Справа № 405/9442/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.02.2024 Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі

головуючої судді: Шевченко І.М.

з участю секретаря : Мишевець Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Центрально-Південне міжрегіональне управління Державної міграційної служби; Державна установа «Кропивницька виправна колонія (№6)» про встановлення факту постійного проживання у повнолітньому віці на території України,-

В С Т А Н О В И В

ОСОБА_1 звернувся в суд із заявою, в якій просив встановити факт його постійного проживання у повнолітньому віці на території України за станом на 1991 рік, у тому числі за станом на 24 серпня 1991 року, а саме за адресою: АДРЕСА_1 .

Заяву обґрунтовує тим, що він є уродженцем с. Різдвянка, Новомиколаївського району, Запорізької області, Україна, народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , був документований паспортом громадянина СРСР у 1987 році, однак через неодноразові притягнення до кримінальної відповідальності не здійснив оформлення паспорта громадянина України, а тому на теперішній час не має документів, що посвідчують його особу та підтверджують громадянство.

Для документування заявник звернувся до Подільського відділу у місті Кропивницькому УДМС України в Кіровоградській області, однак йому було відмовлено у підтвердженні належності до громадянства України та рекомендовано встановити факт постійного проживання на території України за станом на 24.08.1991 року.

Посилаючись на викладене, вимоги чинного законодавства у інший спосіб встановити вищезазначений факт неможливо, а тому просить задовольнити заяву.

Встановлення вказаного факту має значення для створення умов здійснення особистих немайнових чи майнових прав, отримання паспорта особи і не стосується спору про право.

Ухвалою суду від 27.12.2023 року заява прийнята до розгляду за підсудністю, відкрито провадження у справі за правилами окремого провадження.

19.01.2024 року представником заінтересованої особи - Центрально-Південного міжрегіонального управління Державної міграційної служби, надані пояснення по справі.

07.02.2024 року від представника заінтересованої особи - Державної установи «Кропивницька виправна колонія (№6)» надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника заінтересованої особи, за наявними матеріалами, на розсуд суду.

В судове засідання заявник і його представник та представники заінтересованих осіб не з`явились, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином, надали суду заяви про розгляд справи без їх участі, представник заявника підтримала заяву, просила задовольнити, посилаючись на обставини, що в ній викладені.

Дослідивши матеріали справи суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. У п.5 ч. 2 вказаної норми передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; установлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право.

Судом встановлено, що заявник - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець с. Різдвянка, Новомиколаївського району, Запорізької області, Україна був документований паспортом громадянина СРСР у 1987 році, однак через неодноразові притягнення до кримінальної відповідальності не здійснив оформлення паспорта громадянина України, а тому на теперішній час не має документів, що посвідчують його особу та підтверджують громадянство. Для документування заявник звернувся до Подільського відділу у місті Кропивницькому УДМС України в Кіровоградській області, однак йому було відмовлено у підтвердженні належності до громадянства України та рекомендовано встановити факт постійного проживання на території України за станом на 24.08.1991 року.

Згідно з листом Державної установи «Кропивницька виправна колонія № 6» №3/4059 від 01.12.2022 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 відбуває покарання в Державній установі «Кропивницька виправна колонія № 6» і за його особовою справою значиться лише копія паспорта громадянина колишнього СРСР. У матеріалах особової справи засудженого знаходиться копія паспорта громадянина колишнього СРСР із внесеним написом "громадянин України" серії НОМЕР_1 виданий 11.02.1987 року Новомиколаївським РВ ВС в Запорізькій області.

Факт документування заявника паспортом громадянина колишнього СРСР серії НОМЕР_1 виданим 11.02.1987 року Новомиколаївським РВ ВС в Запорізькій області також підтверджується листом Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області №2301.2-3202/23.1-23 від 26.05.2023.

Станом на 1991 рік, у тому числі 24.08.1991 та 13.11.1991 року, заявник був засуджений Новомиколаївським РС Запорізької області до позбавлення волі строком на 3 роки. Засуджений умовно з обов`язковим притягненням до праці. Звільнений 18.10.1993 року у зв`язку з відбуттям строку покарання, що підтверджується довідкою № з зазначенням судимостей.

