Справа № 175/1829/20
Провадження № 2/175/445/20
РІШЕННЯ

Іменем України

"04" березня 2024 р. смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Білоусової О.М.,

за участю секретаря судового засідання -Гула А.Р.,

представника позивача - адвоката Братцевої Н.С.,

представника відповідача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Слобожанське в порядку загального позовного провадженя цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод» про відшкодування моральної шкоди, завданою смертю чоловіка,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовною заявою про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю чоловіка та просила суд стягнути з Публічного акціонерного товариства «Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод» на її користь 1000000 грн. 00 коп. в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої смертю чоловіка ОСОБА_3 та судові витрати стягнути з відповідача.

В минулому судовому засіданні представник позивачки за договором про надання правової допомоги ОСОБА_4 позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позові. В дане судове засідання представком позивача надана заява про розглдя справи за їх відсутності.

В минулому судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_1 позовні вимоги не визнав, посилаючись на відзив, наданий суду. В дане судове засідання надала заяву про розгляд спрви за її відсутності.

Вислухавши учасників судового провадження, дослідивши надані сторонами докази, повно та всебічно вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Статтею 3 Конституції України передбачається, що Людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Статтею 55 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на судовий захист від протиправних посягань.

Встановлено, що відповідно до Свідоцтва про уладення шлюбу серії НОМЕР_1 виданого відділом запису актів громадянського стану Виконавчого комітету Підгородненської міської Ради, ОСОБА_2 , є дружиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.34). ОСОБА_3 працював складачем поїздів 4-го розряду залізничного цеху Публічного акціонерного товариства «Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод», та мав загальний трудовий стаж 36 років, що підтверджується Трудовою книжкою НОМЕР_2 від 30 липня 1981 року (а.с.8-12).

ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 54 роки ОСОБА_3 помер, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 виданим Виконавчим комітетом Підгородненської міської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, актовий запис №237 (а.с.33).

Зі змісту Акту проведення спеціального розслідування нещасного випадку із смертельним наслідком, що стався о 15 год. 58 хв. 05 грудня 2017 року на Публічному акціонерному товаристві «Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод», за адресою: вул. Столєтова, 21 м. Дніпро (а.с.31-37), встановлено, що 05 грудня 2017 року складач поїздів залізничного цеху ОСОБА_3 відповідно до затвердженого на підприємстві графіку №181_Г на 2017 рік, прибув працювати в зміну з 08-00 год. до 20-00 год. О 07-45 год. ОСОБА_3 прибув на оперативні збори зміни «Г», яке проводив старший майстер зміни ОСОБА_5 скарги на погане самопочуття від зміни не поступало, після чого останній повідомив машиністу тепловозу ОСОБА_6 та складачу поїздів ОСОБА_3 , що вони працюють на тепловозі ТЕМ2УМ-639 для виконання завдань на маневрові райони. До 14-20 год. ОСОБА_3 та ОСОБА_6 виконували завдання диспетчера ОСОБА_7 , після чого остання пославила локомотиво-складальну бригаду тепловоза ТЕМ2УМ-639 на обід. О 14-49 год. диспетчер ОСОБА_8 зателефонувала з корпоративного телефону машиністу тепловозу ОСОБА_6 на мобільний телефон так як по радіозв`язку інша локомотиво-складальна бригада тепловоза ТГМ-1981 виконували маневрові роботи на дільниці відвантаження. ОСОБА_3 піднявши слухавку отримав завдання по формування маневрового складу для відправки його на ПАТ «Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод». О 15-10 год. локомотиво-складальна бригада тепловоза ТЕМ2КМ-639 почала виконувати завдання по таруванню п`яти вагонів на залізничних вагах ТОВ МЗ «Дніпросталь». О 15-20 год. бригада відставила вагони на залізничну колію №9 станції «Сортувальну-2» та почали формування маневрового складу на залізничних коліях №№6,7,9. У ході виконання маневрових робіт машиніст тепловозу ОСОБА_6 по команді складача поїздів ОСОБА_3 у складі двох вагонів №813, №674 почали рухатися «назад» з залізничної колії №9 за стрілочний перевід №24 на залізничну колію №7 для відставлення вагону №674. Виїхавши за стрілочний перевід №24 складач поїздів ОСОБА_3 дав команду «зупинка» машиністу тепловозу ОСОБА_6 , після чого, складач поїздів ОСОБА_3 перевів баланс стрілочного переводу №24 по напрямку залізничної колії №7 для подальшого руху складу вагонами вперед. О 15 год. 56 хв. складач поїздів ОСОБА_3 сів на підніжку першого пагона №674 та дав команду «вперед» машиністу тепловозу ОСОБА_6 . Перед початком руху у напрямку залізничної колії №7 машиніст тепловозу ОСОБА_6 переконався в тому, що складач поїздів ОСОБА_3 знаходиться на підніжці вагону та почав рух. Потім машиніст тепловозу перевів свою увагу на показники приборів на пульті управління тепловозу. Після чого машиніст тепловозу подивився у напрямку руху складу і не побачив ОСОБА_3 , оскільки склад увійшов у криву дільницю колії. При виїзді складу на пряму дільницю колії машиніст тепловозу побачив, що складач поїздів ОСОБА_3 відсутній на підніжці першого вагона №674 та зупинив склад. Водночас машиніст тепловозу викликав складача поїздів по радіозв`язку, але той на зв`язок не виходив. ОСОБА_6 почав шукати складача поїздів ОСОБА_3 рухаючись до першого вагона не побачив його, пішов назад до тепловозу та побачив попереду лежачого складача поїздів ОСОБА_3 біля хрестовини стрілочного переводу №28. Після побаченого ОСОБА_6 повідомив старшого майстра зміни ОСОБА_5 про те, що в ході виконання маневрових робіт біля хрестовини стрілочного переводу №28 станції «Сортувальна-2» залізничного цеху стався нещасний випадок в результаті якого ОСОБА_3 був смертельно травмований рухомим складом тепловозу ТЕМ2УМ-639.(а.с.23-29)

