Справа № 463/2003/19
Провадження № 2-др/463/15/24
29 травня 2024 року Личаківський районний суд м. Львова
в складі: головуючого судді - Леньо С.І
з участю секретаря - Станько Р.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові в порядку загального позовного провадження заяву позивача про ухвалення додаткового рішення суду у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про компенсацію вартості частки земельної ділянки -
Зазначала, що за результатом розгляду даної справи було здіснено поділ майна подружжя між ними і визнано за кожним з них право на спірного майна, а саме:
1)житловий будинок з добудовою та надбудовою мансардного поверху у АДРЕСА_1 ;
З врахуванням преюдиційних обставин, викладених у постанові Верховнорго Суду винесеній за результатами розгляду цивільної справи №463/5746/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, вважає, що спірна земелена ділянка набута нею та відповідачем у спільну сумісну власність, тому позивач не позбавлена права на компенсацію половини вартості даної земельної ділянки.
Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 15 травня 2024 року, вирішено:

«Позов ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) про компенсацію вартості частки земельної ділянки- задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 вартість частини земельної ділянки кадастровий номер :02:004:0149 площею 0,0294 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , в сумі 212 180 грн. 50 коп. (двісті дванадцять тисяч сто вісімдесят гривень п`ятдесят копійок).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 704,80 грн. судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 1 417 грн. судового збору.».

У відповідності до вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України позивач зробила відповідну заяву щодо необхідності вирішення питання про судові витрати, зокрема, про стягнення з позивача витрат на професійну правничу допомогу, з приводу чого відповідні докази будуть подані нею після проголошення судового рішення.

Як наслідок, під час ухвалення рішення суд не вирішував питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, які понесла позивач.

21.05.2024 подала до суду заяву про включення до складу судових витрат витрат на правничу допомогу, в якій просить стягнути з відповідача на її користь витрати на правничу допомогу в сумі 6 000 грн. До заяви долучила договір про надання правової допомоги від 23.12.2023, який укладений з адвокатським бюро Вікторії Стецяк, а також акт виконаних робіт, які підтверджують надання вказаних послуг. Загальний розмір таких витрат становить 6 000 грн., які просить стягнути з відповідача.

Для вирішення питання про розподіл судових витрат суд призначив судове засідання.

Позивач в судовому засіданні підтримала вимоги заяви. Дала пояснення, аналогічні вищенаведеним та просить ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з відповідача понесені нею витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6 000 грн.

Відповідач в судовому засіданні проти стягнення з нього витрат на професійну правничу допомогу заперечив, вказав, що позивачка є професійним адвокатом, тому залучати інших адвокатів в неї необхідності не було, вважає, що заявлені нею витрати не є реальними, тому просить в задоволенні заяви відмовити.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши позицію учасників справи, суд приходить до висновку про необхідність ухвалення додаткового рішення з огляду на наступне.

Згідно ст. 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать в тому числі витрати на професійну правничу допомогу.

З поданої суду копії договору про надання правової допомоги № 25122023, укладеного між позивачкою та Адвокатським бюро Вікторії Стецяк вбачається, що такий укладений 25 грудня 2023 року, також до заяви позивачка додала акт приймання передачі виконаних робіт (надання правової допомоги) та понесених витрат, пов`язаних з виконанням договору про надання юридичних послуг, в якому зокрема зазначено, в що в період з 13.02.2024 по 05.04.2024 позивачці надано такі послуги: вивчення матеріалів справи наданих Клієнтом 1 година/1000 грн., складено заяву про зміну позовних вимог 4 години/4000 грн., складено заяву про зменшення позовних вимог 1 година/1000, що разом становить 6 000 грн. При цьому, позивачкою визнається той факт, що вона є практикуючим професійним адвокатом з багаторічним досвідом.

За змістом статті 137 ЦПК України, інша сторона спору має право подати до суду свої доводи щодо неспівмірності витрат іншої сторони спору на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Як встановлено судом, подані в межах даної справи заяви по суті справи (позовна заява, частина позовних вимог була виділена з попередньої справи, заява про зміну, в подальшому про зменшення розміру позовних вимог) були підписані виключні позивачкою як безпосередньо, так і шляхом підписання документів електронним підписом. В судових засіданнях представник зазначеного в заяві адвокатського бюро участі не брав, таку участь в режимі відеоконференції брала виключно позивач.

Окрім цього, зазначений вище договір про надання правової допомоги позивачкою долучено вже після постановлення судом рішення, жодних даних зокрема про ознайомлення адвокатом (представником позивачки) з матеріалами саме судової справи в матеріалах немає, такі надавались Клієнтом згідно наведеного акту, крім того, як зазначалось вище заяви по суті справи підписувалися виключно позивачкою, її представник в судових засіданнях участі не брав, відтак, з яких підстав позивачка переказувала відповідний гонорар згідно наданої квитанції залишається незрозумілим та позивачкою не доведеним.

Крім того, при вирішенні даної заяви суд враховує також те, що в межах розгляду даної справи судом враховувались преюдиційні факти, які були встановлені при розгляді попередньої справи і саме виходячи з таких безпосередньо позивачкою було змінено, а в подальшому і зменшено позовні вимоги.

На думку суду, такі обставини свідчать про штучне збільшення розміру судових витрат, і тому суд застосує до спірних правовідносин правило, передбачене ч. 2 ст. 134 ЦПК України та ухваливши додаткове рішення відмовить у стягненні з відповідача витрат на професійну правничу допомогу.

Як наслідок, він не буде вирішувати питання про розподіл судових витрат згідно з загальними правилами, передбаченими у ст. 141 ЦПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 133, 137, 141, 260, 270 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

Ухвалити додаткове рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про компенсацію вартості частки земельної ділянки.

Відмовити позивачу ОСОБА_1 у стягненні з відповідача ОСОБА_2 судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 6 000 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в порядку та строки передбачені ст. ст. 354,355, пп. 15.5 п. 15 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст додаткового рішення суду складено 10.06.2024.

Суддя: Леньо С.І