Провадження № 2/127/4497/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2024 рокум. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі судді Шаміної Ю.А., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) осіб в місті Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Вінницькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача начальник Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Вінницькій області Жебелев Ігор Іванович, про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання судового рішення про поновлення на роботі,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Вінницькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача начальник Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Вінницькій області Жебелев Ігор Іванович, про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання судового рішення про поновлення на роботі. Свій позов мотивував тим, що постановою Вінницького апеляційного суду від 01.08.2023 у справі №127/33297/21 визнано незаконним та скасований наказ в.о. начальника Служби автомобільних доріг у Вінницькій області - заступника начальника з будівництва доріг Жебелева Ігоря Івановича від 05 листопада 2021 року №135-к про звільнення ОСОБА_1 , провідного уповноваженого з антикорупційної діяльності з займаної посади 05 листопада 2021 року. Постановлено поновити ОСОБА_1 на посаді провідного уповноваженого з антикорупційної діяльності Служби автомобільних доріг у Вінницькій області. Стягнуто з Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Вінницькій області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу, за період з 08 листопада 2021 року по день ухваленого судового рішення, у розмірі 867323,52 грн з утриманням із цієї суми установлених законодавством України податків і зборів. Допущено до негайного виконання рішення суду у частині стягнення середнього заробітку за один місяць та поновлення на роботі позивача. Стягнуто з Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Вінницькій області на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору та професійну правничу допомогу. Стягнуто з Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Вінницькій області на користь держави судовий збір. Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 03.08.2023 у справі №127/33297/21 виправлені описки у постанові Вінницького апеляційного суду від 01 серпня 2023 року, а саме: на аркуші 2 в абзаці 2, на аркуші 3 в абзаці 1 описової частини, на аркуші 9 в абзаці 9 мотивувальної частини та абзаці 5 резолютивної частини постанови Вінницького апеляційного суду від 01 серпня 2023 року замість слів «Служба автомобільних доріг у Вінницькій області» вважати вірним «Служба відновлення та розвитку інфраструктури у Вінницькій області», у відповідних відмінках. 09.08.2023 Вінницький міський суд Вінницької області видав виконавчий лист №127/33297/21 про поновлення позивача на роботі. 10.08.2023 винесено постанову державного виконавця про відкриття виконавчого провадження №72494470 про поновлення позивача на роботі. Ухвалою Верховного Суду від 11.09.2023 (провадження №61-12029ск23) відкрито касаційне провадження у справі №127/33297/21, витребувано з Вінницького міського суду Вінницької області цивільну справу, відмовлено у задоволені клопотань Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Вінницькій області про зупинення виконання постанови Вінницького апеляційного суду від 01 серпня 2023 року. 28.08.2023 державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №72494470 з примусового виконання виконавчого листа №127/33297/21, виданого 09 серпня 2023 року про поновлення позивача на посаді провідного уповноваженого з антикорупційної діяльності Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Вінницькій області. Підставою закінчення вказаного виконавчого провадження є невиконання боржником рішення суду. Також, державним виконавцем направлено повідомлення від 28.08.2023 про вчинення боржником кримінального правопорушення до органу досудового розслідування. 01.09.2023 внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про вчинення кримінального правопорушення №0001298, що містить ознаки злочину, передбаченого ч. 2 ст. 383 КК України. 21.09.2023 Вінницький міський суд Вінницької області направив витребувані матеріали справи № 127/33297/21 до Верховного Суду. Однак, касаційне провадження не перешкоджає відповідачу виконати судове рішення, але до теперішнього часу відповідач не виконує судове рішення в частині поновлення позивача на роботі, не маючи поважних причин. З метою врегулювання даного спору позивач звертався до відповідача з досудовою вимогою виплатити позивачу середній заробіток за час затримки виконання постанови Вінницького апеляційного суду від 01.08.2023 у справі № 127/33297/21 про поновлення на роботі. Вінницьким апеляційним судом 01 серпня 2023 року було поновлено позивача на посаді провідного уповноваженого з антикорупційної діяльності Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Вінницькій області. Судове рішення щодо поновлення на роботі допущене до негайного виконання. Проте, з вини відповідача протягом періоду з 02 серпня 2023 року і по даний час не проведено виконання рішення суду про поновлення позивача на роботі (займаній посаді), чим порушено вимоги статті 236 КЗпП України, що є підставою для стягнення зі Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Вінницькій області на користь позивача середнього заробітку за час затримки виконання судового рішення. Станом на 02.11.2023 кількість робочих днів, за які відповідач заборгував позивачу середній заробіток за час затримки виконання судового рішення, становить 67 днів. В постанові Вінницького апеляційного суду від 01.08.2023 встановлено позивачу середньоденну заробітну плату за останні два місяці роботи, що передували звільненню: 1935,99 грн. Таким чином, розмір середнього заробітку за час затримки виконання судового рішення в частині поновлення на роботі за період з 02.08.2023 по 02.11.2023, що підлягає стягненню зі Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Вінницькій області на мою користь становить 129711,33 грн. (67 робочих днів ? 1935,99 грн.), з послідуючим утриманням з цієї суми установлених законодавством України податків і зборів. З огляду на викладене позивач просить стягнути зі Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Вінницькій області на його користь середній заробіток за час затримки виконання постанови Вінницького апеляційного суду від 01.08.2023 у справі №127/33297/21 (в частині поновлення на роботі позивача) за період із 02 серпня 2023 року по день ухвалення судового рішення (станом на день пред`явлення позову - 02.11.2023 сума стягнення становить 129711,33 грн.), з утриманням із цієї суми установлених законодавством країни податків і зборів.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 24.11.2023 відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) осіб, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача начальника Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Вінницькій області Жебелева Ігоря Івановича.

