Провадження №: 2/336/1079/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2024 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Боєва Є.С., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області в особі представника ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми залишку надмірно виплаченої пенсії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, зазначивши, що відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області та отримує пенсію за віком. Відповідно до рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 10.04.2018 року в справі № 336/3551/17 (2-а/336/349/2017), яким зобов`язано ОСОБА_2 зарахувати до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії як особі, що виконувала роботу, віднесену до Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з 01.03.1986 по 03.09.1996 та з 15.03.2010 по 05.08.2016, йому призначено пенсію зі зменшенням пенсійного віку. 28.12.2018 року вказане судове рішення Постановою Третього апеляційного адміністративного суду було скасовано, тому підстав для призначення пенсії ОСОБА_2 не має. Позивач вказав, що з 14.04.2017 по 28.02.2019 утворилась переплата пенсії, яка склала 35 002,48 грн. Для вирішення питання відповідачу направлялися листи-запрошення, пропонувалося повернути виявлену переплату шляхом написання заяви про її утримання або повернення коштів на рахунок управління. Проте в позасудовому порядку питання не вирішено, тому позивач, посилаючись на ст. 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на п. 2 Порядку повернення сум пенсій, виплачених надміру, та списання сум переплат пенсій, що є безнадійними до стягнення, просив суд поновити строк позовної давності, прийняти позов до розгляду та стягнути з ОСОБА_2 на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області суму залишку надмірно виплаченої пенсії за період з 01.12.2020 по 30.11.2021 року включно, у розмірі 13026 грн. 85 коп., а також стягнути з ОСОБА_2 на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області судовий збір в сумі 2147 грн.20 коп.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 05.01.2024 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачеві строк для усунення недоліків.

11.01.2024 року від представника позивача надійшла заява про усунення недоліків.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 18.01.2024 року відкрито провадження у даній справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

28.02.2024 року від адвоката Плужник Максима Валерійовича надійшла заява (з додатками) про вступ у справу в якості представника відповідача та клопотання про продовження строку на написання відзиву (а. с.46-50).

У відзиві на позовну заяву представник відповідача адвокат Плужник М.В. зазначив, що відповідач з позовними вимогами ГУ ПФУ в Запорізькій області не погоджується, зважаючи на наступне:

- в описовій частині позову зазначено період за який утворилась заборгованість - з 14.04.2017 року по 28.02.2019 року, заборгованість в розмірі 35 002, 48 грн., проте в прохальній частині позовної заяви зазначено інший період - з 01.12.2020 року по 30.11.2021 року, розмір заборгованості також вказано інший 13 026, 85 грн.;

- на виконання рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 10.04.2018 року (справа № 336/3551/17) Головним управлінням ПФУ в Запорізькій області було призначено ОСОБА_2 пенсію за Списком № 2, у зв`язку з чим за період з 14.04.2017 року по 20.02.2019 року ОСОБА_2 отримав суму пенсії, переплата склала 35 002, 48 грн. Представник відповідача вказує на те, що дане судове рішення на той період часу не було скасовано, а було скасовано апеляційною інстанцією 28.12.2018 року. Посилаючись на такі обставини, представник відповідача вказує на те, що за період з 14.04.2017 року по 28.12.2018 року Румянцев отримував пенсію законно, на підставі рішення суду першої інстанції. Також представник відповідача вважає, що з боку пенсіонера ОСОБА_2 не було зловживань, зокрема він не подавав документи з явно неправильними відомостями, про які йому було достовірно відомо, тому підстав для стягнення з ОСОБА_2 надміру виплаченої пенсії за період з період з 14.04.2017 року по 28.12.2018 року не має;

- у відзиві також зазначено, що позивачем пропущено трирічний строк позовної давності, передбачений статтею 257 ЦК України. 28.12.2018 року вказане судове рішення Постановою Третього апеляційного адміністративного суду було скасовано, тому з 28.12.2018 року були відсутні підстави для призначення пенсії ОСОБА_2 , проте позивач звернувся до суду з позовом лише у грудні 2023 року поза межами строку позовної давності. Тому представник відповідача у відзиві просив суд відмовити Головному управлінню ПФУ в Запорізькій області у задоволенні позовної заяви (а. с. 51-53).

