29.05.2024
УХВАЛА

Справа № 642/3020/21

Провадження № 2/642/171/24

29 травня 2024 року

м. Харків

Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Петрової Н.М.

секретаря судового засідання Кіора А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «ПроКредит Банк», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа: ОСОБА_5 , про визнання договору іпотеки недійсним та застосування наслідків недійсності,-

ВСТАНОВИВ:

29.06.2023 року до Ленінського районного суду м. Харкова з Київського районного суду м.Полтави за підсудністю надійшла цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до АТ «ПроКредит Банк», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа: ОСОБА_5 про визнання договору іпотеки недійсним та застосування наслідків недійсності.

Позивач ОСОБА_1 просить суд визнати недійсним договір іпотеки №6121-ІД-02 від 17.05.2007 року після внесення змін до нього Договором №1 від 02.10.2008 року про внесення змін та доповнень до Договору іпотеки № 6121-Ід-02 від 17.05.2007 року, визнати недійсним Договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , укладений між Публічним акціонерним товариством «ПроКредит Банк» та ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Слоневською Д.В. 26.11.2013 року, зареєстрований в реєстрі за №4810, визнати недійсним іпотечний договір квартири АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Алейніковою Л.П. 27.12.2013 року, зареєстрований в реєстрі за №1581, скасувати наступні рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, а також записи шляхом їх вилучення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно: номер запису про право власності: 36637462 від 25.05.2020, номер запису про іпотеку №4115536 від 27.12.2013, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №9630083 від 27.12.2013, номер запису про обтяження №4114268 від 27.12.2013, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №9627329 від 27.12.2013, в порядку передбаченому ч. 4 ст. 263 ЦПК України врахувати всі зазначені у позовній заяві постанови Верховного Суду України, Верховного Суду та звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання позовної заяви або відстрочити його сплату до ухвалення судового рішення у справі та у разі задоволення позову стягнути судовий збір з відповідачів.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.07.2023 справа надійшла в провадження судді Ленінського районного суду м.Харкова Петрової Н.М.

10.07.2023 ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова прийнято цивільну справу до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі, призначено підготовче судове засідання (Т.2 а.с.6-7).

07.08.2023 від представника відповідача АТ «ПроКредитБанк» до суду надійшла заява проти заперечення позовних вимог, просила суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі (Т.2 а.с.17).

Ухвалою суду від 25.10.2023 закрито підготовче судове засідання, справа призначена до судового розгляду на 22.11.2023 (Т.2 а.с.65).

З 22.11.2023 року цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до АТ «ПроКредит Банк», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа: ОСОБА_5 про визнання договору іпотеки недійсним та застосування наслідків недійсності жодного разу не слухалася, відкладалася за заявами представника позивача адвоката Шматько Т.М., але доказів поважності відкладення розгляду справи на протязі півроку адвокатом Шматько Т.М. суду не надано.

В судові засідання 22.11.2023, 27.12.2023, 25.01.2023, 21.02.2024, 26.03.2024, 30.04.2024, 29.05.2024 позивач та представник позивача адвокат Шматько Т.М. належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи згідно вимог п. 4 ч.8 ст.128 ЦПК України, в судове засідання не з`явилися, причини неявки не повідомили.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа - ОСОБА_5 належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи згідно вимог п. 4 ч.8 ст.128 ЦПК України, в судове засідання не з`явились, причини неявки не повідомили.

Від представника відповідача АТ «ПроКредит Банк» - Бенедюка С.С., який діє на підставі довіреності, надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, просить суд відмовити у позові в повному обсязі або у разі нез`явлення позивача або його представника в судове засідання залишити позов без розгляду.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч.2 ст.247 ЦПК України, судом не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Відповідно до ч.2 ст.43 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов`язані, зокрема, сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Частиною 3 ст. 131 ЦПК України передбачено, що у разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Так як провадження в даній цивільній справі триває значний час (майже 2 роки), у сторін було достатньо часу надати всі докази в обґрунтування позову та його заперечення, повідомити суд про всі обставини, які їм відомі, позивач та її представник не надали суду поважних причин неявки в судові засідання на протязі більше 7 місяців, всупереч вимогам, передбаченим ч. 3 ст. 131 ЦПК України, про поважність причин своєї неявки у судові засідання суд не повідомили.

Частиною 3 статті 131 ЦПК України передбачено, що учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Суд також зауважує, що відповідно до ст.44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: подання клопотання (заяви), що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи.

В судові засідання 22.11.2023, 27.12.2023, 25.01.2023, 21.02.2024, 26.03.2024, 30.04.2024, 29.05.2024 позивач та представник позивача адвокат Шматько Т.М. не з`являлися, представником позивача адвокатом Шматько Т.М. надсилалися через електронний суд заяви про відкладення розгляду справи, але доказів поважності таких відкладень на протязі півроку адвокатом Шматько Т.М. суду не надано.

