Провадження № 2/641/361/2024 Справа № 641/6697/21
18 січня 2024 року м. Харків
Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді Богдан М.В.,
за участю позивача ОСОБА_1 ,
представника позивача ОСОБА_2 ,
свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
секретаря судових засідань Двірник О.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Харківської міської ради, третя особа приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Олійник Людмила Михайлівна про встановлення факту спільного проживання із спадкодавцем та визнання права власності, -
ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Харківської міської ради про встановлення факту спільного проживання із спадкодавцем та визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом, з урахуванням уточнень, в якому просить встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини із спадкодавцем ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , за однією адресою: АДРЕСА_1 , з 01.06.2014 року по дату відкриття спадщини, а саме: по ІНФОРМАЦІЯ_3 ; та визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_2 в порядку спадкування за законом, як спадкоємцем четвертої черги після смерті ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 22.07.1985 року рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , визнано недієздатним. Спочатку його опікуном була мати ОСОБА_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , потім батько ОСОБА_9 , який ІНФОРМАЦІЯ_6 помер. Інших близьких родичів у ОСОБА_7 не було. 26.04.2011 року рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова опікуном над недієздатним було призначено ОСОБА_10 (близького друга померлого ОСОБА_9 ). Позивач товаришувала із ОСОБА_10 і часто допомагала йому у догляді за ОСОБА_7 , часто приходила з ним до його підопічного. У позивачки з ОСОБА_7 склалися доброзичливі відносини і ОСОБА_10 запропонував їй стати другим опікуном, так як йому, будучи в похилому віці і при хворобах, вже складно виконувати функції опікуна, а його підопічний потребував постійного догляду.
15.05.2014 року рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова другим опікуном над недієздатним було призначено ОСОБА_1 . Позивачка стала проживати разом із підопічним за його адресою у 2-кімнатній квартирі та виконувати всі обов?язки опікуна. Із підопічним у неї склалися відносини, притаманні матері та сину. За домовленістю, ОСОБА_10 якийсь час допомагав ОСОБА_11 і оплачував через касу банку комунальні послуги за майно підопічного, за кошти, які йому надавала ОСОБА_11 . Коли ОСОБА_10 стало важко, він перестав допомагати і в цьому.
30.09.2020 року рішенням Комінтернівського районного суду м. Харків по справі № 641/6129/2020 року заяву ОСОБА_10 задоволено, звільнено його від повноважень опікуна над недієздатним ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у зв`язку із фактичним невиконанням обов`язків опікуна з причин похилого віку, хвороб та відсутності такої необхідності, так як у недієздатного з 2014 року є другий опікун ОСОБА_1 , яка проживає разом із підопічним за адресою його мешкання та постійно дбає про нього.
ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 . 3 червня 2014 року ОСОБА_1 фактично поживала разом із підопічним ОСОБА_7 за адресою реєстрації його місця проживання: кв. АДРЕСА_4 , і по день його смерті, ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Після смерті ОСОБА_7 за заявою ОСОБА_1 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Олійник Л.М. 21.10.2020 року була відкрита спадкова справа № 49/2020 (реєстрація спадкової справи у Спадковому реєстрі з № 66609847).
08.04.2021 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Олійник Л.М. ОСОБА_1 видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме: відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_7 на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , з причини неподання відомостей та документів, які є доказом родинних та інших відносин зі спадкодавцем.
Викладені обставини зумовили позивача звернутися до суду із вказаним позовом.
В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали та просили задовольнити.
Представник відповідача в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце судових засідань повідомлявся своєчасно та належним чином, відзиву на позовну заяву не подано, будь-яких заяв чи клопотань до суду не надходило.
У відповідності до приписів ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Суд, заслухавши думку позивача та її представника, дослідивши та перевіривши письмові докази по справі, допитавши свідків, дійшов наступного.
Судом встановлено, що рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 15 травня 2014 року заяву ОСОБА_1 задоволено, та призначено її другим опікуном недієздатного ОСОБА_7 , 1961 року народження (а.с. 17).
30 вересня 2020 року рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова заяву ОСОБА_10 задоволено, звільнено його від повноважень опікуна над недієздатним ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 18-19).
Згідно з висновком лікарської комісії медичного закладу щодо необхідності постійного стороннього догляду за інвалідом І чи ІІ групи внаслідок психічного розладу № 215 ОСОБА_7 , 1961 р.н., є інвалідом ІІ групи з дитинства безстроково, та проживає разом з ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 21).
