ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 лютого 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 686/12159/23

Провадження № 22-ц/4820/67/24

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Янчук Т.О. (суддя-доповідач),

Грох Л.М., Ярмолюка О.І.,

секретаря: Чебан О.М.,

учасники справи: представник апелянта Приз Л.В., позивач ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного Фонду України в Хмельницькій області та Пенсійного Фонду України на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12 вересня 2023 року (суддя Мазурок О.В.) за позовом ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Хмельницькій області в особі Голови комісії з реорганізації управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Хмельницькій області Рокицького Володимира Володимировича, Головного управління Пенсійного Фонду України в Хмельницькій області, третя особа Пенсійний Фонд України, про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

У травні 2023 року ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Хмельницькій області (далі УВД ФССУ у Хмельницькій області) в особі Голови комісії з реорганізації управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Хмельницькій області Рокицького Володимира Володимировича (далі Голова комісії, ОСОБА_2 ), Головного управління Пенсійного Фонду України в Хмельницькій області (далі ГУ ПФУ в Хмельницькій області) про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що з 01.08.2017 року позивач був прийнятий на посаду начальника відділу кадрів, шляхом переведення із Хмельницького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, яке було припинено в результаті реорганізації шляхом приєднання до УВД ФССУ у Хмельницькій області. 05 вересня 2017 року його було переведено на посаду начальника відділу юридичної роботи УВД ФССУ у Хмельницькій області.

02 січня 2018 року його було переведено на посаду начальника юридичного відділу управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Хмельницькій області на якій він пропрацював до 18 квітня 2023 року.

18 квітня 2023 року позивача звільнено з посади начальника юридичного відділу УВД ФССУ у Хмельницькій області, згідно наказу від 12.04.2023 року №88-к, за підписом ОСОБА_2 , відповідно до пп.1 п.1 ст.40 КЗпП України у зв`язку із скороченням чисельності та штату працівників управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Хмельницькій області. При звільнені йому виплачені розрахункові кошти та видано трудову книжку.

Позивач вважає наведені вище дії відповідачів протиправними і, як наслідок таких дій, виданий наказ від 12.04.2023 №88-к про його звільнення таким, що суперечить вимогам трудового законодавства України, зокрема ч.2 ст.40, ст.ст.49-2, 43 КЗпП України так як була порушена процедура його звільнення.

Видаючи наказ про звільнення відповідачем порушено вимоги ст.49-2 КЗпП України. Так, згідно вказаної норми трудового законодавства передбачено, що про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці, але позивача персонально не було попереджено.

Крім того, ОСОБА_1 обрано до складу профспілкового комітету первинної профспілкової організації працівників Фонду соціального страхування України в Хмельницькій області, проте його звільнення відбулось без згоди профспілкового комітету.

Із урахуванням викладеного, просив суд скасувати наказ управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування у Хмельницькій області №88-к від 12.04.2023 про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника юридичного відділу управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування у Хмельницькій області; поновити ОСОБА_1 на посаді начальника юридичного відділу управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування у Хмельницькій області правонаступником якого є Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області з 19.04.2023 року та внести відповідні записи в трудову книжку. Стягнути з управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Хмельницькій області правонаступником якого є Головне управління Пенсійного, фонду України в Хмельницькій області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з дати звільнення та по день ухвалення рішення судом з розрахунку 815,48 грн. на день з утриманням із цієї суми установлених законодавством податків та зборів. Стягнути з управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Хмельницькій області правонаступником якого є Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на користь ОСОБА_1 заподіяну моральну шкоду в розмірі 100000 грн.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12 вересня 2023 року визнано незаконним та скасовано наказ №88-к від 12.04.2023 про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника юридичного відділу управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування у Хмельницькій області; поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника юридичного відділу управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування у Хмельницькій області правонаступником якого є Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області з 19.04.2023 року та внесено відповідні записи в трудову книжку; стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 85625 грн. 40 коп. з відрахуванням обов`язкових платежів; стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 6700 грн.; стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області в дохід держави судовий збір у розмірі 2147 грн. 20 коп.; допущено до негайного виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на роботі та стягнення заробітної плати за 1 місяць; в іншій частині позовних вимог відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що звільнення позивача відбулось з порушенням вимог частини другої статті 40, частини третьої статті 49-2 КЗпП України, зокрема йому не запропоновано наявні у ГУ ПФУ в Хмельницькій області вакантні посади, які позивач міг би обіймати відповідно до своєї кваліфікації. ОСОБА_1 обрано до складу профспілкового комітету первинної профспілкової організації, згода на звільнення позивача профспілкового комітету не надавалася. Таким чином, вимоги про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу є обґрунтованими. Також суд дійшов висновку, що внаслідок незаконного звільнення позивачеві завдано моральної шкоди, тому з урахуванням характеру правопорушення, глибини душевних страждань, вимог розумності та справедливості на його користь стягнуто моральну шкоду в розмірі 6700 грн.