Наказом від 06 грудня 2017 року №459-Р Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області (зі змінами до наказу від 04 січня 2018 року №12-Р) на ПАТ «Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод» було створено комісію по розслідуванню даного нещасного випадку. Так, за висновками Акту (форми Н-5) затвердженого начальником Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області Снісар В.В. 17 січня 2018 року, встановлено, що смерть ОСОБА_3 настала від сумісної тупої травми тіла, яка супроводжувалась численними переломами кісток тіла з грубим порушенням анатомічної цілісності тіла, ушкодженням тканин та внутрішніх органів з частковим їх відокремленням, руйнуванням та розмноженням; враховуючи характер тілесних ушкоджень, вони могли виникнути внаслідок дії тупого предмету, що володів великою масою та площею, можливо в умовах залізнично-транспортного нещасного випадку.

Як зазначено у лікарському свідоцтві про смерть №2433 виданому 06 грудня 2017 року смерть ОСОБА_3 настала внаслідок нещасного випадку в зв`язку з виробництвом, оскільки ОСОБА_3 отримав травму на території ПАТ «Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод» та був травмований залізничним транспортом (а.с.31-32).

Відповідно до висновку фахівця з питань судово-медичної експертизи №2433-В смерть ОСОБА_3 настала від сумісної тупої травми тіла, яка супроводжувалася численними переломами кісток тіла з грубими порушеннями анатомічної цілісності.(а.с.77-82)

Тепловоз маневровий уніфіцирований ТЕМ-2УМ (зав.№639, інв.10500893) та напіввагон з глухими торцевими стінами, металевий мод.12-9044 (зав.№674, інв.10500905), на яких 05 грудня 2017 року працювали ОСОБА_3 та ОСОБА_6 на території ПАТ «Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод» належить на праві власності відповідачу Публічному акціонерному товариству «Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод», що підтверджується листом відповідача №24-1-303 від 30 травня 2018 року (а.с.15).

Пунктом 14 Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого Постановою КМУ від 30.11.2011 року №1232, встановлено, що комісія зобов`язана скласти у п`яти примірниках акт проведення розслідування нещасного випадку за формою Н-5 згідно з додатком 3 та акт про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом, за формою Н-1 згідно з додатком 4 (у разі, коли нещасний випадок визнано таким, що пов`язаний з виробництвом).

Згідно Акту №1 за формою Н-1, затвердженого начальником Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області Снісар В.В. 17 січня 2018 року, нещасний випадок стався під час виконання ОСОБА_3 своїх трудових обов`язків та пов`язаний з виробництвом. Отже факт нещасного випадку зі смертельним наслідком саме на виробництві є беззаперечним, визнаним відповідачем та підтвердженим наявними матеріалами в справі.

