СОЛОМ`ЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2024 року Солом`янський районний суд міста Києва у складі головуючого судді Жовноватюк В.С., за участю секретаря Лопатюк А.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін у залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2023 року позивач звернулась до суду із вищезазначеним позовом про розірвання шлюбу. У позовній заяві зазначила, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 12 вересня 2017 року. Від шлюбу спільних дітей немає. Підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що у сторін відсутнє взаєморозуміння, любов та повага, а також наявні розходження поглядів на сімейні відносини. Також позивач просила не надавати строк для примирення.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28 серпня 2023 року визначено головуючого суддю Митрофанову А.О.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 01 вересня 2023 року відкрито спрощене позовне провадження.

04.12.2023 до суду надійшов відзив, у якому представник відповідача просив надати подружжю строк для примирення, оскільки у сторін є взаємна любов та турбота.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 07 грудня 2023 року здійснено перехід до розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

19.01.2024 до суду надійшла відповідь на відзив, у якій позивач зазначає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, а тому збереження шлюбу буде суперечити спільним інтересам сторін.

31.01.2024 до суду надійшло клопотання представника відповідача про встановлення строку для примирення. В обґрунтування зазначив, що відповідач не втрачає надії відновити сімейно-шлюбні стосунки.

Розпорядженням керівника апарату Солом`янського районного суду міста Києва від 02 лютого 2024 року №15, призначено проведення автоматизованого розподілу судової справи у зв`язку із неможливістю продовжувати розгляд справи суддею Митрофановою А.О. у зв`язку із відрахуванням її зі штату суду, пов`язаного із закінченням строку відрядження.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05 лютого 2024 року визначено головуючого суддю Жовноватюк В.С.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 08 лютого 2024 року справу прийнято до провадження та продовжено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

У судове засідання сторони не з`явились, були повідомлені належним чином про дату, час та місце судового розгляду. Позивач подала заяву про розгляд справи за її відсутності, зазначила, що позовні вимоги підтримує. Представник відповідача також подав заяву, в якій наголосив, що відповідач позовні вимоги визнає та просить їх задовольнити. Строк на примирення не потрібен.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

За змістом положень ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частинами 3, 4 ст.56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно з ч.2 ст.104, ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у т.ч. за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Стаття 112 СК України визначає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що 12 вересня 2017 року сторони уклали шлюб, який зареєстрований Солом`янським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, про що видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 , актовий запис №2299.

Від шлюбу спільних дітей немає.

Відповідно до ст.111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Як вбачається з матеріалів справи, шлюбні відносини між сторонами припинені.

Системний аналіз норм СК України вказує на те, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Отже надання додаткового строку для примирення є виключно правом суду, а не його обов`язком. Такого висновку дійшов Верховний Суд у справі №442/6319/16-ц, постанова від 30 травня 2019 року.

Беручи до уваги заперечення позивача щодо надання строку на примирення, враховуючи, що відповідач також станом на час розгляду даної справи на наданні строку на примирення не наполягає, заява про надання строку на примирення судом не вирішується.

При цьому суд звертає увагу, що поняття «моральні засади суспільства» діючим законодавством не визначено, а тому при вирішення питання чи не буде надання часу на примирення суперечити моральним засадам суспільства, суд застосовує положення ст.24 СК України, яке закріплює вільну згоду жінки та чоловіка на шлюб та заборону примушування жінки та чоловіка до шлюбу.

Крім того, суд звертає увагу, що відповідно до ч.2 ст.19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: наказного провадження; позовного провадження (загального або спрощеного); окремого провадження.

Частина 4 ст.19 ЦПК України визначає, що спрощене позовне провадження призначене для розгляду: малозначних справ; справ, що виникають з трудових відносин; справ про надання судом дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України тому з батьків, хто проживає окремо від дитини, у якого відсутня заборгованість зі сплати аліментів та якому відмовлено другим із батьків у наданні нотаріально посвідченої згоди на такий виїзд; справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Позовне провадження - вид провадження у судовому процесі, у якому розглядається спір двох сторін (позивача та відповідача), який виникає з цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

У той же час, за ч.7 ст.19 ЦПК України окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Так, ОСОБА_1 звернулась до суду у порядку позовного провадження з позовом про розірвання шлюбу, у якому, крім іншого, просить «після розірвання шлюбу залишити мені прізвище, яке було до укладення шлюбу - ОСОБА_1 ».

Частиною 8 ст.294 ЦПК України, яка визначає порядок розгляду справ окремого провадження, регламентовано, що у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається.

Відтак, у порядку позовного провадження вимога про відновлення дошлюбного прізвища не вирішується. З цим питанням позивач не позбавлена можливості окремо звернутися до відповідного органу державної реєстрації актів цивільного стану.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов про розірвання підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

Керуючись ст.ст.12, 19, 76-81, 141, 258-259, 263-265, 273 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований 12 вересня 2017 року Солом`янським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис №2299 - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 / РНОКПП НОМЕР_2 / на користь ОСОБА_1 / РНОКПП НОМЕР_3 / судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.С. Жовноватюк