В апеляційній скарзі ГУ ПФУ в Хмельницькій області, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить оскаржуване рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі.

В обґрунтування вимог скарги зазначено, що при ухваленні рішення суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що законодавством не встановлено жодних заборон на переведення позивача, як працівника відділу УВД ФССУ у Хмельницькій області, у випадку реорганізації юридичної особи на посаду державної служби до органу, до якого здійснюється приєднання внаслідок реорганізації. Судом було проігноровано доводи ГУ ПФУ у Хмельницькій області про те, що всі посади УВД ФССУ в Хмельницькій області скорочено, а посади в ГУ ПФУ у Хмельницькій області є посадами державної служби. Висновки суду першої інстанції щодо того, що роботодавець мав запропонувати позивачу рівнозначну посаду або іншу роботу в установі правонаступника, не узгоджуються з чинним законодавством та зроблені без урахування статусу ГУ ПФУ як державного органу, без врахування доводів відповідача, викладених у відзиві. Висновки суду першої інстанції щодо запропонування позивачу рівнозначної посади в державному органі є неможливим для виконання, оскільки позивач не є державним службовцем і на нього не поширюється Закон України «Про державну службу». Крім того, судом винесено рішення, яке фактично неможливо виконати, оскільки оскаржуваним рішенням позивача поновлено на посаді начальника юридичного відділу УВД ФССУ у Хмельницькій області, тобто на посаді в юридичній особі, якої фактично не існує. Щодо доводів позивача про обрання його до органів первинної профспілкової організації, то позивачем не надано доказів його обрання, а судом не залучено Первинну профспілкову організацію працівників ФССУ в Хмельницькій області для надання пояснень. На думку апелянта, стягнута на користь відповідача сума моральної шкоди жодним чином не обґрунтована, доказів того, що у позивача погіршився стан здоров`я через звільнення з роботи, а не через інші фактори, позивачем також не надано.

Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 18 січня 2024 року залучено до участі у справі Пенсійний Фонд України як третю особу.

Пенсійний Фонд України звернувся до суду із заявою про приєднання до апеляційної скарги на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12.09.2023 року, просить задовольнити апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області, скасувати рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12.09.2023 року та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні вимог позивача у повному обсязі.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 вважає, що при розгляді справи судом першої інстанції повністю з`ясовано обставини справи, винесене рішення ґрунтується на нормах матеріального та процесуального права. Із змісту апеляційної скарги є не зрозумілим, які норми матеріального права відповідач вважає порушеними судом та які обставини справи не було досліджено при розгляді справи. Аргументи відповідача зводяться до того, що розглядаючи справу судом не було застосовано норми законодавства України, які регулюють відносини по вступу та проходженні державної служби. Наведені в апеляційній скарзі доводи зводяться до незгоди апелянт із висновками суду першої інстанції щодо встановлених обставин справи, проте повноваження суду апеляційної інстанції стосовно перегляду судових рішень мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду.

В судовому засіданні представник апелянтів Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Пенсійного фонду України Приз Л.В. підтримала доводи апеляційної скарги, просила її задовольнити.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги заперечував, просив її відхилити.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково.

Судом встановлено, що відповідно до наказу управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Хмельницькій області від 01.08.2017 року №202-к ОСОБА_1 був прийнятий на посаду начальника відділу кадрів, шляхом переведення із Хмельницького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, яке було припинено в результаті реорганізації шляхом приєднання до управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Хмельницькій області. Згідно наказу №284-к від 05.09.2017 року його було переведено на посаду начальника відділу юридичної роботи управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Хмельницькій області.

Наказом №481-к від 02.01.2018 року ОСОБА_1 було переведено на посаду начальника юридичного відділу управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Хмельницькій області на якій він пропрацював до 18 квітня 2023 року.

01 січня 2023 року набрав чинності Закон України від 21.09.2022 № 2620-ІХ «Про внесення змін до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», яким Закон України від 23.09.1999 №1105-ХІV «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» викладено в новій редакції.

