Єдиний унікальний номер судової справи 462/9210/23
Номер провадження 2-с/462/53/24
УХВАЛА

про поновлення строку та скасування судового наказу

08 березня 2024 року суддя Залізничного районного суду м. Львова Галайко Н. М., розглянувши письмову заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу, виданого Залізничним районним судом м. Львова 01.12.2023 року за заявою Львівського комунального підприємства «Залізничнетеплоенерго» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по оплаті за житлово-комунальні послуги,

встановив:

Рух справи.

ОСОБА_1 , 07.03.2024 року (вх. № 5877) звернулася у Залізничний районний суд м. Львова із письмовою заявою про скасування судового наказу № 462/9210/23, виданого Залізничним районним судом м. Львова 01.12.2023 року за заявою ЛКП «Залізничнетеплоенерго» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані житлово-комунальні послуги у розмірі 4 860 грн. 18 коп. та судового збору у розмірі 268 грн. 40 коп.

Заява обґрунтована наявністю спору про право, зокрема вказано про те, що жодних послуг від ЛКП «Залізничнетеплоенерго» остання не отримує, правовідносини припинилися 25.09.2007 року. Окремо вказано, що квартира знаходиться на дев`ятому поверсі дев`ятиповерхового будинку і була відключена від внутрішньо будинкових мереж центрального опалення і гарячого водопостачання 25.09.2007 року згідно чинного законодавства, ЛКП «Залізничнетеплоенерго» погодило вказані обставини відповідним актом. Отже більше шістнадцяти років поспіль ОСОБА_1 не є споживачем послуг.

Окремо ОСОБА_1 , подала письмове клопотання, у якому просить суд про поновлення строку для подання заяви про скасування судового наказу, вказуючи на те, що вона є пенсіонером та після не можливості купити продукти харчування та ліки, внаслідок блокування рахунку, дізналася про ухвалений судовий наказ від працівників банку, які повідомили, що рахунок заблокований в межах виконавчого провадження.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.03.2024 року для розгляду зазначеної заяви визначено головуючого суддю Галайко Н. М.

Щодо можливості розгляду заяви про скасування судового наказу.

Заява про скасування судового наказу подана та оформлена із додержанням вимог ст. 170 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України). Підстав, установлених ЦПК України для її повернення без розгляду у цій справі не встановлено.

Щодо встановлених судом фактичних обставин справи.

Дослідивши матеріали цивільної справи № 462/9210/23, розглянувши подану заявником письмову заяву з додатками, суд дійшов висновку, що така підлягає до задоволення з наступних підстав.

Так, судовим наказом Залізничного районного суду м. Львова № 462/9210/23 від 01.12.2023 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ЛКП «Залізничнетеплоенерго» 4 860 грн. 18 коп. заборгованості за надані житлово-комунальні послуги та 268 грн. 40 коп. судового збору (а.с. 17).

01.12.2023 року Залізничним районним судом м. Львова на поштову адресу ОСОБА_1 було направлено судовий наказ з додатками (а.с. 18).

15.12.2023 року конверт із рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення повернуто у Залізничний районний суд м. Львова із зазначенням причини повернення «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 19).

Щодо скасування судового наказу.

Частиною 1 ст. 160 ЦПК України визначено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст. 161 цього Кодексу.

Згідно ст. 171 ЦПК України у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу.

Суд, дослідивши заяву про скасування судового наказу, вважає, що наведені заявником доводи спростовують посилання стягувача щодо безспірності заявлених вимог.

Визначений ч. 1 ст. 170 ЦПК України строк для подання заяви про скасування відповідного судового наказу не порушено.

Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2011 року «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» судовий наказ видається лише за умови безспірності вимог. У п. 9 вказаної постанови зазначено, що наявність спору про право (п. 2 ч. 3 ст. 100 ЦПК України) (1618-15), яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб`єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб`єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов`язок перед заявником (кредитором); із доданих документів вбачається пропуск позовної давності. Така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні (ч. 3 ст. 267 Цивільного кодексу України). Разом із тим лише той факт, що договірні зобов`язання (наприклад, у частині оплати заборгованості телекомунікаційних послуг чи послуг телебачення і радіомовлення) не виконуються, без обґрунтування причин, не вважається наявністю спору про право.

