провадження № 2/205/1198/24
07 травня 2024 року м. Дніпро
Ленінський районний суд міста Дніпропетровська в складі: головуючого судді Басової Н.В., за участю секретаря судового засідання Саруханової К.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі цивільну справу за позовною заявою заступника керівника Лівобережної окружної прокуратури Донецької області в інтересах держави в особі Маріупольської міської ради Донецької області до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Комунальне некомерційне підприємство Маріупольської міської ради «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 1 м. Маріуполя», про стягнення шкоди,
29 грудня 2023 року до Ленінського районного суду міста Дніпропетровська надійшла вищезазначена позовна заява, у якій прокурор просив стягнути з відповідача на користь Маріупольської міської ради Донецької області шкоду, завдану державі у розмірі 3 024 300,00 грн., перерахувавши на рахунок банку АТ «ПУМБ» НОМЕР_1 та судові витрати.
Позов мотивований тим, що 04 лютого 2020 року відповідача призначено на посаду керівника КНП Маріупольської міської ради «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 1 м. Маріуполя». Між відповідачем та Маріупольською міською радою укладено контракт та додаткову угоду № 1 від 01 травня 2021 року, якою закріплено умови нарахування і виплати заробітної плати та премії керівнику, а саме, що преміювання керівника здійснюється за рішенням Департаменту охорони здоров`я Маріупольської міської ради. Преміювання керівника здійснюється відповідно до кількісних показників, а саме: від доходів підприємства з Національною службою здоров`я України, але не може становити більше 0,18% від місячного доходу підприємства за договорами з НСЗУ. Згідно контракту, укладеного між відповідачем та КНП Маріупольської міської ради «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 1 м. Маріуполя» та додаткової угоди № 1 від 01 травня 2021 року заробітна плата директора КНП Маріупольської міської ради «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 1 м. Маріуполя» Длугоканської В.Е. складала 34 600,00 грн. Згідно з інформацією Маріупольської міської ради від 20 червня 2023 року № 12.8-556-02 встановлено, що рішення щодо преміювання ОСОБА_1 не приймалось. Згідно з випискою по рахунку АТ «ПУМБ» 07 квітня 2022 року встановлено, що загальна сума грошових коштів, які перераховані на банківський рахунок КНП Маріупольської міської ради «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 1 м. Маріуполя» як заробітна плата за другу половину березня 2022 року склала 9 119 279,68 грн. Відповідно до реєстру № 20 від 05 квітня 2022 року, з вказаної суми виплачена заробітна плата 269 співробітникам КНП Маріупольської міської ради «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 1 м. Маріуполя», серед яких зазначена ОСОБА_1 . Згідно з вказаним реєстром заробітна плата 268 співробітникам виплачена на загальну суму 6 060 379,68 грн., заробітна плата ОСОБА_1 виплачена одним платежем у розмірі 3 058 900,00 грн. Оскільки згідно з контрактом, укладеним між відповідачем та КНП Маріупольської міської ради «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 1 м. Маріуполя», додаткової угоди № 1 від 01 травня 2021 року заробітна плата директора ОСОБА_1 складала 34 600,00 грн., а рішення про преміювання за березень 2022 року відносно останньої не приймались, відповідно заробітна плата за другу половину березня 2022 року ОСОБА_1 повинна складати 34 600,00 грн., замість 3 058 900,00 грн. Тобто відповідачу зайво нарахована та виплачена заробітна плата у розмірі 3 024 300,00 грн. Таким чином, 07 квітня 2022 року, перебуваючи на посаді директора КНП Маріупольської міської ради «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 1 м. Маріуполя» відповідач на підставі платіжної інструкції від 07 квітня 2022 року № 83 за реєстром № 20 від 05 квітня 2022 року про перерахування на рахунки отримувачів згідно угоди № 23392571 до АТ «ПУМБ» провела операцію по виплаті заробітної плати за другу половину березня 2022 року на свій особистий рахунок у завищеному розмірі на суму 3 024 300,00 грн. 03 лютого 2023 року розпорядженням заступника Маріупольського міського голови № 33ос ОСОБА_1 звільнено з посади директора КНП Маріупольської міської ради «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 1 м. Маріуполя» у зв`язку з закінченням дії контракту. На виконання розпорядження Маріупольського міського голови від 15 травня 2023 року № 40/1 «Про проведення службового розслідування» 18 травня 2023 року комісією проведено службове розслідування, яким встановлено факт необґрунтованого нарахування та виплати заробітної плати КНП Маріупольської міської ради «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 1 м. Маріуполя» ОСОБА_1 . Тобто, перебуваючи на посаді директора КНП Маріупольської міської ради «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 1 м. Маріуполя» ОСОБА_1 за власною ініціативою, безпідставно, здійснила нарахування та виплату на особистий рахунок завищеної заробітної плати за березень 2022 року у розмірі 3 024 300,00 грн., чим завдала матеріальну шкоду державі.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 08 січня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі в порядку загального позовного провадження.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 квітня 2024 року закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті.