Факт неможливості документування заявника та необхідності отримати відповідне рішення про встановлення факту постійного проживання за станом на 1991 рік заявника підтверджується листом Подільського відділу УДМС України в Кіровоградській області № 3511-326/3511.1-23 від 20.06.2023 року.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Листом Верховного Суду України від 01.01.2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що у порядку ч.2 ст. 256 ЦПК (ст. 315 ЦПК відповідно до змін від 15.12.2017 року) суди встановлюють факти, що породжують право особи на набуття громадянства України, зокрема постійного проживання на території України. Для встановлення факту належності до громадянства України відповідно до положень ст. 256 ЦПК (ст. 315 ЦПК відповідно до змін від 15.12.2017 року) та залежно від підстав цього встановлення предметом розгляду в суді можуть бути зокрема заяви про встановлення таких фактів: постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 року).

За нормою ст. 9 Закону України «Про правонаступництво України» всі громадяни Союзу PCP, які на момент проголошення незалежності України постійно проживали на території України, є громадянами України.

Відповідно до п.1, 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про громадянство України», - громадянами України є: усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24.08.1991 року) постійно проживали на території України; особи незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Закону України «Про громадянство України» (13.11.1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав.

Згідно з п.7 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27.03.2001 року № 215/2001 встановлення належності до громадянства України стосується громадян колишнього СРСР, які не одержали паспорт громадянина України та не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України за станом на 24.08.1991 року або проживання в Україні за станом на 13.11.1991 року.

Пунктом 8 Порядку передбачено що для встановлення належності до громадянства України відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 Закону особа, яка за станом на 24.08.1991 року постійно проживала на території України і перебувала у громадянстві колишнього СРСР, але не має у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт її постійного проживання на території України на зазначену дату, подає: а) заяву про встановлення належності до громадянства України; б) копію паспорта громадянина колишнього СРСР. У разі відсутності паспорта громадянина колишнього СРСР подається довідка територіального підрозділу Державної міграційної служби України про встановлення особи та про те, що за станом на 24.08.1991 року особа перебувала в громадянстві колишнього СРСР (за наявності документів, що підтверджують зазначений факт); в) судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи на території України за станом на 24.08.1991 року.

Пунктом 44 Порядку визначено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання чи народження особи на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або на інших територіях, що входили на момент її народження чи під час її постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), або документів, що підтверджують відповідні родинні стосунки, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду.

Крім цього,статтею 8 Закону України «Про громадянство України» особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24.08.1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України.

Безперервне проживання на законних підставах на території України протягом останніх п`яти років є однією з умов прийняття до громадянства України ( п.3 ч.2 ст. 9 Закону України «Про громадянство України»).

Факт постійного проживання заявника на території України станом на момент проголошення незалежності України, а саме 24.08.1991 року підтверджується доданими до заяви доказами та має для нього юридичне значення підтвердження належності до громадянства України і для отримання паспорта громадянина України, іншим шляхом зазначений факт встановити неможливо.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення заяви ОСОБА_1 .

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, суд відносить судові витрати по даній справі за рахунок заявника.

Керуючись ст. ст. 7, 12, 17, 18, 76, 141, 259, 263-265, 293 ЦПК України, -

У Х В А Л И В

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Центрально-Південне міжрегіональне управління Державної міграційної служби; Державна установа «Кропивницька виправна колонія (№6)» про встановлення факту постійного проживання у повнолітньому віці на території України задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у повнолітньому віці на території України за станом на 1991 рік, у тому числі станом на 24 серпня 1991 року, а саме за адресою: АДРЕСА_1 .

Судові витрати по справі віднести за рахунок заявника.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; адреса: АДРЕСА_2 .

Заінтересована особа: Центрально-Південне міжрегіональне управління Державної міграційної служби; адреса: 25015, м. Кропивницький, вулиця Єгорова, 25а, ;

Заінтересована особа: Державна установа «Кропивницька виправна колонія (№6)»; адреса: 25006, м. Кропивницький, вулиця Яновського, 50, .

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда Ірина Миколаївна Шевченко