ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2024 року

м. Київ

справа № 447/845/23

провадження № 61-17439св23

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Шиповича В. В. (суддя - доповідач), Осіяна О. М., Синельникова Є. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Миколаївський відділ державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів),

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Львівського апеляційного суду, у складі колегії суддів: Бойко С. М.,

Копняк С. М., Ніткевича А. В., від 18 вересня 2023 року про повернення апеляційної скарги,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та рух справи в суді першої інстанції

1. У березні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Миколаївського районного суду Львівської області з позовом до Миколаївського відділу державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про відшкодування моральної шкоди.

2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що постановою державного виконавця від 10 червня 2013 року про відмову у відкритті виконавчого провадження по справі № 2-34/10, у подальшому скасованою ухвалою Миколаївського районного суду Львівської області від 26 липня 2013 року, йому спричинено моральну шкоду, як пенсіонеру та людині похилого віку, яка виявилась у принижені честі, гідності та ділової репутації.

3. Завдану моральну шкоду позивач оцінив в сумі 400 000 000 000 грн.

4. Ухвалою Миколаївського районного суду Львівської області

від 31 березня 2023 року відкрито провадження у справі № 447/2830/22.

5. Рішенням Миколаївського районного суду Львівської області

від 02 серпня 2023 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Короткий зміст оскаржуваної ухвали апеляційного суду

6. Ухвалою Львівського апеляційного суду від 18 вересня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 в частині оскарження ухвали Миколаївського районного суду Львівської області від 31 березня 2023 року повернуто скаржнику на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 357 ЦПК України.

7. Колегія суддів, повертаючи апеляційну скаргу, виходила з того, що скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

8. У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу Львівського апеляційного суду від 18 вересня 2023 року скасувати, направивши справу для розгляду до суду першої інстанції за встановленою підсудністю, постановити окремі ухвали щодо суддів Львівського апеляційного суду

Бойко С. М., Копняк С. М., Ніткевича А. В. і судді Миколаївського районного суду Львівської області Бачуна О. І.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

9. 18 листопада 2023 року ОСОБА_1 подав до Великої Палати Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Львівського апеляційного суду від 18 вересня 2023 року.

10. Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 29 листопада 2023 року касаційну скаргу ОСОБА_1 передано до Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду для вирішення питання про її прийняття.

11. Ухвалою Верховного Суду від 07 березня 2024 року відкрито касаційне провадження, витребувано з суду першої інстанції матеріали справи, які у квітні 2024 року надійшли до Верховного Суду.

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

12. Підставами касаційного оскарження судового рішення заявник зазначає порушення апеляційним судом норм процесуального права при вирішенні питання про повернення апеляційної скарги.

13. Вимоги касаційної скарги ОСОБА_1 обґрунтовує наступним:

- у вступній частині оскаржуваної ухвали не зазначено місце постановлення ухвали;

- апеляційним судом розглянуто апеляційну скаргу на ухвалу Миколаївського районного суду Львівської області від 31 березня 2023 року, проте заявником не було подано такої скарги окремо від апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції;

- судом не розглянута заява, адресована голові Львівського апеляційного суду, про постановлення окремої ухвали та видачі розпорядження про передачу справи до суду вищої інстанції для визначення підсудності в порядку частини шостої статті 31 ЦПК України;

- неправильно зазначено найменування позовної заяви, яка є повторною позовною заявою про відшкодування моральної шкоди;

- помилково зазначено «головуючий суддя», замість «суддя-доповідач»;

- помилково постановлено ухвалу про повернення апеляційної скарги колегією суддів, а не суддею-доповідачем;

- в матеріалах справи відсутні докази отримання заявником ухвали Миколаївського районного суду Львівської області від 31 березня 2023 року;

- за змістом оскаржуваної ухвали вбачається посилання на процесуальні документи (ухвалу, апеляційну скаргу) без зазначення їх назви, що свідчить про неповне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи;

- до апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції були включені заперечення щодо ухвали суду першої інстанції про відкриття провадження, яка окремо не оскаржувалась від рішення суду;

- в апеляційній скарзі на рішення суду першої інстанції зазначено, що порушення правил юрисдикції загальних судів є обов`язковою підставою для скасування рішення, однак рішення суду першої інстанції не було скасованим з цих мотивів.

Відзив на касаційну скаргу до Верховного Суду не надійшов

Обставини справи

14. У березні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Миколаївського районного суду Львівської області з позовом до Миколаївського відділу державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про відшкодування моральної шкоди.

15. Ухвалою Миколаївського районного суду Львівської області

від 31 березня 2023 року відкрито провадження у справі № 447/2830/22.