Прокурор Лівобережної окружної прокуратури Донецької області Тешнер Г.О. письмово просила проводити судове засідання без застосування засобів технічної фіксації, позов підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Представник Маріупольської міської ради Донецької області Балджи К.В. у судове засідання не з`явилась, письмово просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи сповіщалась належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Письмових заяв від неї не надходило. Правом на подання відзиву не скористалась.
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Комунальне некомерційне підприємство Маріупольської міської ради «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 1 м. Маріуполя» у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи сповіщався належним чином, про причини неявки суд не повідомив.
На підставі ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим провести заочний розгляд справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків.
Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
На підставі ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Судом встановлено, що 04 лютого 2020 року ОСОБА_1 призначено на посаду керівника КНП Маріупольської міської ради «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 1 м. Маріуполя» на підставі контракту (а.с. 109-115).
01 травня 2021 року між ОСОБА_1 та Маріупольською міською радою укладено додаткову угоду № 1 до контракту від 04 лютого 2020 року, якою закріплено умови нарахування і виплати заробітної плати та премії керівнику, зокрема те, що преміювання керівника здійснюється за рішенням Департаменту охорони здоров`я Маріупольської міської ради. Преміювання керівника здійснюється відповідно до кількісних показників, а саме: від доходів підприємства з Національною службою здоров`я України, але не може становити більше 0,18% від місячного доходу підприємства за договорами з НСЗУ (а.с. 116-117).
Згідно з контрактом від 04 лютого 2020 року, укладеним між відповідачем та КНП Маріупольської міської ради «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 1 м. Маріуполя» та додатковою угодою № 1 від 01 травня 2021 року заробітна плата директора КНП Маріупольської міської ради «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 1 м. Маріуполя» Длугоканської В.Е. складала 34 600,00 грн.
Згідно з інформацією Маріупольської міської ради від 20 червня 2023 року № 12.8-556-02 встановлено, що рішення щодо преміювання ОСОБА_1 не приймалось (а.с. 37-38).
Відповідно до виписки по рахунку АТ «ПУМБ» 07 квітня 2022 року загальна сума грошових коштів, які перераховані на банківський рахунок КНП Маріупольської міської ради «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 1 м. Маріуполя» як заробітна плата за другу половину березня 2022 року склала 9 119 279,68 грн. (а.с. 45-71).
Згідно з реєстром № 20 від 05 квітня 2022 року, з вказаної суми виплачена заробітна плата 269 співробітникам КНП Маріупольської міської ради «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 1 м. Маріуполя», серед яких зазначена ОСОБА_1 . При цьому, заробітна плата 268 співробітникам виплачена на загальну суму 6 060 379,68 грн., а заробітна плата ОСОБА_1 виплачена одним платежем у розмірі 3 058 900,00 грн. (а.с. 67-71).
Оскільки згідно з контрактом, укладеним між відповідачем та КНП Маріупольською міською радиою «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 1 м. Маріуполя», додатковою угодою № 1 від 01 травня 2021 року заробітна плата директора ОСОБА_1 складала 34 600,00 грн., а рішення про преміювання за березень 2022 року відносно останньої не приймались, відповідно заробітна плата за другу половину березня 2022 року ОСОБА_1 повинна складати 34 600,00 грн., замість 3 058 900,00 грн.
Тобто відповідачу була зайво нарахована та виплачена заробітна плата у розмірі 3 024 300,00 грн. (3 058 900,00 грн. 34 600,00 грн. = 3 024 300,00 грн.).
Таким чином, 07 квітня 2022 року відповідач, перебуваючи на посаді директора КНП Маріупольської міської ради «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 1 м. Маріуполя» на підставі платіжної інструкції від 07 квітня 2022 року № 83 за реєстром № 20 від 05 квітня 2022 року про перерахування на рахунки отримувачів згідно угоди № 23392571 до АТ «ПУМБ» провела операцію по виплаті заробітної плати за другу половину березня 2022 року на свій особистий рахунок у завищеному розмірі на суму 3 024 300,00 грн. (а.с. 66).
03 лютого 2023 року розпорядженням заступника Маріупольського міського голови № 33ос ОСОБА_1 звільнено з посади директора КНП Маріупольської міської ради «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 1 м. Маріуполя» у зв`язку з закінченням дії контракту (а.с. 72).
На виконання розпорядження Маріупольського міського голови від 15 травня 2023 року № 40/1 «Про проведення службового розслідування» 18 травня 2023 року комісією проведено службове розслідування, яким встановлено факт необґрунтованого нарахування та виплати заробітної плати КНП Маріупольської міської ради «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 1 м. Маріуполя» ОСОБА_1 (а.с. 14-17).