22.12.2023 на адресу суду представник відповідача надіслав відзив (вх. №105423), згідно якого позовні вимоги не визнають з наступних підстав. 02.06.2023Вінницьким міським судом Вінницької області прийнято рішення по справі №127/33297/21 за позовом ОСОБА_1 до Служби відновлення та розвитку інфраструктури Вінницькій області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору начальника Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Вінницькій області Жебелева Ігоря Івановича про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на робот стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. В задоволенні позовних вимог Позивачу було відмовлено в повному обсязі. Не погодившись з даним рішенням Позивачем подано апеляційну скаргу. 01.08.2023 Вінницьким апеляційним судом за результатами розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області по справі №127/33297/21 від 02.06.2023 прийнято постанову. Постановою Вінницького апеляційного суду від 01.08.2023 апеляційну скаргу задоволено в повному обсязі, рішення 1-ї інстанції скасовано та постановлено нове рішення по суті справи. Даним судовим рішенням позов ОСОБА_1 до Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Вінницькій області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору начальника Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Вінницькій області Жебелева Ігоря Івановича про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу задоволено, визнано незаконним та скасовано наказ в.о. начальника Служби автомобільних доріг у Вінницькій області - заступника начальника з будівництва доріг Жебелева Ігоря Івановича від 05 листопада 2021 року №135-к про звільнення ОСОБА_1 , провідного уповноваженого з антикорупційної діяльності з займаної посади 05 листопада 2021 року, поновлено ОСОБА_1 на посаді провідного уповноваженого з антикорупційної діяльності Служби автомобільних доріг у Вінницькій області. Стягнуто з Служби відновлення та розвитку у Вінницькій області на користь Позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 08.11.2023 по день ухвалення судового рішення, у розмірі 867323,52 грн. з утриманням із цієї суми установлених законодавством України податків і зборів; 2270 грн. - судового збору; 40000,00 грн. - судові витрати, понесені на професійну правничу допомогу; 23973,10 грн. - судовий збір. В провадженні Касаційного цивільного суду знаходиться касаційна скарга Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Вінницькій області на постанову Вінницького апеляційного суду від 01.08.2023 по справі №127/33297/21 якою рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 02.06.2023 скасовано та постановлено нове, яким визнано незаконним та скасовано наказ в.о. начальника Служби автомобільних доріг у Вінницькій області - заступника начальника з будівництва доріг Жебелева Ігоря Івановича від 05 листопада 2021 року №135-к про звільнення ОСОБА_1 , провідного уповноваженого з антикорупційної діяльності з займаної посади 05 листопада 2021 року, поновлено ОСОБА_1 на посаді провідного уповноваженого з антикорупційної діяльності Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Вінницькій області, стягнуто з Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Вінницькій області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу, за період з 08 листопада 2021 року по день ухваленого судового рішення, у розмірі 867323,52 грн, з утриманням із цієї суми установлених законодавством України податків і зборів. 