Щодо стягнення коштів виконавчого провадження.

Згідно ч. 5, 6 ст. 444 ЦПК України питання про поворот виконання рішення суд вирішує за наявності відповідної заяви сторони. До заяви про поворот виконання рішення шляхом повернення стягнутих грошових сум, майна або його вартості додається документ, який підтверджує те, що суму, стягнуту за раніше прийнятим рішенням, списано установою банку або майно вилучено державним або приватним виконавцем.

Конституційний суд України у своєму рішенні від 02.11.2011 року № 13-рп/2011 зазначив, що поворот виконання рішення - це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням. Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна, оскільки правова підстава для набуття майна відпала.

Отже поворот виконання це спосіб захисту прав боржника, який полягає у поверненні йому стягувачем всього одержаного за скасованим рішенням.

За змістом наведених норм закону поворот виконання скасованого рішення суду допускається у разі його фактичного виконання і ухвалення судом нового рішення у справі.

Водночас, ОСОБА_1 жодних доказів на підтвердження зазначеного до матеріалів справи не долучено.

Натомість жодного доказу на підтвердження того, що стягнення на підставі відповідного судового наказу фактично проводилось (квитанції, виписки з рахунків, постанова про закінчення виконавчого провадження тощо) до поданої суду заяви не долучено.

Окремо суд вважає необхідним зазначити, що стягнуті у процесі виконання рішення суду витрати виконавчого провадження та основна винагорода приватного виконавця не є грошовими коштами, які були стягнуті з боржника за рішенням суду, а є коштами виконавчого провадження, які не підлягають поверненню у порядку повороту виконання рішення суду.

За змістом ч. 2 ст. 42 Закону України «Про виконавче провадження» витрати органів державної виконавчої служби, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження.

За змістом ч. 2 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Відтак у задоволенні вимог заяви в частині повернення грошової суми, яка була стягнута як витрати виконавчого провадження у порядку виконання судового наказу, слід відмовити.

Підсумки.

Суд приймає до уваги наведені заявником підстави пропущення строку подання заяви про скасування судового наказу, та вважає за можливе поновити строк для подання заяви про скасування судового наказу.

Враховуючи, що на час розгляду даної заяви відсутні підстави для її повернення, суд дійшов висновку, що заявлена вимога про скасування судового наказу є такою, що підлягає до задоволення.

При цьому, стягувач, який звертався до суду із заявою про видачу судового наказу не позбавлений права звернення до суду із тими самими вимогами у порядку спрощеного позовного провадження, визначеному ЦПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст. 170, 171 ЦПК України, суд -

постановив:

Поновити ОСОБА_1 строк для подання заяви про скасування судового наказу.

Заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу, виданого Залізничним районним судом м. Львова 01.12.2023 року за заявою Львівського комунального підприємства «Залізничнетеплоенерго» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по оплаті за житлово-комунальні послуги задовольнити частково.

Скасувати судовий наказ № 462/9210/23 від 01.12.2023 року, виданий Залізничним районним судом м. Львова за заявою Львівського комунального підприємства «Залізничнетеплоенерго» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 заборгованості за надані житлово-комунальні послуги у розмірі 4 860 грн. 18 коп. та судового збору у розмірі 268 грн. 40 коп.

У задоволенні іншої частини вимог відмовити.

Роз`яснити Львівському комунальному підприємству «Залізничнетеплоенерго» право звернутися до суду із тими самими вимогами у порядку спрощеного позовного провадження. Внесена сума судового збору (за видачу судового наказу) стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Копію даної ухвали - направити заявнику та стягувачу для відома.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя/підпис/

Згідно з оригіналом.

Суддя: Н. М. Галайко