Факт перерахування грошових коштів у розмірі 3 058 900,00 грн. з рахунку КНП Маріупольської міської ради «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 1 м. Маріуполя» на рахунок ОСОБА_1 також підтверджується висновком експерта від 15 листопада 2023 року № СЕ-19/105-23/3409-ЕК та випискою по особовому рахунку ОСОБА_1 , відкритому в АТ «ПУМБ» (а.с. 18-36, 45-71).
Згідно з частинами першою та другою статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. З урахуванням змісту зазначеної норми можна виокремити особливості змісту та елементів кондикційного зобов`язання.
Характерною особливістю кондикційних зобов`язань є те, що підстави їх виникнення мають широку сферу застосування: зобов`язання можуть виникати як із дій, так і з подій, причому з дій як сторін зобов`язання, так і третіх осіб, із дій як запланованих, так і випадкових, як правомірних, так і неправомірних. Крім того, у кондикційному зобов`язанні не має правового значення, чи вибуло майно з володіння власника за його волею або всупереч його волі, чи є набувач добросовісним або недобросовісним.
Кондикційне зобов`язання виникає за наявності таких умов: а) набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); б) набуття чи збереження майна відбулося за відсутності достатньої правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.
Конструкція статті 1212 ЦК України, як і загалом норм глави 83 цього Кодексу, свідчить про необхідність установлення так званої абсолютної безпідставності набуття (збереження) майна не лише в момент його набуття (збереження), а й станом на час розгляду спору.
Ознаки, характерні для кондикції, свідчать про те, що пред`явлення кондиційної вимоги можна визнати належним самостійним способом захисту порушеного права власності, якщо: 1) річ є такою, що визначена родовими ознаками, в тому числі грошовими коштами; 2) потерпілий домагається повернення йому речі, визначеної родовими ознаками (грошових коштів) від тієї особи (набувача), з якою він не пов`язаний договірними правовідносинами щодо речі.
Узагальнюючи викладе, можна дійти висновку про те, що кондикція це позадоговірний зобов`язальний спосіб захисту права власності або іншого права, який може бути застосований самостійно. Кондикція також застосовується субсидіарно до реституції та віндикації як спосіб захисту порушеного права у тому випадку, коли певна вимога власника (титульного володільця) майна не охоплюється нормативним урегулюванням основного способу захисту права, але за характерними ознаками, умовами та суб`єктним складом підпадає під визначення зобов`язання з набуття або збереження майна без достатньої правової підстави.
Таким чином, права особи, яка вважає себе власником майна (носія іншого цивільного права), підлягають захисту шляхом задоволення позову до володільця (набувача майна) з використанням правового механізму, установленого статтею 1212 ЦК України, у разі наявності цивільних відносин безпосередньо між власником та володільцем майна.
Такий спосіб захисту можливо здійснити шляхом застосування кондикційного позову, якщо для цього існують підстави, передбачені статтею 1212 ЦК України, які дають право витребувати у набувача таке майно.
Аналогічні правові висновки містяться у постанові Верховного Суду України від 25 жовтня 2017 року у справі № 3-905гс17.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2018 року у справі № 922/3412/17 (провадження № 12-182 гс 18) зроблено висновок, що «предметом регулювання глави 83 ЦК України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Відповідно до частин першої та другої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала. У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень глави 83 ЦК України».
Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.
У разі, якщо на виконання юридично ще неукладеного договору стороною передчасно передано майно, між сторонами виникають правовідносини внаслідок набуття, збереження майна без достатньої правової підстави (статті 1212-1215 ЦК України).
Загальна умова частини першої статті 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, або отримане однією зi сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі цієї статті тільки за наявності ознаки безпідставності такого отримання.
Якщо поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 ЦК України може застосовуватись тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або взагалі була відсутня.
Тобто, перебуваючи на посаді директора КНП Маріупольської міської ради «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 1 м. Маріуполя» ОСОБА_1 за власною ініціативою, безпідставно, здійснила нарахування та виплату на особистий рахунок завищеної заробітної плати за березень 2022 року у розмірі 3 024 300,00 грн., чим завдала матеріальну шкоду державі.
З урахуванням викладеного, оцінюючи здобуті по справі докази за своїм внутрішнім переконанням щодо їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності і взаємності зв`язку у сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд приймає до уваги те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, тому з відповідача на користь на користь Донецької обласної прокуратури слід стягнути судовий збір у розмірі 45 364,50 грн.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 15-16, 1212-1215 ЦК України, ст. ст. 4, 12-13, 76-78, 81, 141, ч. 2 ст. 247, 258-259, 263-266, 280, 282-284, 289, 354 ЦПК України,
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Маріупольської міської ради Донецької області шкоду, завдану державі у розмірі 3 024 300,00 грн., перерахувавши на рахунок банку АТ «ПУМБ» НОМЕР_1 .
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Донецької обласної прокуратури судовий збір у розмірі 45 364,50 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивачем може бути подана апеляційна скарга на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя Н.В. Басова