10.08.2023 та 11.08.2023 Першим ВДВС у м. Вінниці ЦМУ Міністерства юстиції (м. Київ) відкрито виконавчі провадження №72494470 та №72497751 про примусове виконання рішення у справі №127/33297/21 про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу на користь боржника ОСОБА_1 . У разі виконання постанови суду апеляційної інстанції, яка набрала законної сили, поворот її виконання у разі повного чи часткового скасування буде утрудненим та/або практично не можливим, враховуючи норми ст. 239 КЗпП України у разі скасування виконаних судових рішень про стягнення заробітної плати чи інших виплат, що випливають з трудових правовідносин, поворот виконання допускається лише тоді, коли скасоване рішення ґрунтувалося на повідомлених позивачем неправдивих відомостях або поданих ним підроблених документах. Також згідно штатного розпису Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Вінницькій області введеного в дію з 16.06.2023 та погодженого Державним агентством відновлення та розвитку інфраструктури України відсутня посада провідного уповноваженого з антикорупційної діяльності Служби відновлення у Вінницькій області. Поновлення ОСОБА_1 на посаді, яка відсутня в штатному розписі Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Вінницькій області призведе до збільшення штатної чисельності працівників Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Вінницькій області. Відповідно до пп. 26 п. 7.2. розділу 7 Положення про Службу відновлення та розвитку інфраструктури у Вінницькій області, затвердженого наказом Державного агентства відновлення та розвитку інфраструктури України від 07.07.2023 №Н-290, начальник Служби за погодженням з Уповноваженим органом управління затверджує структуру та штатну чисельність Служби. У разі скасування касаційним судом постанови апеляційного суду Службі необхідно буде повторно звертатися до Уповноваженого органу управління з проханням виведення посади, яка не передбачена структурою Служби для приведення її у відповідність до структур Служб у всіх областях України. 21.08.2023 Службою на рахунок ОСОБА_1 було перераховано заробітну плату за один місяць відповідно до рішення Вінницького апеляційного суду від 01.08.2023 по справі №127/33297/21 в розмірі 32727,91 грн з сплаченими податками ЄСВ - 8944,27 грн, ПДФО - 7318,04 грн, ВЗ - 609,84 грн. 11.09.2023Першим ВДВС у м. Вінниці ЦМУ МЮ було стягнуто борг згідно виконавчого листа №127/33297/21 від 09.08.2023 кошти в розмірі 954355,87 грн, які складаються з 867323,52 грн компенсація за вимушений прогул, 86732,35 грн виконавчий збір, 300,00 грн витрати виконавчого провадження. Право Позивача претендувати на стягненнясереднього заробітку за затримку виконання рішення суду про поновлення на роботі закон пов`язує виключно із виданням роботодавцем відповідного наказу, фактичним допуском незаконно звільненого до роботи. При цьому, суд також має встановити вину роботодавця у невидані наказу про поновлення працівника на роботі. Звертають увагу суду на те, що затримка у виконанні судового рішення про поновлення позивача на роботі пов`язана із відсутністю в штатному розписі Служби посади провідного уповноваженого з антикорупційної діяльності. Просили відмовити в задоволенні позовних вимог.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 08.01.2024 відмовлено у задоволенні заяви про зупинення провадження по справі.

