ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 551/1055/23 Номер провадження 22-ц/814/1201/24Головуючий у 1-й інстанції Рябченко В.В. Доповідач ап. інст. Дорош А. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2024 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді - доповідача Дорош А.І.

Суддів:Лобова О.А., Триголова В.М.

при секретарі: Коротун І. В.

розглянувши у судовому засіданні в м. Полтава за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною ОСОБА_1

на рішення Шишацького районного суду Полтавської області від 25 жовтня 2023 року, ухвалене суддею Рябченко В.В., повний текст рішення складено дата не вказана

у справі за позовом ТОВ «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

25 вересня 2023 року ТОВ «Укр Кредит Фінанс» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №0852-8994 від 21.11.2021р. у розмірі 106 050,00 грн. та судових витрат.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 21.11.2021 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії №0852-8994 на суму 15 000 грн. на зазначених у договорі умовах. Позивач надав відповідачу грошові кошти, але відповідачем не виконано зобов`язання щодо сплати заборгованості у встановлений договором строк, в результаті не виконання зобов`язань за вказаним договором кредиту відповідач перед позивачем має загальну заборгованість у сумі 106 050,00 грн., яка складається з 15 000,00 грн. - простроченої заборгованості за кредитом та 91 050,00 грн. - простроченої заборгованості за нарахованими процентами.

Рішенням Шишацького районного суду Полтавської області від 25 жовтня 2023 року позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволено в повному обсязі.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» заборгованість за кредитним договором №0852-8994 від 21.11.2021 року в сумі 106 050,00 грн., з яких: прострочена заборгованість за кредитом 15 000 грн., прострочена заборгованість за нарахованими процентами - 91 050 грн. та судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 147,20 грн., а всього стягнуто 108 197,20 грн.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що кредитний договір №0852-8994 від 21.11.2021 року укладений у спосіб, визначений чинним законодавством України, з повним дотриманням вимог щодо їх укладення із зазначенням умов, які жодним чином не порушують вимоги Закону України «Про захист прав споживачів», порядок надання та повнота наданої інформації відповідають вимогам Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Враховуючи, що між сторонами по справі виникли правовідносини, відповідачем грошові кошти отримано, але в порядку та на умовах договору не повернуто, суд першої інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, просить рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовні вимоги задовольнити повністю.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не допустив його до участі у судовому засіданні, чим позбавив його гарантованого Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод права змагальності у судовому провадженні. Зазначає, що у матеріалах справи відсутні підтверджуючі документи (статут, положення, трудовий договір (контракт) тощо), які б підтверджували повноваження директора позивача діяти в інтересах юридичної особи (самопредставництво юридичної особи). Крім того, позивачем, в обґрунтування позовних вимог не надано первинних документів (їх засвідчені копії), що могли б підтвердити факт видачі кредиту, перерахування коштів на його картку чи у інший спосіб, підписання ним кредитного договору, правильність нарахування процентів та суму заборгованості. Зазначає, що він не отримував від ТОВ «Укр Кредит Фінанс» для ознайомлення кредитний договір №0852-8994 від 21.11.2021 року з додатками, як і не підтверджував у спосіб визначений законом про його ознайомлення та укладення. Доказів цього позивачем в суді першої інстанції на надано. Обов`язок доведення того, що один з оригіналів договору (змін до договору) був переданий споживачу, покладається на кредитодавця. Зазначає, що позивачем не надано доказів надсилання одноразових паролів для їх наступного введення з метою підписання як окремо кожного з електронних документів, так і пакетом. Як і не надано доказів введення ним одноразових паролів з метою ознайомлення чи отримання кредиту. Зазначає, що надані позивачем документи не є первинними та не підтверджують факт отримання грошових коштів чи сплати в рахунок погашення кредитної заборгованості. Вважає, що суд першої інстанції взагалі вказані обставини не перевіряв, не досліджував при ухваленні оскаржуваного рішення, тобто неповно встановив фактичні обставини справи. З огляду на те, що позивачем не надано первинних документів (їх засвідчених копій) про дату і час перерахування коштів, підтвердження того, що кошти були перераховані на його картковий рахунок, даних балансу позивача, меморіальних ордерів, квитанцій чи будь- яких інших документів, які б відповідали вимогам ч. 2 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", позовна заява не підлягала до задоволення.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Укр Кредит Фінанс» просить залишити її без задоволення, рішення суду першої інстанції без змін.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. 1. ст. 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно встановлених судом першої інстанції обставин вбачається, що 21.11.2021 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії №0852-8994, за умовами якого відповідачу було надано кредит в сумі 15 000 гривень, строком 21 день зі сплатою відсотків (а.с. 9-12).

