Справа № 159/3733/23
Провадження № 2/159/45/24
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
18 січня 2024 року м. Ковель
Ковельський міськрайонний суд Волинської області у складі головуючого судді Шишиліна О.Г. за участю секретаря Панечко К.В., представника позивача ОСОБА_1 , розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Органу опіки та піклування Володимирської міської ради Волинської області до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав
Позивач звернувся до суду із позовом про позбавлення батьківських прав відповідача стосовно її малолітніх дітей ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 на підставі п.2 ч.1 ст.164 СК України, оскільки відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків.
В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити. На пропозицію суду надати докази, обстеження умов проживання відповідача за адресом проживання суду не надав. Також не надав і інших доказів, про обставини, які викладені у позовній заяві.
Відповідач про час і місце розгляду справи повідомлено належним чином в порядку ст. 128 ЦПК України за адресою реєстрації в судове засідання не з`явилася без поважних причин, про причини неявки суд не повідомила, відзиву не надала.
Беручи до уваги викладене, а також відсутність заперечень позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи, у відповідності до вимог ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ст.165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
Згідно ч.3, ч.4 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Позовні вимоги заявлені на підставі п.2 ч.1 ст.164 СК України.
Як зазначено в п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти.
Суд дослідивши надані позивачем письмові докази встановив такі обставини.
Згідно свідоцтва про народження НОМЕР_1 ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 , матір`ю зазначена відповідач, запис про батька зазначено в порядку ч.1 ст.135 СК України, про що свідчить витяг з актового запису.
Згідно свідоцтва про народження НОМЕР_2 ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 , матір`ю зазначена відповідач, запис про батька зазначено в порядку ч.1 ст.135 СК України, про що свідчить витяг з актового запису.
Згідно свідоцтва про народження НОМЕР_3 ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_6 , матір`ю зазначена відповідач, запис про батька зазначено в порядку ч.1 ст.135 СК України, про що свідчить витяг з актового запису.
Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання відповідач ОСОБА_2 зареєстрована за адресом АДРЕСА_1 .
У висновку про доцільність позбавлення батьківських прав №51 від 02.02.2022р. вказано, що відповідач самоусунувся від виховання та утримання дітей, залишивши їх в небезпечних для життя та здоров`я умовах. Ухиляється від виконання обов`язків, що підтверджують факти, а саме, 06.01.2022р. малолітня ОСОБА_3 в стані алкогольного сп`яніння була госпіталізована до лікарні. Матір жодного разу не відвідала дочку. Малолітнього сина ОСОБА_5 відповідач залишила на вокзалі м. Львів. Місце перебування малолітнього ОСОБА_4 встановлюється поліцією. Тому в інтересах дітей вважає доцільним позбавити відповідача батьківських прав відносно її малолітніх дітей.
Суду надані також:
Акт обстеження умов проживання від 04.02.2021р. за адресом АДРЕСА_2 .. За адресом проживає ОСОБА_9 , решта осіб, які перебували в будинку відмовилися представитися. Також у будинку виявлений малолітній ОСОБА_4 , який переданий ССД.
Акт обстеження умов проживання від 10.01.2022р. за адресом АДРЕСА_3 . За адресом проживає ОСОБА_11 .
Акт обстеження умов проживання від 04.02.2022р. за адресом АДРЕСА_3 . За адресом проживає ОСОБА_11 .
Акт обстеження умов проживання від 07.03.2022р. за адресом АДРЕСА_3 . За адресом проживає ОСОБА_11 .
Акт обстеження умов проживання від 13.07.2022р. за адресом АДРЕСА_3 . За адресом проживає ОСОБА_11 .
Акт обстеження умов проживання від 07.01.2022р. за адресом АДРЕСА_3 . За адресом проживає ОСОБА_11 .
З наведених доказів не вбачається, що відповідач використовував зазначену адресу для свого проживання та проживання своїх дітей. Натомість суду не надано доказів обстеження умов проживання за зареєстрованим адресом АДРЕСА_1 . Про що також відповідачу відомо з листа Голобської селищної ради від 27.01.2022р. №46/2.3. За оформленням допомоги на малолітню дитину ОСОБА_3 - відповідач не зверталася.
Листом від 24.01.2022р. Галицька районна адміністрація Львівської міської ради повідомляє ССД Володимирьскої міськради, що 16.01.2022р. було відібрано у матері ОСОБА_2 , яка жебракувала на АДРЕСА_4 , двомісячну дитину ОСОБА_5. Матір проживає АДРЕСА_5 . Просять вжити відповідних заходів.
Листом від 21.01.2022р. №38 КЗ ЛОР «Будинок дитини №1» повідомив Галицьку районну адміністрацію, що двомісячна дитина було відібрано від матері і поміщена у заклад на повне державне забезпечення.
Листом ГУНП Львівського РУП №1 №1744/3722 від 31.01.2022р. повідомлено ССД ОСОБА_16 про те що на їх розгляді перебувають матеріали, щодо неналежного виконання батьківських обов`язків по відношенню ОСОБА_5 26.10.2021р., які проживають АДРЕСА_5 , просять провести перевірку викладеного факту та надати акт обстеження умов проживання за вказаною адресою.
Позивач, доказів такого обстеження суду не надав. Доказів про наслідки зазначеної перевірки також суду не надав.
У пунктах 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 (зі змінами) «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» судам роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Як неодноразово зазначав ВС у своїх рішеннях із даної категорії справ, у спорі про позбавлення батьківських прав позивачеві необхідно довести, що це призведе до покращення життя дитини.
Таким чином, суд констатує, що позивачем не надано достатньо доказів, що відповідач свідомо без будь-якої матеріальної причини ухиляється від свого обов`язку щодо виховання дитини, відсутні докази і психологічного висновку про відсутність прихильності матері до дітей і таке позбавлення прав призведе до покращення життя дітей. Також відсутні і докази застосування заходів притягнення відповідача до відповідальності за невиконання нею батьківських обов`язків.
В судовому засіданні були допитані свідками ОСОБА_13 , яка за суттю показань зазначає, що діти влаштовані на її піклування і матір не піклується про їх існування.
Рішенням ВК Володимирської міської ради №417 від 12.10.2023р. продовжено перебування дітей в сім`ї ОСОБА_13 з 03.11.2023р. терміном на три місяці.

Свідок ОСОБА_14 суду показала, що вона є начальником сектору ювенальної превенції відділу превенції Володимирського РВП, яка також за своєю суттю повідомила про обставини спілкування із дітьми.

Як зазначено в ч.2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Суд не бере до уваги їх покази як допустимі, оскільки орган опіки та піклування та інші державні органи вирішують ті чи інші питання шляхом складання певних процесуальних письмових документів. На підтвердження наведених ними обставин, суду не було представлено жодного процесуального доказу.

З урахуванням наведеного, суд приходе до висновку, що позивач не довів обставин, які у своїй сукупності дають змогу дійти суду висновку про необхідність позбавлення батьківських прав відповідача відносно її малолітніх дітей на підставі п.2 ч.1 ст.164 СК України.

Оскільки вимоги позивача про позбавлення батьківських прав не підлягають задоволенню, відсутні і підстави для стягнення аліментів за ч.3 ст.166 СК України.

Керуючись ст. 6-8, 12-18, 81, 141, 258-268, 280-282 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ

В задоволенні позову Органу опіки та піклування Володимирської міської ради Волинської області до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав стосовно її малолітніх дітей ОСОБА_3 , ОСОБА_4, ОСОБА_5 відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене позивачем безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складання.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення складено 19.01.2024 року.

Головуючий:О. Г. ШИШИЛІН