У випадках, коли адвокат не має можливості з`явитися в судове засідання (хвороба, відрядження, зайнятість в іншому процесі, призначеному раніше, конференція), і своєчасно повідомляє суд про причини неявки, суд визнає причини поважними і не застосовує заходів реагування, зокрема звернення до кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури (ч. 1 ст. 36 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») щодо притягнення захисника до дисциплінарної відповідальності.

Представником позивача адвокатом Шматько Т.М. не зазначено в заявах про відкладення розгляду справи, які саме кримінальна, цивільні, адміністративні справи терміново розглядаються, не надано документального підтвердження даного факту, не повідомлено суд завчасно, як це передбачено процесуальним законодавством, крім того, дати проведення судових засідань в даній справі завжди погоджені завчасно, майже за місяць, тому суд не вважає причину відсутності в судових засіданнях представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Шматько Т.М. поважними та визнає такі дії адвоката Шматько Т.М. як зловживанням процесуальними правами.

Якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки.

Аналіз зазначеної норми вказує на те, що процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, у відповідності до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Повторна неявка позивача є підставою для залишення позову без розгляду навіть за наявності поважних причин такої неявки. Вказана позиція суду узгоджується з позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду, викладеною у постанові від 22.05.2019 по справі № 310/12817/13.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентним є рішення Європейського суду з прав людини у справі «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998.

У вказаному Рішенні зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв`язку з наведеним, залишення позову без розгляду, як це передбачено законом, а саме п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи, з`являтися в судове засідання за викликом суду, виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

За приписами ч.1 ст.44 ЦПК України учасники судового процесу повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Згідно ч.4 ст. 10 ЦПК України суд керується принципом верховенства права і застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського Суду з прав людини, як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить з того, що положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Європейський суд з прав людини дотримується позиції, що проявляти ініціативу щодо своєчасного розгляду справи повинен саме позивач.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосереднього його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У п.44 рішення від 03.102017 по справі «Віктор Назаренко проти України» (заява №18656/13) ЄСПЛ при дослідженні питання щодо дотримання гарантій п. 1 ст. 6 Конвенції щодо права заявника на доступ до суду нагадав, що Договірні Сторони мають виявляти сумлінність для забезпечення ефективного здійснення прав, які гарантуються статтею 6 (див., наприклад, рішення у справі «Фретте проти Франції» (Frette v. France), заява № 36515/97, пункт 49, ЄСПЛ 2002-I). Дійсно обов`язок заявника також полягав у тому, щоб проявляти особливу сумлінність у захисті своїх інтересів та вживати необхідних дій для ознайомлення з ходом провадження (див., наприклад, ухвалу щодо прийнятності у справі «Тойшлер проти Німеччини» (Teuschler v. Germany), заява № 47636/99, від 04 жовтня 2001 року; рішення у справі «Сухорубченко проти Росії» (Sukhorubchenko v. Russia), заява № 69315/01, пункт 48, від 10 лютого 2005 року; ухвалу щодо прийнятності у справі «Гуржий проти України» (Gurzhyy v. Ukraine), заява № 326/03, від 01 квітня 2008 року; та рішення у справі «Мускат проти Мальти» (Muscat v. Malta), заява № 24197/10, пункт 44, від 17 липня 2012 року).

Між тим, частиною 5 ст.223 ЦПК України врегульовано питання щодо наслідків неприбуття в судове засідання позивача без поважних причин або неповідомлення про причини неявки. У разі повторної неявки позивача в судове засідання суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

З огляду на зазначене вище, суд приходить до висновку про наявність правових підстав щодо залишення вказаного позову без розгляду, оскільки позивач був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, відповідно до ч.8 ст.128 ЦПК України, повторно не з`явився у судове засідання, не повідомивши про причини неявки. Нез`явлення позивача у судове засідання перешкоджає вирішенню спору.

Суд роз`яснює позивачеві, що відповідно ч.2 ст.257 ЦПК України, особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Керуючись п. 3 ч. 1 ст. 257, ч.5 ст. 223 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «ПроКредит Банк», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа: ОСОБА_5 , про визнання договору іпотеки недійсним та застосування наслідків недійсності залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачеві, що після усунення умов, що були підставою для залишення позовної заяви без розгляду, він має право звернутися до суду повторно.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги , якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження.

Веб-адреса цього документу у Єдиному державному реєстрі судових рішень http://reyestr.court.gov.ua/ з посиланням на номер справи.

Суддя Н.М. Петрова