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до таких висновків.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області та отримує пенсію за віком. Відповідно до рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 10.04.2018 року в справі № 336/3551/17 (2-а/336/349/2017), яким зобов`язано ОСОБА_2 зарахувати до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії як особі, що виконувала роботу, віднесену до Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з 01.03.1986 по 03.09.1996 та з 15.03.2010 по 05.08.2016, йому призначено пенсію зі зменшенням пенсійного віку.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказав на те, що 28.12.2018 року вказане судове рішення Постановою Третього апеляційного адміністративного суду було скасовано, тому підстав для призначення пенсії ОСОБА_2 не має. Позивач вказав, що з 14.04.2017 по 28.02.2019 утворилась переплата пенсії, яка склала 35 002, 48 грн. Позивач вказав, що для вирішення питання відповідачу направлялися листи-запрошення, пропонувалося повернути виявлену переплату шляхом написання заяви про її утримання або повернення коштів на рахунок управління, проте в позасудовому порядку питання не вирішено.

Правовою підставою для стягнення залишку надмірно виплаченої пенсії, позивач зазначає ч. 1 ст. 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», відповідно до якої суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Крім того, частиною 1 статті 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім`ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії.

Відповідно до правової позиції, викладеної Верховним Судом України в постановах від 02 липня 2014 року у справі 6-91цс14 та від 22 січня 2014 року у справі 6-151цс13, правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, а отже на позивача покладається обов`язок довести недобросовісні дії отримувача пенсії

Позивачем не надано доказів щодо виплати надміру суми пенсії внаслідок зловживань з боку ОСОБА_2 або подання страхувальником недостовірних даних.

В матеріалах справи містяться копії судових рішень, надані позивачем, зі змісту яких вбачається наступне:

- рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 10.04.2018 року (справа № 336/3551/17; провадження № 2-а/336/17/2018) позов ОСОБА_2 до Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя про визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними і зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Визнано незаконною відмову Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя у призначенні ОСОБА_2 пенсії у відсутність довідки, що уточнює характер роботи позивача. Зобов`язано Шевченківське об`єднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя призначити ОСОБА_2 пенсію як особі, що виконувала роботу, віднесену до затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, чинного на період роботи позивача, з дати виникнення права на таку пенсію у відсутність уточнюючої довідки за період роботи з 1 березня 1986 року по 3 вересня 1996 року та з 15 березня 2010 року по 5 серпня 2016 року. В задоволенні вимоги про присудження коштів, витрачених на професійну правничу допомогу відмолено (а. с. 13-15);

- постановою третього апеляційного адміністративного суду від 28.12.2018 року (справа 336/3551/17; провадження № 2-а/336/17/2018) вищевказане рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 10.04.2018 року скасовано. У задоволенні позову ОСОБА_2 до Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя про визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними і зобов`язання вчинити певні дії відмовлено (а. с. 19-23).

Переплата пенсії, що утворилася внаслідок виконання судового рішення, яке в подальшому скасовано, не може бути стягнута на підставі ч. 1 ст. 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», про що просить позивач, адже доказів зловживань з боку отримувача пенсії не надано.

Крім того процесуальним законодавством передбачений механізм повороту виконання судових рішень. Так, відповідно до ст. 380 КАС України суд апеляційної чи касаційної інстанції, приймаючи постанову, вирішує питання про поворот виконання, якщо, скасувавши рішення (визнавши його нечинним), він відмовляє в позові повністю. Питання про поворот виконання рішення суд вирішує за наявності відповідної заяви сторони.

Таким чином позивач обрав неправильний спосіб захисту своїх інтересів.

Обрання позивачем неналежного способу захисту права є самостійною підставою для відмови в позові. Такий висновок неодноразово робила Велика Верховного Суду (постанови від 06.04.2021 у справі № 910/10011/19, від 22.06.2021 у справі № 200/606/18 від 02.11.2021 у справі № 925/1351/19).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 76, 77, 81, 82, 263-265, 352, 354 ЦПК України, ст. 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області до ОСОБА_2 про стягнення суми залишку надмірно виплаченої пенсії відмовити.

Відповідно до ст. 265 ч. 5 п. 4 ЦПК України зазначаються такі відомості:

Позивач: Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, знаходиться за адресою: 69005, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 158-б, , тел. 91.

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів із дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Є.С. Боєв

29.04.24