УХВАЛА

22 квітня 2024 року

м. Київ

справа № 127/2-86/10

провадження № 61-5337 ск24

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Білоконь О. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Сакари Н. Ю.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Сувалов Валерій Олександрович, на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 14 лютого 2024 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 26 березня 2024 року у справі за заявою публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» про поновленняпропущеногостроку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, заінтересована особа - ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 14 лютого 2024 року, залишеною без змін постановою Вінницького апеляційного суду від 26 березня 2024 року, заяву ПАТ АБ «Укргазбанк» задоволено. Поновлено строк пред`явлення виконавчого листа (дублікат) у справі № 127/2-86/10, виданого 07 жовтня 2021 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» суми заборгованості за кредитним договором та судових витрат.

09 квітня 2024 року до Верховного Суду через засоби поштового зв`язку від імені ОСОБА_1 - адвокат Сувалов В. О. подав касаційну скаргу на вказані судові рішення, у якій просив їх скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви ПАТ АБ «Укргазбанк» про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Дослідивши матеріали касаційної скарги ОСОБА_1 , колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження на оскаржувані судові рішення з таких підстав.

Згідно з пунктом 8 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства належить забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно з частиною другою статті 352 ЦПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених статтею 353 цього Кодексу. Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 353цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

Європейський суд з прав людини зауважив, що внутрішньодержавним судам при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом (SHISHKOV v. RUSSIA, № 26746/05, § 110, ЄСПЛ, від 20 лютого 2014 року).

Відповідно до пункту 24 частини першої статті 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

У пункті 2 частини першої статті 389 ЦПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Таким чином, оскарження ухвал суду першої інстанції щодо поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання (пункт 24 частини першої статті 353 ЦПК України), після їх перегляду в апеляційному суді, статтею 389 ЦПК України, яка є спеціальною нормою, що регламентує право касаційного оскарження судових рішень у касаційному порядку, не передбачено. Так само не підлягає касаційному оскарженню і постанова суду апеляційної інстанції, прийнята за наслідками перегляду такої ухвали.

Вказане узгоджується з висновками, викладеними у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду № 61-10084 сво18 від 04 липня 2018 року, постановах Верховного Суду від 16 серпня 2021 року у справі № 140/343/14, від 26 липня 2021 року у справі № 333/4464/14-ц і ця практика є незмінною.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

Оскільки касаційну скаргу подано на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню, то у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись частиною першою статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Сувалов Валерій Олександрович, на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 14 лютого 2024 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 26 березня 2024 року у справі за заявою публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, заінтересована особа - ОСОБА_1 .

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О. В. Білоконь

О. М. Осіян

Н. Ю. Сакара