Провадження № 4-с/947/30/24
УХВАЛА

27.05.2024 року

Київський районний суд м. Одеси у складі головуючого - судді Луняченка В.О. ,

За участю

Представника заявника адвоката Чирка О.О.

Представника заінтересованої особи стягувача АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» - адвоката Приходька В.М.

розглянувши скаргу ОСОБА_1 на дії та рішення приватного виконавця стосовно звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника та зобов`язання приватного виконавця скасувати незаконну постанову,-

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду м.Одеси 19.04.2024 року надійшла скарга яка подана, в інтересах ОСОБА_1 , її представником адвокатом Чирка Ольгою Олегівною, з вимогами при визнання протиправними дій приватного виконавця Цинєва Віталія Олександровича з винесення постанови від 08.12.2023 року у зведеному виконавчому провадженні №69638207 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника та зобов`язання приватного виконавця скасувати зазначену постанову.

У судовому засіданні представник заявника наполягала на задоволенні скарги та обґрунтовувала вимоги тим, що згідно вказаної постанові виконавець звернув стягнення на доходи боржника які отримуються з Філії «Центр охорони здоров`я» Акціонерного товариства « Українська залізниця» та у ФОП ОСОБА_2 та визначив про здійснення відрахування у розмірі 50% від доходів щомісячно, що на думку представника заявника, є незаконним так як суперечить вимогам ст. 70 Закону України « Про виконавче провадження», в частини можливості утримання за виконавчими документами погашення заборгованості , пов`язаної з кредитними правовідносинами, у розмірі лише 20%.

Представник стягувача у судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги та вважав, що є підстави для залишення скарги без розгляду у звязку із порушенням строку подання скарги а крім того , постанова яка оскаржується стосується не одної вимоги про стягнення а винесена у зведеному виконавчому провадженню і тому зазначеної у постанові розмір утримання відповідає вимогам закону.

Від суб`єкта оскарження приватного виконавця Цинєва В.О. подані до суду клопотання про залишення скарги без розгляду у звязку із порушенням строку подання скарги а також відзив про заперечення проти задоволення скарги з врахуванням того, що постанова яка оскаржується стосується не одної вимоги про стягнення а винесена у зведеному виконавчому провадженню і тому зазначеної у постанові розмір утримання відповідає вимогам закону.

Суд розглянувши клопотання про залишення скарги без розгляд та приймаючи до уваги, що згідно постанови від 08.12.2023 року у зведеному виконавчому провадженні №69638207 до цього часу продовжується відрахування від заробітної плати , прийшов до висновку що строк на подання скарги не є порушеним так як стосується рішення яке продовжує свою дію і крім того , суд враховує факт звернення заявника спочатку до адміністративного суду із скаргою на рішення у зведеному провадженні і лише після винесення 27.03.2024 року ухвали Одеського окружного адміністративного суду про відмову у відкритті провадження звернулись до суду загальної юрисдикції.

При розгляді скарг по суті судом встановлено, що у провадженні приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Цинєва В.О. знаходиться зведене виконавче провадження № 69638207 (дата об`єднання 15.08.2022).

До складу зведеного провадження входить п`ять виконавчих проваджень:

- ВП №69638207 з виконання виконавчого листа№520/15005/13-ц від 14.01.2015 видав Київський районний суд м. Одеси про стягнення заборгованості у розмірі 23130,73 долари США;

-ВП №69638445 з виконання виконавчого листа №1512/17163/2012 від 06.04.2015 видав Київський районний суд м. Одеси про стягнення заборгованості у розмірі 10616,17 доларів США;

-ВП №69637905 з виконання виконавчого листа№520/11416/13-ц від 10.12.2013 видав Київський районний суд м. Одеси про стягнення заборгованості у розмірі 1389,25 доларів США та 3288,50 гривень;

-ВП №69638602 з виконання виконавчого листа№520/15005/13-ц від 14.01.2015 видав Київський районний суд м. Одеси про стягнення заборгованості у розмірі 171,00 гривень;

- ВП №69638561 з виконання виконавчого листа №1512/17163/2012 від 06.04.2015 видав Київський районний суд м. Одеси про стягнення заборгованості у розмірі 833,40 гривень. Боржник: ОСОБА_1 , Стягувач: Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі Філії - Одеське обласне управління АТ "Ощадбанк".

При примусовому виконанні проведено низку виконавчих дій.

Зокрема, 08.12. 2023 була винесена постанова згідно якої виконавцем звернуто стягнення на доходи/заробітну плату в межах 50% від доходів щомісяця до погашення загальної суми заборгованості за зведеним виконавчим провадженням до складу якого входить п`ять виконавчих проваджень з виконання п`яти виконавчих документів.

Цивільний процесуальний кодекс України ( далі ЦПК України ) визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави ( ч.1 ст. 2 ЦПК України ).

