Провадження № 2/761/7242/2024
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про повернення позовної заяви

12 серпня 2024 року суддя Шевченківського районного суду міста Києва Романишена І.П., дослідивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2024 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями матеріали позовної заяви передано до провадження судді Романишеній І.П.

Ухвалою суду від 14.05.2024 року позовну заяву залишено без руху, запропоновано позивачу усунути відповідні недоліки позову шляхом подання до суду платіжного документа про сплату судового збору в розмірі 1211,20 грн. Надано позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання ухвали суду.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалу суду було отримано позивачем 14.06.2024 року, що підтверджено рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення за №984.

Відповідно до п.3 ч.6 ст.272 ЦПК днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення.

Так, останнім днем строку на усунення недоліків позовної заяви, є 24.06.2024 року.

Cтаном на 12.08.2024 року недоліки позовної заяви не усунуто, клопотань про продовження/поновлення встановленого судом строку на усунення недоліків до суду не надходило.

Суд, враховує рішення Європейського суду з прав людини у справах "Осман проти Сполученого королівства" від 28 жовтня 1998 року та "Креуз проти Польщі" від 19 червня 2001 року, в яких ЄСПЛ вкотре було підкреслено, що право на суд не є абсолютним та вказано, що "якщо законом визначений порядок для вчинення певних дій, такий порядок в силу вимог вітчизняного та Європейського законодавства повинен дисциплінувати осіб, що звертаються до суду та не допустити перетворити судовий процес у безладний рух, так як право на суд не є абсолютним".

У своїх рішеннях ЄСПЛ визначає правові підходи щодо розуміння порушення права особи на участь у судовому розгляді як з точки зору принципу процесуальної рівності ,так й самої процесуальної поведінки сторони провадження, та наголошує, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження («Олександр Шевченко проти України», «Трух проти України», «Пономарьов проти України»).

Відповідно до ч.3 ст.185 ЦПК України, суддя повертає позовну заяву у разі якщо позивач у встановлений судом строк не усунув недоліки позовної заяви.

Відтак, оскільки недоліки позовної заяви не усунуто, приходжу до переконання, що позовну заяву слід вважати неподаною та повернути позивачу.

Керуючись ст.ст.185, 259-261, 353-355 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, - вважати неподаною та повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення позову.

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СУДДЯ І.П. РОМАНИШЕНА