Справа № 632/1985/23
провадження № 2-н/632/12/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову у видачі судового наказу

19 січня 2024 р. м. Первомайський

Суддя Первомайського міськрайонного суду Кочнєв О.В., розглянувши в приміщенні суду заяву, подану представником стягувача приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію,

ВСТАНОВИВ:

27.11.2023 року стягувач в особі свого представника за довіреністю ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за послуги за спожиту електричну енергію за період з 01.02.2022 року до 31.10.2023 року у сумі 4707,00 грн., вказавши у відповідній заяві місце проживання боржника: АДРЕСА_1 .

15.01.2024 року суддею самостійно у порядку ч.7 ст.165 ЦПК України був зроблений запит для підтвердження місця реєстрації ОСОБА_1 та встановлено відсутність даних про вказану особу у Державному демографічному реєстрі.

У зв`язку з чим судом було здійснено запит для підтвердження місця проживання боржниці до Біляївської сільської ради Лозівського району Харківської області як органу ведення реєстру територіальної громади та 17.01.2023 року отримано відповідь від 16.01.2024 року за №02.1-13/116 з підтвердженням місця реєстрації боржниці за адресою, вказаною стягувачем.

В той же час видати судовий наказ за заявленими вимогами не видається можливим, оскільки наданий суду розрахунок заборгованості ОСОБА_1 не є безспірним та містить нарахування, які не відповідають вимогам законодавства.

Так, з доданої до заяви про видачу судового наказу довідки розрахунку за спожиту електричну енергію перед стягувачем вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1 , по особовому рахунку НОМЕР_1 нарахування здійснювалося з 01.02.2022 року до 31.10.2023 року з оплатами боржника за вказаний період у сумах менших за спожиту комунальну послугу, включаючи оплату у розмірі 2000,00 грн. 11.11.2023 року.

При цьому приватне акціонерне товариство «Харківенергозбут» допустив врахування в наданому розрахунку суму боргу у розмірі 557,76 грн. за період до 01.02.2022 року, не надавши жодних доказів як нарахування даного боргу, виходячи із визначеного об`єму споживання електричної енергії (вона боржником за даними стягувача не споживалася), так і не пояснивши причини його врахування у загальній заборгованості.

Окремо розглядати вимоги без вказаного боргу не має можливості, оскільки сам заявник врахував оплату споживача у компенсацію вказаного боргу, тобто самостійно зазначив, що він рахує вказану суму до стягнення як єдине ціле з урахуванням необгрунтованого станом на час подання заяви боргу у розмірі 557,76 грн.

Підставою для відмови у видачі судового наказу суддя вказує п.1 ч.1 ст.165 ЦПК України, а саме подання заяви стягувачем з порушенням вимог ст.163 ЦПК України, а конкретно - відсутність належних документів, передбачених п.5 ч.3 ст.163 ЦПК України, яким заявник обгрунтовує свої вимоги щодо конкретного підрахунку заборгованості.

Частиною третьою статті 165 ЦПК України передбачено, що у разі, якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказаного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог. У разі якщо заявлені вимоги між собою взаємопов`язані і окремий їх розгляд неможливий, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Згідно з ч.2 ст.165 ЦПК України про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

На підставі ч.2 ст.164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Відповідно до ч.1 ст.166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 ЦПК України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення недоліків.

На підставі викладеного та керуючись п.5 ч.3 ст.163, ч.2 ст.164, п.1 ч.1, ч.2 та ч.3 ст.165, ч.1 ст.166, ст.ст.260-261, п.1 ч.1 ст.353 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

У видачі судового наказу за заявою приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 - відмовити у повному обсязі.

Копію ухвали разом із заявою про видачу судового наказу та додатками до неї надіслати заявнику акціонерному товариствц «Харківенергозбут» до відома, а копію заяви про видачу судового наказу залишити в матеріалах справи.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги заявником по справі, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду безпосередньо або шляхом використання підсистеми «Електронний суд» Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому копії ухвали суду.

Суддя - Олег КОЧНЄВ