Суд при розгляді справи керується принципом верховенства права, розглядаючи справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, та застосовуючи при розгляді справ, зокрема, Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права ( ч.1,2 та 4 ст. 10 ЦПК України ).

На підставі ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно із частиною першою статті 1 Закону України « Про виконавче провадження» ( далі ЗУ N 1404-VIII ) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Тобто примусовому виконанню підлягають не лише виконавчі документи, видані судами в передбачених законом випадках на виконання судових рішень, але й постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу.

Гарантією прав фізичних і юридичних осіб у виконавчому провадженні є можливість оскарження дій або бездіяльності державних виконавців.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно із частиною першою статті 448 ЦПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Справи за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи посадової особи державної виконавчої служби розглядаються судом за загальними правилами ЦПК України з особливостями, встановленими статтею 450 цього Кодексу, за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність якої оскаржується.

За результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу (частина перша статті 451 ЦПК України).

Отже, як право на звернення зі скаргою, так і порядок її розгляду та постановлення ухвали пов`язані з наявністю судового рішення, ухваленого за правилами ЦПК України, та його примусовим виконанням.

Згідно вимог ч.1,2 ст. 70 ЗУ N 1404-VIII розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості: у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю особи, у зв`язку із втратою годувальника, майнової та/або моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, - 50 відсотків; - за іншими видами стягнень, якщо інше не передбачено законом, - 20 відсотків.

Відповідно до частини 3 статті 70 ЗУ N 1404-VIII загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами.

Відповідно до статті 26 Закону України «Про оплату праці» при кожній виплаті заробітної плати загальний розмір усіх відрахувань не може перевищувати двадцяти відсотків, а у випадках, передбачених законодавством, - п`ятдесяти відсотків заробітної плати, що належить до виплати працівникам.

Відповідно до вимог статті 128 Кодексу законів про працю України при відрахуванні з заробітної плати за кількома виконавчими документами за працівником у всякому разі повинно бути збережено п`ятдесят процентів заробітку.

Таким чином частина 3 статті 70 ЗУ N 1404-VIII є спеціальна до розміру стягнень в межах 50 % із доходів боржника у разі відрахування за кількома виконавчими документами (зведене виконавче провадження). Зазначені норми вказують можливий розмір утримань із заробітної плати без будь-яких обмежень в категорії стягнення в разі виконання декількох виконавчих документів.

У відповідності до вимог п.4 ст. 264 ЦПК України при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладених у постановах Верховного Суду.

Відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду викладених у постанові від 20 квітня 2022 року у справі №756/8815/20 (пункт 64):

з наведених норм права вбачається, що виконавець має повноваження звернути стягнення на заробітну плату боржника лише за відсутності іншого майна, на яке можливо звернення стягнення та для виконання рішення про стягнення періодичних платежів, однак у розмірі не більше 20 відсотків за наявності одного виконавчого документа та 50 відсотків заробітної плати за наявності декількох виконавчих документів (зведене виконавче провадження). Таке стягнення здійснюється підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.

Відповідно до висновків викладених у постанові № 336/1212/23 від 29 вересня 2023 року Верховний Суд зазначив:

загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами (частина третя статті 70 Закону України «Про виконавче провадження»).

Таким чином судом визначається, що при проведені виконавчого провадження по одному виконавчому листу законодавець передбачив можливість звернення стягнення на заробітну плату у максимальному розмірі не більш 20% із зазначенням окремих спеціальних підстав для можливості звернення стягнення на 50% від заробітної плати, які перелічені у ч.2 ст. 70 ЗУ N 1404-VIII .

Водночас, згідно вимог вказаного вище закону, а саме ч.3 ст. 70 ЗУ N 1404-VIII , при наявності зведеного провадження тобто виконавчого провадження яке складається з одночасного примусового виконання декількох виконавчих документів , розмір стягнення , незалежно від підстав стягнення, визначається у загальному розмірі не більш ніж 50% , а тому суд вважає , що у приватного виконавця Цинєва Віталія Олександровича при виконанні вимог щодо звернення стягнення на доходи боржника, були правові підстави для винесення відповідної постанови із зазначенням розміру стягнення у 50% від доходу ( заробітної плати та інших).

Враховуючи викладене суд приходить до висновку про відсутність у даному випадку обґрунтованих вимог для визнання дій виконавця незаконними та скасування постанови від 08.12.2023 року у зведеному виконавчому провадженні №69638207, що є підставою для відмови у задоволенні скарги.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 353,354,447-451 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії та рішення приватного виконавця Цинєва Віталія Олександровича з винесення постанови від 08.12.2023 року у зведеному виконавчому провадженні №69638207 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника із зобов`язанням приватного виконавця скасувати постанову, яка оскаржується.

Повний текст ухвали буде виготовлено протягом п`яти днів після проголошення вступної та резолютивної частині ухвали.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Повна ухвала складена 29.05.24.

Суддя Луняченко В. О.