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідач ОСОБА_1 у порушення умов договору своєчасно, в порядку та на умовах, визначених договором, кредитні кошти не повернув.

Отримання відповідачем кредитних коштів у розмірі 15 000,00 гривень підтверджено довідкою про перерахування суми кредиту від 21.11.2021 року (а.с. 13), довідкою про укладений договір, відповідно до якого надана фінансова послуга, а саме на надання коштів у позику, в тому числі, і на умовах фінансового кредиту, станом на 07.09.2023 року загальна заборгованість становить 106 050,00 гривень яка складається з 15 000,00 гривень -простроченої заборгованості за кредитом та 91 050,00 гривень - простроченої заборгованості за нарахованими процентами (а. с. 22-26).

Встановивши дані обставини, враховуючи, що між сторонами у справі виникли правовідносини, відповідачем грошові кошти отримано, але в порядку та на умовах договору не повернуто, суд першої інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

При цьому, судом першої інстанції зазначено, що на офіційному веб-сайті ТОВ «Укр Кредит Фінанс» (creditkasa.ua) у вільному доступі для всіх клієнтів ТОВ «Укр Кредит Фінанс» розміщена повна інформація щодо договору кредиту та порядку його укладення, а саме, документи: договір кредиту (примірний договір на момент укладення); Правила надання грошових коштів у кредит (діючі на момент укладення договору); згода на обробку персональних даних; публічна інформація; Положення про конфіденційність. Крім того, на веб-сайті ТОВ «Укр Кредит Фінанс» розміщена довідкова інформація з наданням розгорнутої інформації щодо порядку та умов надання послуг.

Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд першої інстанції дійшов висновку, що кредитний договір №0852-8994 від 21.11.2021 року укладений у спосіб, визначений чинним законодавством України з повним дотриманням вимог щодо їх укладення із зазначенням умов, які жодним чином не порушують вимоги Закону України «Про захист прав споживачів», порядок надання та повнота наданої інформації відповідають вимогам Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг».

Апеляційний суд у складі колегії суддів погоджується з висновками суду першої інстанції в частині вирішення спору, проте, по справі вбачається порушення прав відповідача ОСОБА_1 на захист, що є порушенням норм процесуального права та підставою для скасування рішення суду і ухвалення нового судового рішення по суті пред`явлених позовних вимог.

Предметом позову є стягнення з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ТОВ «Укр Кредит Фінанс» заборгованості за кредитним договором №0852-8994 від 21.11.2021 року у розмірі 106 050,00 грн., з яких: 15 000 грн. прострочена заборгованість за кредитом, 91 050 грн. прострочена заборгованість за нарахованими процентами.

Згідно ч.1 ст. 205 Цивільного кодексу України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі статтею 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію», згідно ст. 3 якого електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. ч. 4, 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно з ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Відповідно до ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Положеннями ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Із системного аналізу положень вище вказаного законодавства вбачається, що з урахуванням особливостей вищевказаного договору, щодо дійсності якого заперечує відповідач, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного цифрового підпису позичальника лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину.

В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №0852-8994 від 21.11.2021 року, за умовами якого відповідач отримав грошові кошти шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок, зареєстрований для цієї мети в особистому кабінеті.

Вказаний договір було укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції та підписано накладенням електронного підпису, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, які були надіслані ОСОБА_1 .

Так, згідно матеріалів справи встановлено, що договір про відкриття кредитної лінії №0852-8994 від 21.11.2021 року підписано відповідачем електронним підписом шляхом введення одноразового ідентифікатора А897 з дотриманням ч.ч.6, 8 ст. 11, ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію».

Відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію» вказані договори прирівнюється до укладених в письмовій формі.

Виходячи із вищенаведених положень чинного законодавства та встановлених фактичних обставин справи вбачається, що відповідачем було укладено в електронній формі кредитний договір №0852-8994 від 21.11.2021 року на суму кредиту 15 000 грн., отримано кредитні кошти за договорами у вказаному розмірі на зазначений відповідачем картковий рахунок, зареєстрований позичальником в Особистому кабінеті. При цьому, вказаний договір підписаний електронним підписом, використання якого є неможливим без проходження попередньої реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора, та без здійснення входу на веб-сайт за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету.