15.01.2024 на електронну адресу суду надійшла відповідь на відзив (вх. №ЕП-708), згідно якої позивач вказує, що 10.08.2023 винесено постанову державного виконавця про відкриття виконавчого провадження №72494470 про поновлення позивача на роботі. На підставі акту від 22.08.2023, державним виконавцем Першого ВДВС у м. Вінниці ЦМРУ МЮ (м. Київ) 22.08.2023 за невиконання без поважних причин рішення суду боржника - Службу відновлення та розвитку інфраструктури у Вінницькій області () було накладено штраф на користь держави - 5100 грн та зобов`язано боржника виконати судове рішення протягом 10 робочих днів, боржника попереджено про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення суду. 28.08.2023 державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №72494470 з примусового виконання виконавчого листа №127/33297/21 виданого 09 серпня 2023 року про поновлення позивача на посаді провідного уповноваженого з антикорупційної діяльності Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Вінницькій області. 28.08.2023 державним виконавцем направлено повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення до органу досудового розслідування. 01.09.2023 внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про вчинення кримінального правопорушення №0001298, що містить ознаки злочину, передбаченого ч. 2 ст. 383 КК України. Станом на день направлення відповіді на відзив рішення суду про поновлення на роботі відповідачем не виконане. У п. 34 постанови Пленуму ВСУ від 06.11.1992 року №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» роз`яснено, що належним виконанням судового рішення про поновлення, на роботі слід вважати видання власником про це наказу, що дає можливість працівнику приступити до виконання своїх попередніх обов`язків. Верховний Суд роз`яснив, що рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника підлягає негайному виконанню. Негайне виконання судового рішення полягає в тому, що воно набуває властивостей обов`язковості і підлягає виконанню не з часу набрання ним законної сили, що передбачено для більшості судових рішень, а негайно з часу оголошення в судовому засіданні. У роботодавця виникає обов`язок видати наказ про поновлення працівника на роботі відразу після оголошення рішення суду, незалежно від того, чи воно, буде оскаржуватись. Відповідно до ст. 236 КЗпП України затримкою виконання такого рішення необхідно вважати невидання роботодавцем наказу про поновлення на роботі негайно, після його проголошення. У випадку затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі, з роботодавця стягується середній заробіток за час затримки (аналогічні правові позиції, викладені Верховним Судом в постановах від 05 грудня 2018 року у справі №761/22772/17, від 24 січня 2019 року у справі №760/9521/15-ц, від 03 лютого 2021 року у справі №757/37426/17-ц, від 21 березня 2021 року у справі №461/1303/19, від 24.01.2019 року у справі №760/9521/15-ц, від 11.06.2020 року у справі №752/25588/17). Тому, відхиляє доводи відповідача щодо відсутності у нього обов`язку з виконання рішення суду про поновлення позивача на роботі та відсутності вини роботодавця з тих підстав, що відповідачем подана касаційна скарга і у штатному розписі відповідача відсутня посада провідного уповноваженого з антикорупційної діяльності. На виконання постанови суду апеляційної інстанції про поновлення позивача на роботі роботодавцю необхідно привести штатний розпис у відповідність до судового рішення від 01.08.2023, тобто видати наказ про внесення змін до штатного розпису; видати наказ про поновлення працівника на роботі; відповідно до п. 2.10 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Мінпраці, Мін`юсту, Мінсоцзахисту населення України №58 від 29.07.1993 року, внести зміни до трудової книжки (яка перебуває у відповідача) і допустити позивача до виконання попередніх обов`язків. Відхиляє доводи відповідача про відсутність посади провідного уповноваженого з антикорупційної діяльності у штатному розписі Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Вінницькій області та необхідності звернення до Уповноваженого органу управління для введення посади, оскільки при поновлені не потрібно збільшувати штатну чисельність працівників з урахуванням положень п. 6 ст. 40 КЗпП України. Викладення назви посади «уповноважений з антикорупційної діяльності» у редакції «головний уповноважений з антикорупційної діяльності» згідно окремого доручення Укравтодору від 14.09.2022 №468-ОД було змінено лише назву посади уповноваженого, що не перешкоджає поновленню на роботі позивача. При цьому вказане доручення Укравтодору та аналогічні доводи відповідача щодо зміни назви посади уповноваженого, посадові інструкції вже досліджувалися судом апеляційної інстанції у справі №127/33297/21 та відкинуті ним, а тому вказані обставини не підлягають доказуванню (ч. 4 ст. 82 ЦПК України). Також, відхиляє доводи відповідача, що 21.08.2023 Службою на рахунок позивача було перераховано заробітну плату за один місяць в розмірі 32727,91 грн, оскільки матеріали справи таких доказів не містять і за постановою Вінницького апеляційного суду від 01.08.2023 у справі №127/33297/21 стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 08 листопада 2021 року по день ухвалення судового рішення. Відповідачем не видано наказ про поновлення на роботі, рішення суду про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання судового рішення ще не прийнято. Тому, відхиляє доводи відповідача, оскільки правових підстав для перерахування заробітної плати або середнього заробітку за інший період ніж встановлено постановою Вінницького апеляційного суду від 01.08.2023 р. у справі №127/33297/21 - в Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Вінницькій області не було. Враховуючи наведені вище обставини, відхиляє заперечення відповідача у відзиві вважає, що наявність судового рішення про поновлення його на роботі, яке відповідачем не виконане, в силу ст. 236 КЗпП України є підставою для стягнення з останнього на його користь середнього заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі.

