Провадження № 2/554/425/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.01.2024 року м. Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді - Материнко М.О.,

за участю секретаря судового засідання - Леуська Л.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини,-

ВСТАНОВИВ:

31.10.2023 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом, відповідно до якого прохав суд стягнути з відповідачки на його користь на утримання спільної дитини малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з дня звернення до суду та до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що з відповідачем мають спільну дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На підставі рішення Виконавчого комітету Харківської міської ради від 14.04.2021 року №248 визначено місце проживання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із батьком ОСОБА_1 . Позивач вказує, що вже тривалий час разом із сином проживають окремо від колишньої дружини. Позивач не створює перешкод у спілкуванні матері з дитиною, але відповідач не бере участі у вихованні сина. Позивач самостійно займається утриманням та доглядом за дитиною. Відповідач участі у вихованні та утриманні дитини не приймає, не проявляє належної уваги. Через військову агресію позивач разом із дитиною проживають у іншому місті, перебувають на обліку як внутрішньо переміщені особи.

Ухвалою суду від 06.11..2023 року відкрито спрощене позовне провадження з викликом всіх учасників справи.

Сторони у справі у судове засідання від 18.01.2024 року не з`явились.

ПозивачОСОБА_1 у заяві від 18.01.2024 року прохав розглянути справу за його відсутності, прохав позов задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує.

Відповідач ОСОБА_2 будучи належним чином повідомлена судом рекомендованим листом з повідомленням про дату, час та місце розгляду справи, до суду не з`явилася, про причини своєї неявки суд не повідомляла, відзив на позов та жодних клопотань чи заяв до суду не подавала.

За таких обставин, суд, враховуючи вимоги ч. 1 ст. 280 ЦПК України, дійшов висновку про заочний розгляд справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з розглядом судом справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази в їх сукупності, встановив наступне.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 мають спільну дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , актовий запис про народження № 3384.

Встановлено що , на підставі рішення Виконавчого комітету Харківської міської ради від 14.04.2021 року №248 визначено місце проживання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із батьком ОСОБА_1 . Позивач тривалий час разом із сином проживають окремо від колишньої дружини. Позивач не створює перешкод у спілкуванні матері з дитиною, але відповідач не бере участі у вихованні сина. Позивач самостійно займається утриманням та доглядом за дитиною. Відповідач участі у вихованні та утриманні дитини не приймає, не проявляє належної уваги.

Згідно зі ст. 180, ч. 3 ст. 181 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Згідно з ч. 3 ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають.

Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися, як аліменти на дитину, визначається судом.

Частиною 1 ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Виходячи зі змісту ч. 2 ст. 182 цього ж кодексу розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до роз`яснень, викладених в п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», максимальний розмір аліментів, які стягуються з боржника не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи.

Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

На підставі вищевикладеного, суд вважає за можливе призначити до стягнення аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, починаючи з дня звернення до суду та до досягнення дитиною повноліття.

Щодо стягнення судового збору, суд виходить з наступного.

Частиною 6 ст. 141 ЦПК України передбачено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів.

Позивачем судовий збір не сплачувався з підстави, передбаченої п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір»..

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 264, п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає можливим допустити негайне виконання рішення суду щодо стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Керуючись Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», 180-184, 199 СК України, ст. ст. 10, 12, 13, 81-89, 141, 259, 263-265, 280-289, 430 ЦПК України суд -

ВИРІШИВ:

Позов позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини задовольнити у повному обсязі.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати звернення до суду 31.10.2023 року та до досягнення дитиною повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Сторони у справі:

Позивач ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , паспорт громадянина України НОМЕР_3 , виданий Київським МВРВ ХМУ УМВС від 22.07.2004 року, адреса фактичного АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_5 виданий Московським РВ у м.Харкові ГУ ДМС України в Харківській області від 25.09.2013 року, остання відома адреса зареєстрованого АДРЕСА_2 ).

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду як суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а учасником справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, зазначених вище, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя М.О.Материнко