печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2024 року суддя Печерського районного суду м. Києва Матійчук Г. О. розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХНОФОРС» про визнання звільнення незаконним, скасування наказу про звільнення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

У провадженні Печерського районного суду м. Києва перебував позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХНОФОРС» про визнання звільнення незаконним, скасування наказу про звільнення, визнання умов трудового договору таким, що погіршує становище працівників, зобов`язання вчинити певні дії.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 04.03.2021 року позов задоволено частково.

Постановою Київського апеляційного суду від 06 липня 2021 року апеляційні скарги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ТОВ «ТЕХНОФОРС» залишено без задоволення. Рішення Печерського районного суду м. Києва від 04 березня 2021 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 06.12.2023 року касаційну скаргу ТОВ «ТЕХНОФОРС» задоволено частково, рішення Печерського районного суду м. Києва від 04.03.2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 06 липня 2021 року в часині позовних вимог визнання звільнення незаконним, скасування наказу про звільнення, зобов`язання вчинити певні дії скасовано, справу в цій частині передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями для розгляду справи визначено суддю Матійчук Г. О.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про повернення позовної заяви позивачам, виходячи із наступного.

Як вбачається із позовної заяви позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулись до суду із спільним позовом до відповідача, у якому просять визнати їх звільнення з роботи з посади менеджерів на підставі наказу ТОВ «ТЕХНОФОРС» від 12 червня 2019 року незаконним та скасувати вказаний наказ; визнати формулювання причин звільнення їх на підставі пункту 3 частини першої статті 40 КЗпП України у зв`язку з систематичним невиконанням трудових обов`язків невірним. Змінити формулювання їх звільнення, вказавши формулювання звільнення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 - звільнення з роботи за власним бажанням у зв`язку з порушенням роботодавцем законодавства про працю згідно з частиною третьою статті 38 КЗпП України; зобов`язати ТОВ «ТЕХНОФОРС» внести зміни до трудової книжки ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 і змінити внесений ТОВ «ТЕХНОФОРС» запис про: «звільнення з посади менеджера на підставі пункту 3 частини першої статті 40 КЗпП України», на запис про: «звільнення з роботи за власним бажанням у зв`язку з порушенням роботодавцем законодавства про працю згідно з частиною третьою статті 38 КЗпП України».

Згідно зі статтею 50 ЦПК України позов може бути пред`явлений спільно кількома позивачами або до кількох відповідачів. Кожен із позивачів або відповідачів щодо другої сторони діє в цивільному процесі самостійно. Участь у справі кількох позивачів і (або) відповідачів (процесуальна співучасть) допускається, якщо:

1) предметом спору є спільні права чи обов`язки кількох позивачів або відповідачів;

2) права та обов`язки кількох позивачів чи відповідачів виникли з однієї підстави;

3) предметом спору є однорідні права і обов`язки.

Відповідно до частин першої-п`ятої статті 188 ЦПК України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Суд з урахуванням положень частини першої цієї статті може за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи об`єднати в одне провадження декілька справ за позовами:

1) одного й того самого позивача до одного й того самого відповідача;

2) одного й того самого позивача до різних відповідачів;

3) різних позивачів до одного й того самого відповідача.

Об`єднання справ в одне провадження допускається до початку підготовчого засідання, а у спрощеному позовному провадженні - до початку розгляду справи по суті у кожній із справ.

Не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, щодо яких законом визначена виключна підсудність різним судам.

Як роз`яснив судам Пленум Верховного Суду України у пункті 15 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» позовні вимоги кількох осіб до одного й того ж відповідача або позивача до кількох відповідачів можуть бути об`єднані в одне провадження, якщо ці вимоги однорідні, зокрема такі, які нерозривно пов`язані між собою, або від вирішення однієї з них залежить вирішення інших. Таке об`єднання не допускається, коли відсутня спільність предмета позову (наприклад, позови кількох осіб про стягнення зарплати чи про поновлення на роботі).

У пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» судам роз`яснено, що згідно з частиною другою статті 124 Конституції України суди вирішують будь-які індивідуальні трудові спори щодо оплати праці в порядку, передбаченому главою XV КЗпП України, за вибором працівника безпосередньо або після попереднього розгляду в комісії по трудових спорах. Вимоги про оплату праці декількох або групи працівників, у тому числі заявлені в їхніх інтересах уповноваженими на це законом органами, не можуть бути об`єднані в одному провадженні через відсутність необхідної для цього спільності предмета позову.

Подібні правові висновки викладено у постанові Верховного Суду від 04 жовтня 2023 року у справі № 204/10419/22, провадження № 61-7747св23.

Таким чином суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачів не підлягають об`єднанню в одне провадження для спільного розгляду, оскільки, незважаючи на одну підставу позовних вимог, предмет позовних вимог у позивачів є різним. Так, кожен із них прийнятий на роботу за окремими наказами у різний період, з кожним із них укладені різні договори про конфіденційність та нерозголошення інформації, кожен із них учинив певні (не спільні) дії, які, на думку роботодавця, призвели до звільнення.

Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 06.12.2023 року у вказаній справі.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 185 ЦПК України позовна заява повертається у випадку, коли порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 188 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Таким чином, оскільки позивачами спільно пред`явлено позовні вимоги, що не підлягають об`єднанню в одне провадження для спільного розгляду, суд приходить до висновку про повернення позовної заяви позивачам.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 50, 185, 188, 260, 353-355, 15.5) Перехідних положень ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХНОФОРС» про визнання звільнення незаконним, скасування наказу про звільнення, зобов`язання вчинити певні дії - повернути позивачам.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до Київського апеляційного суду або через Печерський районний суд м. Києва, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності ЦПК України в редакції від 15 грудня 2017 року.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи на офіційному вебпорталі судової влади України за вебадресою: http://court.gov.ua/fair/sud2606.

Суддя Г.О.Матійчук