22.01.2024 на адресу суду позивач надав заяву про збільшення розміру позовних вимог (вх. №5652) згідно якої просить стягнути з Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Вінницькій області на користь позивача середній заробіток за час затримки виконання постанови Вінницькій апеляційного суду від 01.08.2023 у справі №127/33297/21 (в частині поновлення на роботі позивача) за період із 02 серпня 2023 року по день ухвалення судового рішення (станом на 22.01.2024 сума стягнення становить 240062,76 грн.), з утриманням із цієї суми установлених законодавством України податків і зборів, оскільки станом на 22.01.2024 збільшилась сума заборгованості відповідача щодо середнього заробітку за час затримки виконання судового рішення про поновлення на роботі, оскільки кількість днів вимушеного прогулу за період з 02.08.2023 по 22.01.2024 включно вже становить 124 робочих дні, а тому стягненню на користь позивача станом на 22.01.2024 підлягає 240062,76 грн. (124 днів ? 1935,99 грн).

22.01.2024 на електронну адресу суду надійшла заява (вх №ЕП-1340) про збільшення розміру позовних вимог, зміст якої аналогічний заяві від 22.01.2024 (вх. №5652).

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що постановою Вінницького апеляційного суду від 01.08.2023 у справі №127/33297/21 визнано незаконним та скасований наказ в.о. начальника Служби автомобільних доріг у Вінницькій області - заступника начальника з будівництва доріг Жебелева Ігоря Івановича від 05 листопада 2021 року № 135-к про звільнення ОСОБА_1 , провідного уповноваженого з антикорупційної діяльності з займаної посади 05 листопада 2021 року. Постановлено поновити ОСОБА_1 на посаді провідного уповноваженого з антикорупційної діяльності Служби автомобільних доріг у Вінницькій області. Стягнуто з Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Вінницькій області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу, за період з 08 листопада 2021 року по день ухваленого судового рішення, у розмірі 867323,52 грн з утриманням із цієї суми установлених законодавством України податків і зборів. Допущено до негайного виконання рішення суду у частині стягнення середнього заробітку за один місяць та поновлення на роботі позивача. Стягнуто з Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Вінницькій області на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору та професійну правничу допомогу. Стягнуто з Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Вінницькій області на користь держави судовий збір (а.с. 6-11).

