Справа № 201/2016/24
Провадження № 2/201/1772/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2024 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Демидової С.О.,

з секретарем судового засідання Галко С.Д.,

за участі

відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача та відповідача.

У лютому 2024 року ОСОБА_2 звернулася до суду із вищенаведеним позовом до ОСОБА_1 . В поданому позові позивач просить стягнути з відповідача на її корить аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня подання позовної заяви.

В обґрунтування доводів позову позивач посилається на те, що вона перебувала у цивільному шлюбі з відповідачем. Від цього шлюбу мають малолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні.

При цьому відповідач є фізичною особою-підприємцем, працює та має високий дохід, а тому відповідач може і повинен сплачувати аліменти, адже він не має інших утриманців, є здоровим, платоспроможним, дієздатним чоловіком.

Не погодившись з позовними вимогами, 19 березня 2024 року від відповідача надійшов відзив, в якому вказано, що відповідач частково визнає позовні вимоги і не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання сина, в розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку.

Відповідач обґрунтовує дане тим, що з моменту припинення спільного мешкання він самостійно передавав позивачу грошові кошти на утримання сина, що підтверджують розписки про отримання коштів.

Відповідач часто забирає сина до себе, купує дитині різні речі та дарує подарунки.

Крім того від попереднього шлюбу у відповідача є неповнолітня донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на яку за рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 листопада 2013 року стягуються аліменти в розмірі частини з усіх видів заробітку.

10 квітня 2024 року від представника позивача на адресу суду, надійшла відповідь на відзив, в якому зазначено, що відповідач не сплачує аліментів на доньку. Колишня дружина ОСОБА_5 відкликала виконавчий лист і аліменти з відповідача не стягуються. Виконавче провадження закрито.

Наданими відповідачем розписками, відповідач сам визнав, що у нього є матеріальна можливість сплачувати аліменти у зазначеному позивачем розмірі.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.

Згідно із протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями від 20 лютого 2024 року указана позовна заява передана для розгляду судді Демидовій С.О. (а.с.19).

Згідно із вимогами ч. 6 ст. 187 ЦПК України суддя звернувся до Єдиного державного демографічного реєстру щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача. (а.с.20-21).

20 лютого 2024 року надійшла відповідь з Єдиного державного демографічного реєстру про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача. (а.с.20-21).

Ухвалою судді від 20 лютого 2024 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів. (а.с.22-23).

19 березня 2024 року від відповідача надійшла заява про зменшення витрат на правову допомогу.

10 квітня 2024 року від представника позивача надійшло клопотання про витребування доказів.

Ухвалою суду від 23 квітня 2024 року відмовлено в задоволенні клопотання про витребування доказів.

Представник позивача направив заяву про розгляд справи без його участі та участі позивача.

Відповідач в судовому засіданні просив задовольнити позовні вимоги частково.

Фактичні обставини встановленні судом

Судом встановлено, що позивач та відповідач проживали в цивільному шлюбі.

Від цього шлюбу мають малолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . (а.с.10).

Відповідач самостійно надавав кошти на утримання дитини, про що свідчать наявні в матеріалах справи розписки.

Відповідно до рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 листопада 2013 з відповідача стягуються аліменти на утримання дитини від першого шлюбу ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі від всіх видів доходу.

В матеріалах справи міститься скріншот з Єдиного реєстру виконавчих проваджень, відповідно до якого виконавче провадження №44703343 має статус завершеного.

Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного позивачем та відповідачем, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Відповідно статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно із ст. 181 СК України обов`язок утримувати дитину шляхом виплати аліментів покладено на батьків, які окремо проживають від дитини.

Частиною 3 ст. 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

У відповідності до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно із частиною 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 5 Протоколу №7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №475/97-ВР(475/97-ВР) від 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.

Згідно із ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 року, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Оцінюючи наявні в матеріалах справи докази, приймаючи до уваги обов`язок обох батьків утримувати до повноліття дитини, повноцінно забезпечувати її інтереси, судом встановлено наявність підстав для часткового задоволення позову шляхом стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дитини щомісячно у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) відповідача, і до досягнення нею повноліття, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня подання позову. Такий розмір аліментів на утримання дитину буде необхідним та достатнім для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Також суд роз`яснює сторонам у справі, що згідно ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Крім цього, судом роз`яснюється, що відповідно до ч. 1 ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, зобов`язаний брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Також позивач не позбавлена в майбутньому звернутись до суду з позовом про стягнення з відповідача на її користь матеріальної допомоги на лікування та/або навчання дитини в порядку ст.185 СК України або збільшення розміру аліментів згідно зі ст.192 СК України.

Ураховуючи вимоги ст. 191 СК України суд вважає необхідним стягувати аліменти з відповідача на користь позивача на утримання дитини з 20 лютого 2024 року.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України визначено, що суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Обговорюючи питання розподілу судових витрат, керуючись ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1211,20 грн.

Крім того, позивач просив стягнути витрати на правову допомогу в розмірі 3 500 грн., яку підтверджують договором про надання правової допомоги №15/02-24 від 15 лютого 2024 року (а.с.13), актом виконаних робіт від 19 лютого 2024 року (а.с.15), та платіжна інструкція O2FY0ESXJW. (а.с.14).

Відповідно до ч.2 ст.137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

За змістом норм ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є:

- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

При цьому згідно статті 30 згаданого Закону гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Сума заявлених позивачем до відшкодування відповідачем судових витрат на правничу допомогу адвоката співмірна із складністю справи. Сам факт надання правової допомоги адвокатом та отримання її клієнтом підтверджується договором про надання правової допомоги №15/02-24 від 15 лютого 2024 року (а.с.13), актом виконаних робіт від 19 лютого 2024 року (а.с.15), та платіжна інструкція O2FY0ESXJW. (а.с.14). Тому, суд вважає, що позивач належними доказами довів понесені ним витрати на професійну правничу допомогу адвоката, тому вказана сума підлягає до стягнення з відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 180-182, 183, 184 СК України, ст. 12, 13, 81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) аліменти на утримання дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менш, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 20 лютого 2024 року та до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу аліментів за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь держави судовий збір в розмірі 1211,20 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) понесені судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3 500,00 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 24 квітня 2024 року.

Суддя С.О. Демидова