У Х В А Л А

04 березня 2024 року

м. Київ

справа № 725/2904/23

провадження № 61-1629ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ігнатенка В. М. (суддя-доповідач), Олійник А. С., Фаловської І. М.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Чернівецького апеляційного суду від 19 грудня 2023 року та додаткову постанову Чернівецького апеляційного суду від 11 січня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, - ОСОБА_3 , про поділ спільного майна подружжя, зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання договору позики недійсним, позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, - ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про визнання договору дарування недійсним,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 та просив визнати спільною сумісною власністю подружжя автомобіль марки HYUNDAI TUCSON, 2020 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , виділити вказаний автомобіль у власність ОСОБА_2 , стягнути на його користь 1/2 частину вартості автомобіля - 475 000,00 грн, визнати солідарним борг у розмірі 40 000,00 доларів США, та визнати договір дарування квартири удаваним.

У травні 2023 року третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, - ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання договору дарування квартири недійсним.

У червні 2023 року ОСОБА_2 звернулася до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання договору позики недійсним.

Рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівців від 18 вересня 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя задоволено.

Визнано спільною сумісною власністю подружжя автомобіль марки HYUNDAI TUCSON, 2020 року випуску, державний номер НОМЕР_1 .

Виділено у власність ОСОБА_2 автомобіль марки HYUNDAI TUCSON, 2020 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 .

Стягнено з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 компенсацію 1/2 частини вартості автомобіля марки HYUNDAI TUCSON, 2020 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , у розмірі 475 000,00 грн.

Визнано солідарним борг у розмірі 40 000,00 доларів США перед ОСОБА_3 .

Відновлено за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1 , шляхом визнання договору дарування від 18 серпня 2021 року, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , удаваним.

Позов третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, - ОСОБА_3 задоволено.

Визнано недійсним договір дарування квартири АДРЕСА_1 , укладений 18 серпня 2021 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 відмовлено.

Вирішено питання про судові витрати.

Постановою Чернівецького апеляційного суду від 19 грудня 2023 року частково задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_2 .

Рішення Першотравневого районного суду м. Чернівців від 18 вересня 2023 року частково скасовано щодо частини задоволених позовних вимог ОСОБА_1 та в частині задоволення позову третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету позову, - ОСОБА_3 .

Відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання солідарним боргу в розмірі 40 000,00 доларів США перед ОСОБА_3 , про відновлення права власності на квартиру АДРЕСА_1 , шляхом визнання удаваним договору дарування.

Відмовлено у задоволенні позову третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету позову, - ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання недійсним договору дарування квартири АДРЕСА_1 , укладеного 18 серпня 2021 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Змінено мотивувальну частину рішення Першотравневого районного суду м. Чернівців від 18 вересня 2023 року в частині відмови в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання договору позики недійсним, викладено її в редакції постанови суду апеляційної інстанції.

У решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Додатковою постановою Чернівецького апеляційного суду від 11 січня 2024 року стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7 139,52 грн з кожного.

25 січня 2024 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку, надіслав до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Чернівецького апеляційного суду від 19 грудня 2023 року та додаткову постанову Чернівецького апеляційного суду від 11 січня 2024 року.

У касаційній скарзі заявник просить суд касаційної інстанції скасувати постанову Чернівецького апеляційного суду від 19 грудня 2023 року та додаткову постанову Чернівецького апеляційного суду від 11 січня 2024 року, залишити без змін рішення Першотравневого районного суду м. Чернівців від 18 вересня 2023 року.

Відповідно до частини першої статті 394 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження.

Пунктом 5 частини другої статті 392 ЦПК України передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга, з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Підставою касаційного оскарження заявник зазначає, що суд апеляційної інстанції не застосував правових висновків, викладених у постановах Великої Палати Верховного Судувід 23 січня 2019 року у справі № 522/14890/16-ц, від 30 червня 2020 року у справі № 638/18231/15-ц, у постановах Верховного Суду від 26 вересня 2018 року у справі № 713/285/2012, від 25 вересня 2019 року у справі № 569/2255/117, від 04 грудня 2019 року у справі № 235/5555/16-ц, від 12 лютого 2020 року у справі № 2-2093/10, від 18 листопада 2020 року у справі № 357/3132/15-ц, від 15 грудня 2021 року у справі № 205/4616/15, а також у постанові Верховного Суду України від 19 червня 2013 року у справі № 6-55цс13, від 07 вересня 2016 року у справі № 6-1026цс16 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

Заявник посилається на те, що суд апеляційної інстанції порушив норми процесуального права, оскільки розглянув справу без участі ОСОБА_1 та його представника (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).

Касаційна скарга подана у визначений законом строк та оформлена відповідно до вимог статті 392 ЦПК України, зокрема містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України.

З огляду на викладене, касаційний суд доходить висновку про відкриття касаційного провадження та витребування матеріалів справи.

Разом з касаційною скаргою заявник подав клопотання про зупинення виконання постанови Чернівецького апеляційного суду від 19 грудня 2023 року.

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.

Згідно із частиною третьою статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Клопотання (заява) про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії має містити обґрунтування необхідності зупинення виконання рішення або зупинення його дії, такими мотивами, зокрема, може бути відкриття виконавчого провадження щодо примусового виконання судового рішення, неможливість повороту виконання рішення у разі його скасування тощо.

Отже, метою вирішення питання про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії є недопущення порушення прав, свобод та охоронюваних законом інтересів особи, яка подала касаційну скаргу та інших осіб, які беруть участь у справі, якщо такі наслідки можуть настати у зв`язку з виконанням (дією) судового рішення.

З урахуванням завдань та основних засад цивільного судочинства, визначених частинами першою, третьою статті 2 ЦПК України, вирішуючи питання про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема, у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки. Клопотання про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії має бути мотивованим та містити обґрунтовані підстави для зупинення виконання судового рішення, які підтверджені належними та допустимими доказами, зокрема, у разі відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду може бути надано копію такої постанови.

Враховуючи, що заявник просить зупинити виконання судового рішення, яке не підлягає примусовому виконанню, клопотання про зупинення виконання постанови Чернівецького апеляційного суду від 19 грудня 2023 року до закінчення перегляду справи в касаційному порядку задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 206, 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Чернівецького апеляційного суду від 19 грудня 2023 року та додаткову постанову Чернівецького апеляційного суду від 11 січня 2024 року.

Витребувати з Першотравневого районного суду м. Чернівців матеріали цивільної справи № 725/2904/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, - ОСОБА_3 , про поділ спільного майна подружжя, зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання договору позики недійсним, позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, - ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання договору дарування недійсним.

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення виконання постанови Чернівецького апеляційного суду від 19 грудня 2023 року.

Надіслати учасникам справи копію касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, що не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Ігнатенко

А. С. Олійник

І. М. Фаловська