16. Рішенням Миколаївського районного суду Львівської області

від 02 серпня 2023 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

17. Постановою Львівського апеляційного суду від 29 грудня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 02 серпня 2023 року залишено без змін.

Мотиви, з яких виходив Верховний Суд, та застосовані норми права

18. Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

19. Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження ухвали суду апеляційної інстанції про повернення апеляційної скарги є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

20. Згідно із частинами першою-другою статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

21. Відповідно до частин першої-другої, п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

22. Однією з основних засад судочинства в Україні є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України).

23. Частиною першою статті 353 ЦПК України визначено перелік ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду.

24. Ухвала суду першої інстанції про відкриття провадження у справі у вказаному переліку відсутня.

25. Таким чином, ухвала Миколаївського районного суду Львівської області від 31 березня 2023 року про відкриття провадження у справі

№ 447/2830/22 не могла бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду.

26. Відповідно до частини другої статті 353 ЦПК України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

27. Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 357 ЦПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

28. Встановивши, що ухвала суду першої інстанції про відкриття провадження у справі відсутня у переліку, визначеному частиною першою статті 353 ЦПК України та оскарженню окремо від рішення суду не підлягає, суд апеляційної інстанції дійшов загалом обґрунтованого висновку про наявність підстав для повернення апеляційної скарги.

29. Повернення апеляційної скарги ОСОБА_1 в частині оскарження ухвали Миколаївського районного суду Львівської області від 31 березня

2023 року не вплинуло на подальший розгляд його апеляційної скарги на рішення суду першої, за наслідком якого у постанові Львівського апеляційного суду від 29 грудня 2023 року фактично було надано оцінку, зокрема і запереченням заявника на ухвалу суду першої інстанції про відкриття провадження у справі.

30. Колегія суддів відхиляє доводи ОСОБА_1 щодо не розгляду судом його заяви, адресованої голові Львівського апеляційного суду, від 31 жовтня 2023 року, оскільки така заява подана після постановлення оскаржуваної ухвали про повернення апеляційної скарги.

31. Посилання касаційної скарги на те, що ухвала апеляційного суду про повернення апеляційної скарги мала бути ухвалена суддею-доповідачем, а не колегією суддів є безпідставним, оскільки відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 23 лютого 2023 року у справі № 263/4637/18, з 15 грудня 2017 року ЦПК України не передбачає постановлення ухвал про відкриття або відмову у відкритті апеляційного провадження у справі чи повернення апеляційної скарги суддею-доповідачем одноособово. За змістом частини шостої статті 357 ЦПК України на стадії відкриття апеляційного провадження суддя-доповідач одноособово може вирішити лише питання залишення апеляційної скарги без руху. Питання щодо повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті та відкриття апеляційного провадження вирішує суд апеляційної інстанції. Його склад визначений у частині третій статті 34 ЦПК України, що міститься у Главі 3 розділу І «Загальні положення» ЦПК України. Згідно з приписом вказаної частини перегляд в апеляційному порядку рішень судів першої інстанції здійснює колегія суддів суду апеляційної інстанції у складі трьох суддів (пункти 13-14 вказаної постанови).

32. Верховний Суд не дає оцінки доводам заявника щодо порушення судом першої інстанції правил підсудності, оскільки за касаційною скаргою на постанову апеляційного суду щодо повернення апеляційної скарги на ухвалу про відкриття провадження судом не переглядається правильність вирішення спору по суті, зокрема дотримання правил підсудності.

33. Інші посилання заявника на те, що:в оскаржуваній ухвалі апеляційного суду не зазначено місця її постановлення; статус судді-доповідача помилково вказано «головуючий»; помилково зазначено назву позову; не вказано назви ухвалита апеляційної скарги; у матеріалах справи відсутні докази отримання ухвали суду першої інстанції про відкриття провадження, Верховний Суд відхиляє, оскільки такі міркування не впливають на правильність оскаржуваного судового рішення.

34. З огляду на викладене, доводи касаційної скарги не свідчать про порушення апеляційним судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права при ухваленні оскаржуваного судового рішення, а тому підстави для задоволення касаційної скарги відсутні.

35. Колегією суддів не встановлено підстав для постановлення окремих ухвал щодо суддів Львівського апеляційного суду Бойко С. М., Копняк С. М., Ніткевича А. В. і судді Миколаївського районного суду Львівської області Бачуна О. І., як того просив заявник.

36. Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

37. Враховуючи зазначене, Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а оскарженої ухвали апеляційного суду про повернення апеляційної скарги - без змін.

Керуючись статтями 400, 401, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Львівського апеляційного суду від 18 вересня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:В. В. Шипович О. М. Осіян Є. В. Синельников