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 від 07.10.2020 року (а.с. 20).
Відповідно до договору-замовлення на організацію та проведення поховання, ОСОБА_1 сплатила 2876,00грн. КП «Ритуал» ХМР за послуги з організації та поховання померлого ОСОБА_7 (а.с. 83).
Після смерті ОСОБА_7 відкрилася спадщина на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала йому на праві власності згідно з свідоцтвом про право на спадщину за законом від 08.08.2018 року (а.с. 77-80).
Згідно Звіту про оцінку майна від 04.10.2018 року оціночна (ринкова) вартість квартири за адресою: АДРЕСА_1 , складає 424 800,00 грн. (а.с. 63-76).
Постановою приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області Олійник Л.М. від 08.04.2021 року позивачу ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_7 на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , з причини неподання відомостей та документів, які є доказом родинних та інших відносин зі спадкодавцем (а.с. 81-82).
Відповідно до статей 4 та 19 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених прав, свобод чи інтересів. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних відносин.
Відповідно до положень ст. 293 ЦПК України суд встановлює юридичні факти, що мають значення для охорони прав і інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Відповідно до діючого законодавства юридичний факт встановлюється судом за умови підтвердження доказами.
Так, на підставі наданих до суду письмових доказів та показів свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , судом встановлено, що ОСОБА_1 на час відкриття спадщини постійно проживала із спадкодавцем ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , за однією адресою: АДРЕСА_1 , з 01.06.2014 року по дату відкриття спадщини, а саме: по 06.10.2020 року.
Відповідно до ст. 41 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом, крім того, право приватної власності є непорушним.
Згідно ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути - визнання права.
Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Статтею 1216ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу її відкриття (ч. 5 ст. 1268 ЦК України).
Статтею 1218ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно ст. 1217 ЦК України спадкоємство здійснюється за заповітом або за законом.
Частиною 1 ст. 1222 ЦК України визначено, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.
Згідно зі ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.
Судом встановлено, що інших спадкоємців, окрім ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_7 немає.
Приписами ч. 3 ст. 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Отже, для підтвердження прийняття спадщини має значення встановлення факту постійного проживання спадкоємця за законом чи заповітом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.
При цьому відсутність реєстрації спадкоємця за місцем проживання спадкодавця не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини частини третьої статті 1268 ЦК України підтверджуються достатністю інших належних і допустимих доказів.
Відповідно до п. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно (ч. 1 ст. 1297 ЦК України).
Пленум Верховного Суду України у постанові від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину в судовому розгляді не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження (п. 23).
Згідно з ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.
Оскільки в позасудовому порядку позивач не може оформити своїх спадкових прав через відсутність документів, що підтверджують факт постійного проживання із спадкодавцем, вона вимушена звернутись до суду з відповідним позовом.
Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.
Відтак, позовні вимоги ОСОБА_1 в частині визнання за нею права власності на майно, належне померлому ОСОБА_7 , також підлягають задоволенню у повному обсязі, адже ці вимоги належним чином обґрунтовані та підтверджуються наявними матеріалами справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Таким чином, враховуючи наведені вище обставини, зважаючи на всі вищезазначені норми закону, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 законними та обґрунтованими, у зв`язку із чим вони підлягають задоволенню в повному обсязі.
Керуючись ст.ст. 16, 328, 1216-1218, 1222, 1258, 1264, 1268-1269, 1296 ЦК України, ст.ст. 4, 13, 19, 81, 258-259, 263, 265, 268, 273, 280, 293, 315, 354 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.
Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини із спадкодавцем ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , за однією адресою: АДРЕСА_1 , з 01.06.2014 року по дату відкриття спадщини, а саме: по 06.10.2020 року.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_2 в порядку спадкування за законом, як спадкоємцем четвертої черги після смерті ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Сторони по справі:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_5 .

Відповідач: Харківська міська рада, , місце знаходження: м. Харків, м-н Конституції, 7.

Третя особа: Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Олійник Людмила Михайлівна, місце знаходження: м. Харків, вул. Богдана Хмельницького, 5.

Суддя: М. В. Богдан