Згідно зі ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого порушеного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до положень ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Право на звернення до суду про відшкодування моральної шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи виникає у зв`язку з настанням певних подій: каліцтво, ушкодження здоров`я або смерть фізичної особи.

Частиною 2 ст. 1168 ЦК України визначено, що моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`ю.

Отже, право члена сім`ї померлого на відшкодування моральної шкоди у зв`язку зі смертю особи, спричиненого нещасним випадком, виникає з настанням юридичного факту смерті у зв`язку із виконанням трудових обов`язків. Факт смерті ОСОБА_3 від нещасного випадку на виробництві ПАТ «Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод» встановлений Актом №1 від 17 січня 2018 року про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом (форми Н-1), що передбачає право членів сім`ї померлого, зокрема дружини ОСОБА_2 на відшкодування їй моральної шкоди.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до ч. 2 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

В обґрунтування та підтвердження позиції щодо позовних вимог про відшкодування моральної шкоди зокрема її грошової оцінки, позивачка вказала, що 11.12.2017р., 13.12.2017р., 15.12.2017р., 18.12.2017р., 24.01.2018р., 27.02.2018р. зверталася до лікаря із скаргами на біль та печію в області серця, біль під лопаткою, головну біль, слабкість, запаморочення, підвищений артеріальний тиск. 28.03.2018 р. зверталась до клініки із скаргами на біль в плечі, ключиці зліва, в пий впродовж хребта до лопаток, пекучі болі в потилиці. За направленням лікаря - невропатолога 04.04.2018р. Позивач пройшла МРТ шийного відділу хребта, на підставі якого мені було поставлено діагноз: радікулопатія, С5-С8 зліва, острий період, больовий та м?язо-тонічний синдром на фоні ОХ3, протрузія дисків С5-7, остеофітоза, ГБ, криз, кардіалгія, синдром соматоформной вегетативної дисфункції. 13.04.2018р. Позивач звернулася до медичного центру зі скаргами на біль в шиї та лівому надпліччі, ключиці. Лікарем мені був поставлений наступний діагноз: шийного відділу з іррадіацією в області лівого плечового суглоба. Пальпація поперечних відростків болюча зліва на рівні С5-С7. Обмеження бокового наклону в шийному відділі вліво, різко виражене, бічний нахил вправо обмежений помірно провокує болі в лівому надпліччі. 31.05.2018 р. позивач знову зверталася до медичного центру з скаргами на пекучу біль грудини з іррадіацією в ши та отримала консультацію кардіолога, який поставив діагноз - ІБС, стабільна стенокардія, напруження ФК, дифузний кардіосклероз, транзисторна екстрасистолія. СН 1 ст. остеохондроз ш/тр. відділу хребта з корешковим синдромом. Також 02.05.2018 р. позивач отримала консультацію невролога, який поставив мені діагноз тривожного синдрому ОХ3 поз-ка, на підтвердження чого надала копії довідок(а.с.40-47)

Відповідно до висновка експерта № СЕ-19/104-21/37432-ПС від 27 червня 2022 року у ОСОБА_2 виявлені наявні негативні зміни в емоційному стані, які виникли внаслідок впливу факту смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 її чоловіка - ОСОБА_3 . У підекспертної особи ОСОБА_2 , на час проведення психологічного дослідження, виявлені наявні негативні змінаи в емоційному стані, індивідуально-психологічних проявах, які перешкоджають активному соціальному функціонуванню її як особистості і виникли внаслідок заливу факту смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 , її чоловіка - ОСОБА_3 . Не представляється можливим, встановити чи є психотравмувальною для підекспертної особи ОСОБА_2 , ситуація, що досліджується за справою та чи завдані підекспертній особі ОСОБА_2 страждання (моральна шкода). Не представляється можливим визначити орієнтовний розмір грошової компенсації підекспертній особі ОСОБА_2 за завдані страждання (моральну шкоду).

Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Отже, моральна шкода, завдана ОСОБА_2 смертю чоловіка, підлягає відшкодуванню роботодавцем останнього на підставі статей 1167, 1168 та ч.1, 2 ст. 1187 ЦК України, а твердження відповідача про відсутність вини підприємства внаслідок відсутності технічних та організаційних причин нещасного випадку, який призвів до смерті ОСОБА_3 , суд не приймає до уваги, оскільки нещасний випадок, який стався з ОСОБА_3 пов`язаний саме з виробництвом, тому ПАТ «Інтерпайп нижньодніпровський трубопрокатний завод» зобов`язаний відшкодувати позивачці моральну шкоду, завдану смертю її батька, незалежно від своєї вини. Окрім цього, судом встановлено, що також підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_3 був смертельно травмований рухомим складом поїзда і як зазначено у лікарському свідоцтві про смерть №2433 від 06.12.2017 року - смерть настала внаслідок нещасного випадку в зв`язку з виробництвом, отримав травму на території ПАТ «ІНТЕРПАЙП НТЗ», травмований залізничним транспортом», отже шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Встановлено, що ОСОБА_2 пережила великий стрес від втрати близької людини. Після смерті чоловіка, у ОСОБА_2 з?явилися проблеми зі здоров?ям.

Відповідач у своєму відзиві зазначив, що між шкодою, завданою позивачу та діями підприємства відсутній причинно-наслідковий зв`язок, а також відсутня вина підприємства в настанні нещасного випадку внаслідок якого сталася смерть ОСОБА_3 (а.с.58-63).

За змістом ст. 13 Закону України «Про охорону праці» роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. З цією метою роботодавець забезпечує функціонування системи управління охороною праці, зокрема забезпечує усунення причин, що призводять до професійних захворювань; впроваджує прогресивні технології, досягнення науки і техніки, засоби механізації та автоматизації виробництва, вимоги ергономіки; здійснює контроль за додержанням працівником технологічних процесів, правил поводження з машинами, механізмами, устаткуванням та іншими засобами виробництва, використанням засобів колективного та індивідуального захисту, виконанням робіт відповідно до вимог з охорони праці тощо.

Враховуючи викладене, обов`язок належної організації охорони праці на підприємстві та забезпечення контролю за додержанням працівниками вимог нормативних актів про охорону праці покладений законодавцем на роботодавця, який несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог.

Також вирішуючи позов по суті, судом встановлено, що між ПАТ «Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод» та ПрАТ СК «Альфа Страхування» був укладений Генеральний договір добровільного медичного страхування та страхування від нещасних випадків №072.1353072.930 від 30 червня 2017 року, за яким ОСОБА_3 був застрахованою особою. Але після смерті ОСОБА_3 , дружина померлого отримала відмову у страховій виплаті, що підтверджується листом №0583.102.17.01-1529 від 31.01.2018 року. (а.с.30)

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації.

Вирішуючи питання про розмір відшкодування, про який просить позивачка, суд прийшов до висновку, що він є необґрунтованим та значно завищеним.

Аналізуючи вищевикладені обставини, суд доходить висновку, що позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди підлягають частковому задоволенню, а тому з відповідача слід стягнути на користь позивачки моральну шкоду у розмірі 200 000 грн., яка буде достатньою компенсацією переживань, яких зазнала ОСОБА_2 та відповідає усталеній судовій практиці, що склалася за результатами розгляду справ такої категорії.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, 76, 80, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у держава-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі ст. 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Пронін проти України, №63566/00 §23, ЄСПЛ від 18.07.2006 року).

Аналізуючи вищевикладені обставини, суд прийшов до переконання, що ОСОБА_2 заподіяна значна моральна шкода, яка полягає у стражданнях та переживаннях у зв`язку з втратою рідної людини, а тому при визначенні розміру грошового відшкодування моральної шкоди суд враховує глибину душевних страждань та виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, вважає, що її розмір слід визначити в сумі 200 000 грн. без утримання податку на доходи фізичних осіб.

Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також смертю фізичної особи.

Враховуючи те, що позивачка звільнена від сплати судового збору, а судом ухвалено рішення про задоволення позову частково, то з відповідача слід стягнути судовий збір за позовні вимоги про стягнення моральної шкоди пропорційно до задоволених позовних вимог в дохід держави, а саме у розмірі 214,72 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 1167, 1168, 1187 ЦК України, Закону України «Про судовий збір», ст. 12, 13, 76, 130, 137, 139, 141, 223, 263-266 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод» про відшкодування моральної шкоди, завданою смертю чоловіка - задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод» (ідентифікаційний код 05393116) на користь ОСОБА_2 ( ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ) моральну шкоду у розмірі 200000 (двісті тисяч) грн. без утримання податку на доходи фізичних осіб.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод» на користь держави судовий збір за позовні вимоги про стягнення моральної шкоди в розмірі 214,72 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О. М. Білоусова