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 03.08.2023 у справі №127/33297/21 виправлені описки у постанові Вінницького апеляційного суду від 01 серпня 2023 року, а саме: на аркуші 2 в абзаці 2, на аркуші 3 в абзаці 1 описової частини, на аркуші 9 в абзаці 9 мотивувальної частини та абзаці 5 резолютивної частини постанови Вінницького апеляційного суду від 01 серпня 2023 року замість слів «Служба автомобільних доріг у Вінницькій області» вважати вірним «Служба відновлення та розвитку інфраструктури у Вінницькій області», у відповідних відмінках (а.с. 7-13).

09.08.2023 Вінницький міський суд Вінницької області видав виконавчий лист №127/33297/21 про поновлення позивача на роботі (а.с. 14).

10.08.2023 винесено постанову державного виконавця про відкриття виконавчого провадження №72494470 про поновлення позивача на роботі (а.с. 15).

Постановою Верховного Суду від 17.01.2024 постанову Вінницького апеляційного суду від 01.08.2023 залишено без змін (а.с. 80-90).

У відповідності до ч. 2 ст. 129 Конституції України обов`язковість судових рішень є однією із основних засад судочинства.

Статтею 129-1 Конституції України передбачено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд справи судом; право на судовий захист є гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Визначене ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на суд було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне обов`язкове судове рішення не виконувалося на шкоду одній зі сторін.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника.

Належним виконання судового рішення про поновлення на роботі слід вважати видання власником про це наказу, що дає можливість працівнику приступити до виконання своїх попередніх обов`язків.

Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що законодавець передбачає обов`язок роботодавця добровільно і негайно виконати рішення суду про поновлення працівника на роботі, і цей обов`язок полягає в тому, що у роботодавця обов`язок видати наказ про поновлення працівника на роботі виникає відразу після оголошення рішення суду, незалежно від того, чи буде дане рішення суду оскаржуватися.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 листопада 2019 року в справі №711/8138/18.

Негайне виконання судового рішення полягає в тому, що воно набуває властивостей здійснення і підлягає виконанню не тільки з часу набрання ним законної сили, що передбачено для переважної більшості судових рішень, а негайно з часу його оголошення в судовому засіданні, чим забезпечується швидкий і реальний захист життєво важливих прав та інтересів громадян і держави.

Виконання рішення вважається закінченим з дня видачі відповідного наказу або розпорядження власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом, фізичною особою, фізичною особою - підприємцем, який прийняв незаконне рішення про звільнення або переведення працівника.

У силу вимог ч.ч. 1, 2 ст. 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік.

Частиною 7 ст. 235 КЗпП України передбачено, що рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

При цьому, як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 34 постанови від 6 листопада 1992 року №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» рішення про поновлення на роботі вважається виконаним з дня видання власником або уповноваженим ним органом про це наказу.

Належним виконанням судового рішення про поновлення на роботі необхідно вважати видання власником наказу про це, що дає можливість працівнику приступити до виконання своїх попередніх обов`язків (пункт 34 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року № 9 "Про практику розгляду судами трудових спорів").

Аналіз зазначених правових норм, дає підстави для висновку про те, що законодавець передбачає обов`язок роботодавця добровільно і негайно виконати рішення суду про поновлення на роботі працівника в разі його незаконного звільнення. Цей обов`язок полягає в тому, що роботодавець зобов`язаний видати наказ про поновлення працівника на роботі відразу після оголошення рішення суду, незалежно від того, чи буде це рішення суду оскаржуватися.

Отже, з аналізу вищенаведених норм законодавства можна дійти висновку, що з наступного дня після ухвалення постанови Вінницького апеляційного суду у справі №127/33297/21 про поновлення позивача на роботі, у відповідача виник обов`язок щодо його виконання, який має бути реалізований шляхом видання відповідно до законодавства про працю наказу про поновлення на роботі та внесення відповідного запису до трудової книжки.