Пунктом 2 розділу VII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1105-ХІV (в редакції Закону №2620-ІХ, що діє з 01.01.2023) передбачено припинити Фонд соціального страхування України та управління виконавчої дирекції Фонду, реорганізувавши їх шляхом приєднання до Пенсійного фонду України з 01 січня 2023 року.

Відповідно до наказу Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України від 16 січня 2023 року «Про скорочення чисельності та штату працівників Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України та працівників управлінь виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України», наказано: скоротити увесь штат та усю чисельність працівників, визначених штатними розписами виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України та управлінь виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в областях та м. Києві, з 18 квітня 2023 року; комісії з реорганізації Фонду соціального страхування України, з дотриманням вимог статті 49-4 КЗпП України,статті 22 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», положень Колективного договору, укладеного між виконавчою дирекцією Фонду соціального страхування України та Професійною спілкою працівників виконавчої дирекції Фонду соціального страхування 29.10.2020, повідомити Професійну спілку працівників виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України щодо прийнятого рішення про масове вивільнення працівників виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України, управлінь виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в областях та м. Києві та провести відповідні консультації; управлінню по роботі з персоналом виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України з дотриманням порядку і термінів, встановлених вимогами ст. 49-2 КЗпП України, персонально попередити працівників виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України про скорочення чисельності та штату працівників, та про наступне їх звільнення.

16 січня 2023 року Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Хмельницькій області видало наказ №13-к «Про скорочення чисельності та штату працівників відділень управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Хмельницькій області», яким наказано: скоротити увесь штат та усю чисельність працівників, визначених штатними розписами відділень управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Хмельницькій області з 18 квітня 2023 року відповідно до переліку, в тому числі, Старокостянтинівське відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Хмельницькій області; з дотриманням порядку і термінів, встановлених вимогами ст. 49-2 КЗпП України, персонально попередити працівників усіх відділень управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Хмельницькій області про скорочення чисельності та штату працівників, та про наступне їх звільнення. Управлінням виконавчої дирекції Фонду 16.01.2023 року прийнято наказ № 12-к «Про попередження працівників управляння виконавчої дирекції Фонду страхування України в Хмельницькій області про наступне їх вивільнення».

Згідно наказу від 12.04.2023 року №88-к за підписом голови комісії з припинення управління виконавчої дирекції Фонду ОСОБА_1 звільнено з 18.04.2023 року з посади начальника юридичного відділу управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Хмельницькій області відповідно до підп.1 п.1 ст.40 КЗпП України у зв`язку із скороченням чисельності та штату працівників управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Хмельницькій області.

Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 124 Конституції України передбачено, що юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення.

Право на доступ до суду реалізується на підставах і в порядку, встановлених законом. Кожний із процесуальних кодексів встановлює обмеження щодо кола питань, які можуть бути вирішені в межах відповідних судових процедур. Зазначені обмеження спрямовані на дотримання оптимального балансу між правом людини на судовий захист і принципами юридичної визначеності, ефективності й оперативності судового процесу.

Судова юрисдикція це інститут права, покликаний розмежувати між собою як компетенцію різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства - цивільного, кримінального, господарського й адміністративного.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є предмет спору, характер спірних матеріальних правовідносин і їх суб`єктний склад. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Предметна юрисдикція це розмежування компетенції судів, які розглядають справи за правилами цивільного, кримінального, господарського й адміністративного судочинства. Кожен суд має право розглядати і вирішувати тільки ті справи (спори), які віднесені до його відання, тобто діяти в межах установленої законом компетенції.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства (частина перша статті 19 ЦПК України).

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Відповідно до пункту 17 частини першої статті 4 КАС України публічна служба це діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 вересня 2020 року у справі №712/5476/19 зазначено: «юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: 1) спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження; 2) спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби (пункти 1 і 2 частини першої статті 19 КАС України).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про скасування наказу Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Хмельницькій області від 12 квітня 2023 року №88-к про звільнення його з посади начальника юридичного відділу управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Хмельницькій області у зв`язку із скороченням чисельності та штату працівників, відповідно до пункту 1 частини першої статті 40 КЗпП України та поновлення на посаді.

Статтею 4 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування»(у редакції до 01 січня 2023 року) визначено, що Фонд соціального страхування України є некомерційною самоврядною організацією.

Кошти Фонду не включаються до складу Державного бюджету України та використовуються тільки за цільовим призначенням.

Відповідно до пункту 6.1 Типового положення про управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою правління Фонду соціального страхування України від 24 січня 2017 року №6, оплата праці працівників Управління здійснюється за рахунок коштів Фонду.

