шандри М.М., суддів Крайник Н.П. та Левика Я.А., розгляд заяви ОСОБА_1 про відвід проводиться щодо цих суддів.

Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду від 07 березня 2024 року визнано заявлений відвід необґрунтованим.

Перевіривши доводи заяви про відвід вважаю, що такий не підлягає до задоволення .

Відповідно до пунктів 3,5 ч.1 ст.36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно з положеннями ч.4 ст.39 ЦПК України встановлення обставин, вказаних у пунктах 1-4 частини першої статті 36 цього Кодексу, статті 37 цього Кодексу, звільняє заявника від обов`язку надання інших доказів упередженості судді для цілей відводу.

Отже, виходячи зі змісту ч.4 ст.39 ЦПК України, розглядаючи відвід на підставі п.3 ч.1 ст.36 ЦПК України необхідно встановити обставини прямої чи побічної заінтересованості суддів у розгляді даної справи.

Таких обставин, судом не встановлено, а підозри ОСОБА_1 , що між експертами-психіатрами і психологом та суддями м. Львова є прямі приватні інтереси та можлива домовленість одне з одним не є підставою для відводу.

Розглядаючи відвід на підставі п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України заявник повинен надати докази неупередженості або об`єктивності суддів, однак таких доказів заявником не надано.

Відповідно до ст.6 Кодексу суддівської етики, суддя повинен виконувати свої професійні обов`язки незалежно, виходячи виключно з фактів, установлених на підставі власної оцінки доказів, розуміння закону, верховенства права, що є гарантією справедливого розгляду справи в суді, не зважаючи на будь-які зовнішні впливи, стимули, загрози, втручання або публічну критику.

У справі «Rustavi 2 Broadcasting Company Ltd та інші проти Грузії» (заява № 16812/17) ЄСПЛ висловився про те, що безпідставні звинувачення суддів в упередженості та скарги на них до дисциплінарних органів можуть бути оцінені як спроби паралізувати здійснення правосуддя, та зрештою зіграти проти самих скаржників.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Відвід повинен бути вмотивований - з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо він не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.

Для відведення судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України» зазначено, що «у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду». Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) «особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного».

У зв`язку з тим, що обставин будь-якої заінтересованості та обставин, які б могли викликати сумнів в неупередженості або об`єктивності суддівШанди М.М.,Левика Я.А.,Крайник Н.П., у розгляді цієї справи не встановлено та доказів про це не надано, суд дійшов висновку, що підстави для відводу відсутні.

Доводи заявника про те, що Львівський апеляційний суд є відповідачем у справі № 757/37396/23-ц за її позовом, який розглядається Печерським районним судом м.Києва, а тому у неї існують об`єктивно виправдані побоювання в безсторонності Львівського апеляційного суду під час розгляду справи № 465/1434/19 за її позовом до КНП ЛОР «Львівська обласні клінічна психіатрична лікарня» про стягнення моральної та матеріальної шкоди, суд апеляційної інстанції вважає такими, що не дають підстав для відводу, оскільки припущення чи побоювання не є підставою для відводу.

Підстав для визначення підсудності у цій справі не має, оскільки така визначена законом, так як Львівський апеляційний суд не є стороною у справі, яка розглядається.

Також немає підстав для передачі справи до іншого суду, оскільки відповідно до п.2 ч.1 ст.31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо після задоволення відводів (самовідводів) чи з інших підстав неможливо утворити новий склад суду для розгляду справи.

Щодо тверджень заявника про наявність у цій справі конфлікту інтересів, суд звертає увагу, що закон України "Про запобігання корупції" виокремлює два види конфлікту інтересів.

Потенційний конфлікт інтересів , це наявність у особи приватного інтересу у сфері, в якій вона виконує свої службові чи представницькі повноваження, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Реальний конфлікт інтересів, це суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Жодного конфлікту інтересів у цій справі не встановлено.

Враховуючи наведене, підстав для задоволення відводу суддям Шандрі М.М., Левику Я.А., Крайник Н.П. немає.

Керуючись ст. ст. 36,40 ЦПК України, -

у х в а л и л а:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід суддів Львівського апеляційного суду Шандри М.М., Левика Я.А., Крайник Н.П. відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.Р.Мікуш