За нормами ст. 236 КЗпП України, у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить рішення про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08 лютого 2022 року (справа №755/12623/19) визначила природу середнього заробітку за час вимушеного прогулу, вказавши, що такий заробіток за природою є заробітною платою, право на отримання якої виникло у працівника, який був незаконно позбавлений можливості виконувати свою трудову функцію. Незаконне звільненні - це незаконне припинення роботодавцем із працівником трудового договору в односторонньому порядку. У свою чергу, виконання роботодавцем рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника полягає у відновленні трудового договору, який раніше існував і був незаконно припинений.

До вимушеного прогулу також прирівнюється затримка роботодавцем виконання рішення про поновлення на роботі (ст. 236 КЗпП України).

Середній заробіток за своїм змістом є державною гарантією, право на отримання якої виникає у працівника, який був незаконно позбавлений можливості виконувати свою роботу з незалежних від нього причин.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 25 липня 2018 року у справі №552/3404/17, від 30 січня 2019 року у справі №808/1271/18, від 22 квітня 2021 року у справі №826/8789/18, від 10 травня 2022 року у справі №369/3013/20, від 26 травня 2022 року у справі №420/10861/21.

Положеннями частини першої статті 3 КЗпП України врегульовано трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 94 КЗпПУ заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

За положеннями ст. 2 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата це - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

Статтею 27 Закону України «Про оплату праці» передбачено, що порядок обчислення середньої заробітної плати працівника у випадках, передбачених законодавством, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п. 32 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992 року №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» у випадках стягнення на користь працівника середнього заробітку за час вимушеного прогулу в зв`язку з незаконним звільненням або переведенням, відстороненням від роботи невиконанням рішення про поновлення на роботі, затримкою видачі трудової книжки або розрахунку він визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи з заробітку за останні два календарні місяці роботи.

Так, згідно з п. 21 Постанови Пленуму ВСУ №13 від 24.12.1999 року при визначенні середньої заробітної плати слід виходити з того, що в усіх випадках, коли за чинним законодавством вона зберігається за працівниками підприємств, установ, організацій, це слід робити відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року №100 (з наступними змінами і доповненнями), далі - Порядок. Цей нормативний акт не застосовується лише тоді, коли середня заробітна плата визначається для відшкодування шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я, та призначення пенсії.

Згідно з п. 2 Порядку середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата.

Відповідно до п. 8 Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Метою такого законодавчого регулювання є захист майнових прав працівника у зв`язку з його звільненням з роботи, зокрема, захист права працівника на своєчасне одержання заробітної плати за виконану роботу, яка є основним засобом до існування працівника, необхідним для забезпечення його життя.

Як встановлено судом, поновлення ОСОБА_1 не відбулося, і жодних доказів, які б свідчили про поважність невиконання судового рішення в частині негайного поновлення позивача відповідачем надано не було.

Посилання представника відповідача на те, що позивача неможливо поновити на посаді провідного уповноваженого з антикорупційної діяльності Служби відновлення у Вінницькій області, оскільки дана посада відсутня, суд не бере до уваги, оскільки враховуючи правові висновки викладені Верховним Судом у Постановах від 21.11.2019 (справа №1140/5/19) та від 10.01.2020 (справа №340/12818/19), що у разі відсутності посади, на якій працював незаконно звільнений працівник, для виконання рішення суду роботодавець повинен поновити працівника на рівнозначній посаді або внести відповідні зміни до штатного розпису та ввести скорочену. Якщо підприємство, установа реорганізована, рішення про поновлення працівника на роботі має бути виконано правонаступником.

Крім того, безпідставними є і аргументи представника відповідача про невиконання рішення суду, в частині поновлення позивача на посаді, через відсутність остаточного рішення у справі рішення Верховного Суду. Рішення суду щодо поновлення на роботі підлягають негайному виконанню, а отже фактичне виконання судового рішення не пов`язане з наявністю чи відсутністю у справі рішення Верховного Суду. Так, статтею 235 КЗпП України імперативно визначено те, що рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню. Отже відповідач, після ухвалення рішення суду, був зобов`язаний негайно поновити позивача на роботі, а не очікувати упродовж тривалого часу на ухвалення Верховним Судом рішення.

