Справа № 442/6173/23 Головуючий у 1 інстанції: Хомик А.П.
Провадження № 22-ц/811/2734/23 Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2024 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої: Н.П. Крайник

суддів: Я.А. Левика, М.М. Шандри

при секретарі: Х.Б. Назар

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 05 вересня 2023 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії (бездіяльність) органу примусового виконання, за участю державного виконавця Дрогобицького відділу державної виконавчої служби у Дрогобицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Кушнір Світлани Тадеївни, -

В С Т А Н О В И В:

31.08.2023 року ОСОБА_1 через систему "Електронний суд" звернулась до Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області зі скаргою, в якій просила: визнати неправомірними дії державного виконавця в особі заступника начальника Дрогобицького відділу державної виконавчої служби у Дрогобицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Кушнір С. при складанні розрахунку заборгованості по аліментах від 19.07.2023 року у виконавчому провадженні реєстраційний № 25780960 та зобов`язати останню усунути порушення; скасувати розрахунок заборгованості по аліментах від 19.07.2023р. у виконавчому провадженні реєстраційний № 25780960: зобов`язати державного виконавця в особі заступника начальника Дрогобицького відділу державної виконавчої служби у Дрогобицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Кушнір С.Т. здійснити розрахунок заборгованості по сплаті аліментів у виконавчому провадженні реєстраційний № 25780960 у відповідності до форми додатку 15 Інструкції з організації примусового виконання рішень.

В обгрунтування скарги покликалася на те, що вже зверталася до Дрогобицького міськрайонного суду зі скаргою на неправомірні дії державного виконавця в особі заступника начальника Дрогобицького відділу державної виконавчої служби у Дрогобицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Кушнір Світлани Тадеївни при здійсненні розрахунку заборгованості по сплаті аліментів від 16.01.2023 у виконавчому провадженні 25780960. Однією з підстав скарги було те, що державний виконавець нааховувала заборгованість по сплаті аліментів, яка утворилася через несплату боржником аліментів на утримання малолітнього сина згідно рішення Дрогобицького міськрайонного суду від 27.11.2007 року, в національній валюті, без зазначення її еквіваленту в євро, що є неправомірним, суперечить Закону, так як відповідач постійно отримував заробітну плату в іноземній валюті, тому і заборгованість по аліментах підлягає стягненню саме в тій валюті, в якій йому була виплачена заробітна плата. Та ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 22.02.2023, яку було залишено без змін постановою Львівського апеляційного суду від 04.07.2023, її скаргу було задоволено та зобов`язано державного виконавця здійснити розрахунок заборгованості по сплаті аліментів у ВП №25780960 відповідно до вимог Закону України "Про виконавче провадження. Однак, державний виконавець, незважаючи на зазначене ріщення суду, перерахунку на дату зарахування аліментного платежу в національній грошовій одиниці у валюту, в якій боржник отримував зарплату - євро не проводить. 07.07.2023 вона звернулася до державного виконавця Дрогобицького ВДВС з проханням здійснити новий розрахунок заборгованості по сплаті аліментів у відповідності до судових рішень. 20.07.2023 на її електронну адресу надійшла відповідь з новим розрахунком від 19.07. 2023. Разом з тим, ні в самому розрахунку заборгованості по сплаті аліментів від 19.07.2023, ні в додатку до нього, не вказано ні дати зарахування коштів на рахунок ДВС, ні офіційного курсу Національного банку України відповідної валюти на день платежу, який виконавець використовувала для розрахунку аліментів, що позбавляє її можливості перевірити правильність розрахунку заборгованості за дуже тривалий період - за 26 місяців.

У зв`язку з такими неправомірними діями державного виконавця вона звернулася зі скаргою до начальника Дрогобицького ВДВС, яка також залишилася без належного реагування, тому вона змушена за захистом свого права (стягувача у виконавчому провадженні) оскаржити такі дії державного виконавця до суду. Клопотання про поновлення строку на звернення до суду зі скаргою не заявляла, так як вважала, що строк на звернення до суду зі скаргою нею не пропущений, оскільки про порушення свого права дізналась з відповіді Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, яку вона отримала 29.08.2023.