Доводи апеляційної скарги про те, що у матеріалах справи відсутні первинні бухгалтерські документи, які надають можливість встановити розмір виданого кредиту та суму погашення за кредитними договорами, то ці доводи є необґрунтованими з врахуванням наступного.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Такі дані встановлюються, зокрема, письмовими доказами, якими є документи, що містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (частина перша статті 95 ЦПК України).

Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Суд не бере до уваги докази, отримані з порушенням порядку, встановленого законом (стаття 78 ЦПК України).

Статтею 81 ЦПК України встановлено, що обов`язок доведення обставин, на які зроблено посилання як на підставу заявлених вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, покладається на учасників справи, у тому числі і на позивача. Обставини мають бути підтверджені належними, допустимими, достовірними і достатніми доказами (ст.77-ст.80 ЦПК України). Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях і суд не вправі збирати докази, що стосуються предмета спору, за своєю ініціативою, крім конкретних випадків, встановлених цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження виконання ТОВ «Укр Кредит Фінанс» зобов`язань за кредитним договором №0852-8994 від 21.11.2021 року, позивачем надано довідку про перерахування кредиту №0852-8994 за допомогою EASYPAY_API, платіж , № платіжної карти НОМЕР_1 у розмірі 15 000 грн. (а.с. 13).

Крім того, ТОВ «ФК «Контрактовий дім» надано довідку №3236 від 15.09.2023 року щодо успішності проведених фінансових операцій, зокрема і перерахування кредиту на карту НОМЕР_1 (а.с. 19-21).

Також, на підтвердження доводів позовних вимог щодо наявності заборгованості відповідача, ТОВ «Укр Кредит Фінанс» надано детальний розрахунок заборгованості за вказаним договором (а.с. 22-26), що відповідає умовам укладеного між сторонами кредитного договору.

Водночас, колегія суддів враховує, що боржник має доступ до свого рахунку, зазначеного в договорі, і він мав можливість в якості доказу надати суду виписку зі свого рахунку на підтвердження надходження (не надходження) коштів від кредитора на виконання умов укладеного договору, його розміру, а також підтвердження виконання своїх зобов`язань за даним договором та внесення коштів на погашення заборгованості.

З врахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що у матеріалах справи наявні належні, допустимі та достатні докази на підтвердження факту укладання кредитного договору між ОСОБА_1 та ТОВ «Укр Кредит Фінанс». При цьому, відповідач, стверджуючи про необґрунтованість позовних вимог, доказів на спростування встановлених обставин до суду не надав, зокрема, банківську виписку, або довідку з банку про неналежність йому даної картки, докази повного погашення заборгованості тощо.

За змістом ч.13 ст. 11 цього Закону докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із статтею 64 Цивільного процесуального кодексу України.

Отже, наведене свідчить, що відповідач ознайомився і погодився з умовами договору, тобто сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов договору, а подані позивачем паперові копії електронних документів є допустимими письмовими доказами відповідно до ч.13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію».

Згідно зі статтями 526, 530, 610 ЦК України та частиною 1 статті 612 ЦК України зобов`язання повинне виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

Одним з видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Отже, встановивши, що ОСОБА_1 свої обов`язки за кредитним договором №0852-8994 від 21.11.2021 року не виконав, допустив заборгованість за кредитом у розмірі 106 050 грн, із них: 15 000 грн. - заборгованість за кредитом; 91 050 грн - прострочена заборгованість за процентами, колегія суддів приходить до висновку про стягнення з ОСОБА_1 на користь кредитодавця ТОВ «Укр Кредит Фінанс» заборгованості за кредитним договором.