Відповідно до ст. 233 КЗпПУ працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення.

Рішенням Конституційного Суду України від 22 лютого 2012 року у справі №4-рп/12 визначено, що в аспекті конституційного звернення положення частини першої статті 233 Кодексу законів про працю України у взаємозв`язку з положеннями статей 116, 117, 237-1 цього кодексу слід розуміти так, що для звернення працівника до суду з заявою про вирішення трудового спору щодо стягнення середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку при звільненні та про відшкодування завданої при цьому моральної шкоди встановлено тримісячний строк, перебіг якого розпочинається з дня, коли звільнений працівник дізнався або повинен був дізнатися про те, що власник або уповноважений ним орган, з вини якого сталася затримка виплати всіх належних при звільненні сум, фактично з ним розрахувався.

Згідно ст. 236 КЗпП України у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

Постановою Вінницького апеляційного суду від 01.08.2023 було встановлено розмір середньоденної заробітної плати, який становить 1935,99 грн.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позивачу підлягає до виплати середній заробіток за час вимушеного прогулу при затримці виконання рішення про поновлення на роботі за період з 02.08.2023 по день ухвалення судового рішення - 27.02.2024. У цей період було 150 робочих днів, таким чином середній заробіток за час невиконання рішення суду становить 290398,50 грн = 1935,99 грн ? 150 днів, які слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Водночас, стягуючи з відповідача на користь позивача суму середнього заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі, слід зазначити про відрахування податків, зборів та інших обов`язкових платежів, оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є обов`язком роботодавця та працівника, а не суду, тому розрахунки, наведені в судовому рішенні, є тією сумою коштів, з яких в подальшому роботодавцем здійснюються утримання податку з доходів та інших обов`язкових платежів. Аналогічна правова позиція зазначена у постанові Верховного Суду 08 листопада 2018 року у справі №805/1008/16-а.

Розподіл судових витрат суд здійснює відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. Зважаючи, що позов задоволено, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача у розмірі 2400,63 грн, а також на користь держави - 503,36 грн.

Щодо витрат на правничу допомогу, то суд звертає увагу учасників на положення ч. 8 ст. 141 ЦПК України відповідно до яких, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Зважаючи, що позивачем заявлено про витрати на правничу допомогу, тому вказане питання буде вирішене з урахуванням вказаних вище положень.

Керуючись ст.ст. 97, 233, 235, 236, КЗпП України, ст.ст. 2, 12, 13, 17, 19, 23, 76-81, 83, 89, 113, 141, 178, 191, 209, 223, 235, 258-259, 263-265, 352, 354-355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ

Позов задовольнити.

Стягнути з Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Вінницькій області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виконання постанови Вінницького апеляційного суду від 01.08.2023 у справі №127/33297/21 (в частині поновлення на роботі позивача), за період з 02 серпня 2023 року по день ухвалення судового рішення - 27 лютого 2024 року, у розмірі 290398,50 грн (двісті дев`яносто тисяч триста дев`яносто вісім гривень п`ятдесят копійок), з утриманням із цієї суми установлених законодавством України податків і зборів.

Стягнути з Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Вінницькій області на користь ОСОБА_1 2400,63 грн (дві тисячі гривень шістдесят три копійки) у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Стягнути з Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Вінницькій області на користь держави судовий збір у розмірі 503,36 грн (п`ятсот три гривні тридцять шість копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ;

відповідач: Служба відновлення та розвиту інфраструктури у Вінницькій області, , місцезнаходження: вул. Антона Листопада, буд. 2-А, м. Вінниця, Вінницька область;

третя особа: начальник Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Вінницькій області Жебелев Ігор Іванович, зареєстрований за адресою: Вінницька область, Вінницький район, с. Гавришівка, в/ч1231.

Суддя Шаміна Юлія Анатоліївна