У Х В А Л А

08 січня 2024 року

м. Київ

справа № 756/18720/21

провадження № 61-17532ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ігнатенка В. М. (суддя-доповідач), Олійник А. С., Фаловської І. М.,

розглянув касаційну скаргу акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК», в інтересах якого діє адвокат Яковлев Олександр Сергійович, на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 27 червня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 14 листопада 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» про захист прав споживача фінансових послуг та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» (далі - АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК») про захист прав споживача фінансових послуг та зобов`язання вчинити певні дії.

На обґрунтування позову посилався на те, що 26 березня 2008 року між ним та АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК»укладено кредитний договір № 001-2008-856, згідно з умовами якого банк надав, а позивач зобов`язався повернути грошові кошти у розмірі 85 193,00 швейцарських франків, що за курсом НБУ на день укладення договору становило еквівалент 424 472,50 грн. Кредит отримано на придбання житла.

Зазначає, що на підставі Закону України від 13 квітня 2021 року № 1381-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті», який набрав чинності 23 квітня 2021 року, звернувся із заявою до АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК»про проведення обов`язкової реструктуризації заборгованості за договором про споживчий кредит, наданий в іноземній валюті, повідомив про виконання усіх визначених умов та надав необхідні документи.

Листом від 03 серпня 2021 року відповідач повідомив, що зобов`язання за кредитним договором не підлягають реструктуризації, оскільки підпунктом 2 пункту 7 Розділу IV Закону України «Про споживче кредитування»передбачено, що у позичальника не повинно бути іншого житлового нерухомого майна. 10 червня 2021 року позичальник відчужив житловий будинок АДРЕСА_1 , а тому підстави для реструктуризації відсутні.

За домовленістю сторін вказаний будинок було обстежено та складено акт щодо непридатності майна для проживання, проте листом АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» від 29 жовтня 2021 року рішення про відмову у проведенні реструктуризації залишено без змін.

Позивач просив суд зобов`язати відповідача провести реструктуризацію споживчого кредиту, наданого в іноземній валюті за кредитним договором № 001-2008-856, укладеним 26 березня 2008 року між ним та АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» у порядку, встановленому пунктом 7 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування».

Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 27 червня 2023 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 14 листопада 2023 року, позов задоволено частково.

Зобов`язано АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» провести реструктуризацію споживчого кредиту, наданого в іноземний валюті за кредитним договором

№ 001-2008-856, укладеним 26 березня 2008 року між АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» та ОСОБА_1 у порядку, встановленому пунктом 7 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування».

Стягнено з АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі10 000, 00 грн.

Стягнено з АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК»на користь держави судовий збір у розмірі 2 684, 00 грн.

У задоволенні позову в іншій частині відмовлено.

11 грудня 2023 року АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», в інтересах якого діє адвокат Яковлев О. С., надіслав засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 27 червня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 14 листопада 2023 року.

У касаційній скарзі заявник просить скасувати рішення Оболонського районного суду міста Києва від 27 червня 2023 року, постанову Київського апеляційного суду від 14 листопада 2023 року та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.

Дослідивши касаційну скаргу АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з огляду на таке.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 Цивільного процесуального кодексу (далі - ЦПК) України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Згідно з пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Предметом спору у цій справі є захист прав споживача фінансових послуг та зобов`язаннябанку провести реструктуризацію споживчого кредиту, наданого в іноземній валюті.

Верховний Суд вважає, що справа є незначної складності та не належить до виключень із цієї категорії, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.

При вирішенні питання про відкриття касаційного провадження судом касаційної інстанції не надається правова оцінка законності та обґрунтованості оскаржуваних судових рішень, а виключно встановлюється наявність чи відсутність випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Касаційна скарга не містить обґрунтувань випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, відповідно до статті 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Зазначене відповідає і Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, згідно з якими державам-членам рекомендовано вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» від 19 грудня 1997 року).

Європейський суд з прав людини вказує, що було б важко погодитися з тим, що Верховний Суд у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволило йому відфільтрувати справи, що надходять до нього, має бути пов`язаним з помилками нижчих судів при визначенні питання щодо надання комусь доступу до нього. В іншому випадку це може серйозно заважати роботі Верховного Суду і зробить неможливим виконання Верховним Судом своєї специфічної ролі. У прецедентній практиці Суду вже було підтверджено, що повноваження вищого суду щодо визначення своєї юрисдикції не можуть бути обмежені таким чином (рішення у справі ZUBAC v. CROATIA (Зубац проти Хорватії) від 05 квітня 2018 року).

Оскільки АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» подав касаційну скаргу на судові рішення у справі незначної складності та з ціною позову, яка не перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

Керуючись статтями 19, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК», в інтересах якого діє адвокат Яковлев Олександр Сергійович, на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 27 червня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 14 листопада 2023 року про захист прав споживача фінансових послуг та зобов`язання вчинити певні дії.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Ігнатенко

А. С. Олійник

І. М. Фаловська