Справа № 522/60/24-Е
Провадження №2-др/522/79/24
27 травня 2024 року м.Одеса
Приморський районний суд м. Одеси
у складі головуючого судді Суворової О.В.,
за участі секретаря судового засідання Довгань Ж.А.,
розглянувши у судовому засіданні матеріали заяви представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Калініченко С.М. про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі №522/60/24-Е за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,
У провадженні Приморського районного суду м.Одеси знаходилась справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.
Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 08 травня 2024 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задоволений.

09.05.2024 року до суду звернувся представник позивача ОСОБА_1 адв. ОСОБА_3 із заявою про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі, яка розподілена судді Суворовій О.В., та передана 13.05.2024 року.

Ухвалою суду від 20.05.2024 року прийнято до провадження матеріали заяви представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Калініченко С.М. про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі №522/60/24-Е та призначено судове засідання.

Заява представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Калініченко С.М. обґрунтована тим, що позивач вважає за необхідне відшкодувати витрати на правову допомогу з відповідача в порядку ст.ст.133,137,141 ЦПК України, посилаючись на те, що 03 січня 2024 року до суду надійшов позов ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Калініченко С.М. до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та розподілу судових витрат. В позовній заяві представником позивача було заявлено попередній (орієнтовний) розмір судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, що складаються з витрат на професійну правничу допомогу адвоката і становить 6000,00 гривень. 08 травня 2024 року справу № 522/60/24-Е розглянуто судом та ухвалено рішення про задоволення позову. Вказаним судовим рішенням не вирішено питання про судові витрати, про які позивачем було заявлено у позовній заяві, а саме: щодо стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 6000,00 грн., вказана сума підтверджується двома платіжними інструкціями на суму 6000 грн., договором про надання правничої допомоги №24/12/23 від 24.12.2023 р., актом приймання-передачі адвокатських послуг від 08.05.2024 р. Тому просить стягнути вказану суму.

14.05.2024 року на адресу суду від відповідача ОСОБА_2 надійшло клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, в якому відповідач просить визначити розмір витрат на правничу допомогу у розмірі 2000 грн. (а.с.94-96)

У судове засідання, призначене на 27.05.2024 року, з`явився відповідач, який просив провести слухання справи без фіксування судового процесу, просив задовольнити вимоги про стягнення з нього витрат на правову допомогу у розмірі 2000 грн. з підстав, викладених в його клопотанні.

Представник позивача направив через систему «Електронний суд» заяву про проведення судового засідання за їх відсутності.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

З матеріалів справи встановлено, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 08 травня 2024 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задоволений. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 3800 гривень щомісячно , починаючи від дня пред`явлення позову 03.01.2024 року до 30.06.2027 року та судовий збір на користь держави у розмірі 1211,20 гривень (а.с.82-83).

09.05.2024 року до суду звернувся представник позивача ОСОБА_1 адв. ОСОБА_3 із заявою про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі .

Представником позивача адв. ОСОБА_3 долучено дві платіжні інструкції на загальну суму 6000 грн.(а.с.86-87), договір про надання правничої допомоги №24/12/23 від 24.12.2023 р. (а.с.88-89), акт приймання-передачі адвокатських послуг від 08.05.2024 р. , в якому вказані послуги , які надавались клієнту, та їх вартість, загальна вартість послуг складає 6000 грн. (а.с.90).

Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.ч. 2,3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно із ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною 8 статті 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Представник позивача адв. ОСОБА_3 у позовній заяві просив судові витрати покласти на відповідача.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

Такий висновок відповідає правовим позиціям, викладеним у постановах Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц та від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18, від 04 березня 2021 року по справі № 280/429/19.

Крім того, відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 28 вересня 2023 року по справі №686/31892/19 провадження N 61-4683св23, в якій колегія суддів КЦС нагадала критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. Згідно з вимогами ст. 137 ЦПК витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Статтею 141 ЦПК передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Отже, якщо сторона документально доведе, що вона понесла витрати на правову допомогу, а саме: буде надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні цих витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Такий же правовий висновок зробила Велика Палата ВС у справі № 755/9215/15-ц (постанова від 19.02.2020).

Судом встановлено, що за умовами Акту про надання послуг від 08.05.2024 року, сторони погодили, що вартість професійної правової допомоги наступна:

-надання усної консультації 500 грн.;

-аналіз діючого законодавства та судової практики 500 грн.;

-підготовка та подання процесуальних та інших документів правового характеру 3000 грн;

-участь у судових засіданнях 2000 грн.

Загалом професійної (правничої) допомоги у справі № 522/60/24-Е надано на суму 6000 грн.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є:

- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

У постанові від 24.01.2019 у справі № 910/15944/17 Верховний Суд зауважив, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так, у справі «Схід / Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (пункт 268).

Тобто в цілому нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.

Отже, матеріалами справи підтверджується факт отримання позивачем послуг адвоката. У акті приймання-передачі наданих позивачу послуг зазначено суть виконаної роботи адвоката, але без кількості витрачених ним годин на її здійснення.

Разом з тим, проаналізувавши надані докази, та керуючись критеріями, визначеними ч. 4 ст. 137 ЦПК України, суд дійшов висновку, що витрати на професійну правничу допомогу на вказану суму не є співмірними, виходячи з того, що справа не є складною, розглянута в порядку спрощеного провадження за три судові засідання, тому вимога підлягає частковому задоволенню , а саме у розмірі 3000 грн.

Керуючись ст.ст.4, 76-81, 133, 137, 141, 247, 258-260, 264, 268, 270, 353, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Постановити у справі №522/60/24-Е додаткове рішення наступного змісту:

Клопотання представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Калініченко С.М. про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі №522/60/24-Е задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) понесені судові витрати на правничу (правову) допомогу у розмірі 3 000 гривень.

На додаткове рішення може бути подано апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Одеського апеляційного суду.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 27.05.2024 року.

Суддя О.В.Суворова