При цьому, доводи апеляційної скарги про те, що позивачем не надано суду первинних бухгалтерських документів відносно видачі кредиту, є безпідставними, оскільки з матеріалів справи чітко вбачається, що позивачем до позовної заяви додано довідку ТОВ «Укр Кредит Фінанс» про перерахування суми кредиту №0852-8994 від 21.11.2021 року, оцінка цьому доказу надана колегією суддів вище.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не допустив відповідача до участі у судовому засіданні, чим позбавив його гарантованого Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод права змагальності у судовому провадженні, то ці доводи є слушними, оскільки, як вбачається із ксерокопії журналу реєстрації осіб, які прибули до суду першої інстанції, відповідач зареєструвався у журналі, але у судовому засіданні не був присутнім, справа згідно мотивувальної частини рішення суду розглянута без відповідача, який не з`явився до суду, протокол судового засідання від 25.10.2023 року у справі відсутній, відповідач наполягає на тому, шо його не запросили у судове засідання та воно проведено без його участі. Крім цього, з матеріалів справи вбачається, що саме 25.10.2023 року відповідач особисто отримав копію рішення суду (а.с. 42), що підтверджує доводи відповідача про його явку до суду для участі у справі.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивачем не надано доказів факту відправки на мобільний номер телефону одноразового ідентифікатора/електронного підпису, не вказано номера мобільного телефону на який відправляється одноразовий ідентифікатор/ електронний підпис, не підтверджено факт належності відповідного номера мобільного телефону, колегія суддів також відхиляє ці доводи, оскільки під час заповнення позичальником заявки на отримання кредиту він особисто (самостійно) вказує свої персональні дані, у тому числі, і контактний номер телефону та адресу електронної пошти і саме на зазначений позичальником в заявці номер телефону, відповідно до п.5.2. Правил, заявник надає кредитодавцю відповідь про повне та безумовне прийняття оферти (акцепт) щодо укладення договору в електронній формі (в рамках ІТС кредитодавця) в особистому кабінеті заявника/позичальника, шляхом надсилання електронного повідомлення, підписаного електронним підписом заявника у формі одноразового ідентифікатора. Одноразовий ідентифікатор надсилається кредитодавцем заявнику в СМС-повідомленні або шляхом дзвінка на номер телефону, який вказаний заявником/позичальником в заявці. Надання заявником відповіді кредитодавцю про повне та безумовне прийняття оферти (акцепт) в порядку, передбаченому даним пунктом Правил, вважається підписанням договору відповідно до ч.6 ст. 11 та ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію».

Колегія суддів звертає увагу, що без отримання відповідачем на вказаний ним номер телефону СМС-повідомлення про схвалення заявки на отримання грошових коштів та СМС з одноразовим ідентифікатором (А897), кредитний договір неможливо було б підписати з боку позичальника.

Доводи апеляційної скарги про відсутність повноважень представника ТОВ «Укр Кредит Фінанс» представляти інтереси юридичну особу, то такі доводи не заслуговують на увагу, оскільки вони спростовуються наявними в матеріалах доказами. У матеріалах справи наявна копія свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, згідно яких керівником ТОВ «Укр Кредит Фінанс» є Резуєв Є.В. Директрором ТОВ «Укр Кредит Фінанс» підписано довіреність, яким уповноважено Підлетейчука М.М. представляти інтереси даної юридичної особи з визначенням кола повноважень, довіреність діє до 07 вересня 2024 року.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог.

Згідно ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно ч. 1, п.2 ч.2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Згідно матеріалів справи, при пред`явленні позову ТОВ «Укр Кредит Фінанс» сплачено судовий збір у розмірі 2 147,20 грн. (а.с. 1), при подачі апеляційної скарги ОСОБА_1 сплачено судовий збір у розмірі 1260 грн. (а.с. 71,78). Оскільки позовні вимоги задоволено у повному обсязі, з відповідача ОСОБА_1 підлягає стягненню на користь позивача ТОВ «Укр Кредит Фінанс» сплачений судовий збір у розмірі 2 147,20 грн.

Згідно п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно п. 4 ч.1, ч. 2 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст. ст. 367 ч.1,2, 368 ч. 1, 374 ч.1 п.2, 376 ч.1 п.4, 381 384 ЦПК України, Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів з розгляду цивільних справ,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Шишацького районного суду Полтавської області від 25 жовтня 2023 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» заборгованість за Кредитним договором №0852-8994 від 21.11.2021 року у розмірі 106 050,00 грн., з яких: прострочена заборгованість за кредитом - 15000 грн., прострочена заборгованість за нарахованими процентами - 91 050 грн. та судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 147,20 грн., а всього стягнути 108 197,20 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на неї подається протягом тридцяти днів з дня її прийняття безпосередньо до суду касаційної інстанції, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 06 березня 2024 року.

СУДДІ: А. І. Дорош О. А. Лобов В. М. Триголов