01 січня 2023 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 21 вересня 2022 року №2620-ІХ, яким вирішено припинити Фонд соціального страхування України та управління виконавчої дирекції Фонду, реорганізувавши їх шляхом приєднання до Пенсійного фонду України з 01 січня 2023 року.

Пенсійний фонд України та його територіальні органи є правонаступниками Фонду соціального страхування України, його виконавчої дирекції, управлінь виконавчої дирекції Фонду та їх відділень.

Публічне правонаступництво органів державної влади є окремим, особливим видом правонаступництва, під таким терміном розуміється перехід в установлених законом випадках прав та обов`язків одного суб`єкта права іншому. При цьому, обов`язок щодо відновлення порушених прав особи покладається на орган, компетентний відновити такі права. Такий підхід про перехід до правонаступника обов`язку відновити порушене право відповідає принципу верховенства права.

Функції держави, які реалізовувалися ліквідованим органом, не можуть бути припинені та підлягають передачі іншим державним органам, за винятком того випадку, коли держава відмовляється від таких функцій взагалі.

Отже, правонаступництво у сфері управлінської діяльності органів державної влади (публічне правонаступництво) передбачає повне або часткове передання (набуття) адміністративної компетенції одного суб`єкта владних повноважень (суб`єкта публічної адміністрації) до іншого або внаслідок припинення первісного суб`єкта, або внаслідок повного чи часткового припинення його адміністративної компетенції.

З 01 січня 2023 року відбулося публічне правонаступництво, тобто перехід прав та обов`язків від Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Хмельницькій області до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.

Колегія суддів зазначає, що ОСОБА_1 , перебуваючи у відносинах з Управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Хмельницькій області, просив поновити його на аналогічній посаді, з якої його було звільнено у органі, правонаступником якого є Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, та який є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики України. Отже, за предметом спору та можливими правовими наслідками цей спір існує у сфері публічно-правових відносин, відповідно, підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства.

Аналогічні висновки зроблені Верховним Судом у постанові від 18 грудня 2023 року №442/3240/23.

Колегія суддів не може прийняти до уваги доводи апеляційної скарги в частині неправомірності рішень суду першої інстанції, оскільки вони стосуються необхідності встановлення обґрунтованості чи необґрунтованості вирішення цього спору по суті позовних вимог, що не може бути здійснено в рамках даного апеляційного перегляду цієї справи, оскільки такий спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо, зокрема, справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до частини 1 статті 256 ЦПК України якщо провадження у справі закривається з підстави, визначеної пунктом 1 частини 1 статті 255 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи. Суд апеляційної або касаційної інстанції повинен також роз`яснити позивачеві про наявність у нього права протягом десяти днів з дня отримання ним відповідної постанови звернутися до суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією, крім випадків об`єднання в одне провадження кількох вимог, які підлягають розгляду в порядку різного судочинства. Заява подається до суду, який прийняв постанову про закриття провадження у справі.

Порушення правил юрисдикції загальних судів, визначених статтями 19-22 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів апеляційної скарги (частина 2 статті 377 ЦПК України).

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції помилково розглянув справу в порядку цивільного судочинства, оскільки цей спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства. Тому рішення суду підлягає скасуванню, а провадження в справі відповідно до пункту 1 частини 1 статті 255 і ч.ч. 1, 2 статті 377 ЦПК України закриттю.

На виконання вимог частини 1статті 256, статті 377ЦПК України апеляційний суд роз`яснює ОСОБА_1 , що розгляд справи віднесено до адміністративної юрисдикції і позивач має право протягом десяти днів з дня отримання ним відповідної постанови звернутися до апеляційного суду, який прийняв постанову про закриття провадження у справі, із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією.

Керуючись ст.ст. 255, 256, 374, 377, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного Фонду України в Хмельницькій області та Пенсійного Фонду України задовольнити частково.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12 вересня 2023 року скасувати.

Провадження у справі №686/12159/23 за позовом ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Хмельницькій області в особі Голови комісії з реорганізації управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Хмельницькій області Рокицького Володимира Володимировича, Головного управління Пенсійного Фонду України в Хмельницькій області, третя особа Пенсійний Фонд України, про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди закрити.

Повідомити ОСОБА_1 , що розгляд цієї справи віднесено до юрисдикції адміністративних судів.

Роз`яснити позивачу про наявність у нього права протягом десяти днів з дня отримання ним постанови звернутись до апеляційного суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 07 березня 2024 року.

Судді Т.О. Янчук

Л.М. Грох

О.І. Ярмолюк