Оскаржуваною ухвалою скаргу ОСОБА_1 на дії (бездіяльність) органу примусового виконання, за участю державного виконавця Дрогобицького відділу державної виконавчої служби у Дрогобицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Кушнір Світлани Тадеївни залишено без розгляду.

21.09.2023 ухвалу суду оскаржила ОСОБА_1 .

Вважає, що ухвала суду є незаконною та необґрунтованою, такою, що винесена з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи.

Зазначила, що суд у своїй ухвалі зробив помилковий висновок, що вона зі скаргою на дії державного виконавця звернулася до суду з пропуском строку, установленого ст. 449 ЦПК України, оскільки з 20.07.2021 була обізнана про оспорюваний розрахунок державного виконавця.

Суд не врахував, що у ВП 25780960, яке входить до зведеного виконавчого провадження ЗВП 65188076, вона є стягувачем, а не боржником, тому згідно ч.3 статті 74 Закону «Про виконавче провадження» має право оскаржувати дії та бездіяльність державного виконавця і в позасудовий спосіб шляхом оскарження його дій до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. А рішення, дії та бездіяльність начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, можуть бути оскаржені до керівника органу державної виконавчої служби вищого рівня. Так, 20.07.2023 отримавши розрахунок заборгованості від 19.07.2023 у ВП25780960, вона одразу звернулася з листом до Дрогобицького відділу ДВС. В подальшому, не отримавши відповіді, 27.07.2023 подала скаргу до начальника Дрогобицького відділу ДВС на рішення, дії та бездіяльність державного виконавця, а 31.08.2023 звернулася зі скаргою на неправомірні рішення державного виконавця до суду. Відтак, нею не пропущено строк на оскарження рішень, дій та бездіяльності державного виконавця. Своє право на оскарження вона почала реалізовувати одразу, в той же день, як отримала на електронну адресу розрахунок заборгованості від 19.07.2023 - 20.07.2023; 27.07.2023; 02.08.2023; 18.08.2023.

Крім того, у ВП 25780960 розрахунки заборгованостей по сплаті аліментів на підставі її скарг як до начальника Дрогобицького відділу ДВС, так і до вищестоячого керівництва неодноразово скасовувалися, тому такий спосіб врегулювання спору був дієвим.

Просить ухвалу суду скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду або прийняти рішення по суті справи.

У засіданні суду апеляційної інстанції скаржник ОСОБА_1 скаргу підтримала, надала пояснення, аналогічні доводам скарги. Просила скаргу задоволити.

Державний виконавець Дрогобицького відділу державної виконавчої служби у Дрогобицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Кушнір С.Т. в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, тому суд вважає за можливе розглянути справу у її відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_1 , перевіривши в межах доводів апеляційної скарги матеріали справи, колегія суддів прийшла до висновку, що скарга підлягає до задоволення з наступних мотивів.

Відповідно до ст. 447 Цивільного процесуального кодексу України, яка кореспондується зі статтею 74 Закону України «Про виконавче провадження», сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно статті 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Аналогічна норма міститься в частині п`ятій статті 74 Закону України «Про виконавче провадження».

Такі строки є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно із скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з`ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи.

За змістом статті 127 ЦПК України суд, за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Відповідно до статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно з роз`ясненнями постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07 лютого 2014 року № 6 (п. 16) скаргу на рішення, дії або бездіяльність державного виконавцячи іншої посадової особи державної виконавчої служби може бути подано до суду у десятиденний строк, який обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод. Такий строк є процесуальним, може бути поновлений за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання. Якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга суддею одноособово залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові. При цьому, заявникові може бути роз`яснено право на повторне звернення до суду на загальних підставах.

Відмовляючи у задоволенні скарги ОСОБА_1 , районний суд виходив з того, що предметом оскарження стягувача ОСОБА_1 є дії державного виконавця в особі заступника начальника Дрогобицького ВДВС у Дрогобицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Кушнір С.Т. щодо складення розрахунку заборгованості по аліментах від 19.07.2023 у ВП № 25780960, який надійшов на її електронну адресу 20.07.2023. Тобто, стягувач об`єктивно з 20.07.2021 була обізнана про оспорюваний розрахунок. Зі скаргою на дії державного виконавця скаржниця звернулась лише 31.08.2023 (сформовано в системі "Електронний суд"), тобто з пропуском строку, установленого ст. 449 ЦПК України. У своїй скарзі клопотання про поновлення строку не заявила. Разом з тим, строк на оскарження дій виконавця розпочинається не лише з дня, коли особа дізналася про порушення її права, але й відтоді, коли вона повинна була дізнатися про порушення свого права. Системний аналіз вказаних процесуальних норм разом із положеннями пункту «а» частини першої статті 449 ЦПК України, статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» свідчить про те, що перебіг десятиденного строку для оскарження рішення, дій чи бездіяльності виконавця починається з наступного дня після настання події, з якою пов`язано його початок, тобто після фактичної або можливої обізнаності особи про порушення її прав і свобод.

Однак, з таким висновком суду колегія суддів не може погодитися, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.3 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії або бездіяльність державного виконавця також можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Рішення, дії та бездіяльність начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, можуть бути оскаржені до керівника органу державної виконавчої служби вищого рівня. Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобов`язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або виконавець з власної ініціативи чи за заявою сторони виконавчого провадження може виправити допущені у процесуальних документах, винесених у виконавчому провадженні, граматичні чи арифметичні помилки, про що виноситься відповідна постанова.

Керівник вищого органу державної виконавчої служби у разі виявлення порушень вимог закону визначає їх своєю постановою та надає доручення начальнику відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, щодо проведення дій, передбачених абзацами другим і третім цієї частини.

Як убачається з матеріалів справи, скаржниця 27.07.2023 року звернулась до Дрогобицького ВДВС у Дрогобицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції зі зверненням щодо визнання неправомірними рішення, дії та бездіяльність державного виконавця та скасування розрахунку заборгованості зі сплати аліментів у АСВП №25780960 від 19.07.2023 року, в якому вказувала про допущені виконавцем порушення при складанні розрахунку від 19.07.2023 року.

29.08.2023 отримала відповідь Дрогобицького ВДВС у Дрогобицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, з якою не погодилась та вже 31.08.2023 року звернулася зі скаргою на дії державного виконавця до суду.

Зважаючи на те, що Законом України «Про виконавче провадження» для стягувача передбачено право позасудового оскарження дій державного виконавця, яким і скористалася стягувач ОСОБА_1 , колегія суддів приходить до висновку, що висновок суду про те, що строк розгляду її скарги на дії державного виконавця начальником ВДВС не підлягає враховуванню при визначенні строку на оскарження розрахунку заборгованості, складеного державним виконавцем, колегія суддів вважає помилковим, оскільки скарга стягувача на дії державного виконавця не позбавляє його права на звернення зі скаргою до суду у випадку не задоволення такої (скарги) начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, та який може за наслідками розгляду скарги виправити допущені у процесуальних документах, винесених у виконавчому провадженні, граматичні чи арифметичні помилки, про що виноситься відповідна постанова.

З наведених мотивів, ухвала суду підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. 367, ст. 368, п. 6 ч. 1 ст. 374, ст. 379, ст. 381, ст. 382, ст. 383, ст. 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволити.

Ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 05 вересня 2023 року скасувати з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 01 березня 2024 року.

Головуючий: Н.П. Крайник

Судді: Я.А. Левик

М.М. Шандра