Справа № 703/4483/23
29 січня 2024 року м. Сміла
Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:
головуючого судді Криви Ю.В.,
секретаря судового засідання Холодняк Л.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», третя особа: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-
встановив:
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до АТ КБ «Приватбанк», третя особа: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М., в якому просила визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис вчинений 22 січня 2020 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М., зареєстрований у реєстрі за №102 про звернення стягнення на належне позивачу нерухоме майно.
В обґрунтування позовної заяви зазначає, що про вчинення оскаржуваного виконавчого напису позивачу стало відомо лише у вересні 2023 року після отримання копії постанови державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Горбатюк В.П., щодо відкриття виконавчого провадження № 64351425 від 04 лютого 2021 року з примусового виконання вищезазначеного виконавчого напису.
Підставою до відкриття вказаного виконавчого провадження став виконавчий напис приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. зареєстрований у реєстрі за №102 від 22 січня 2020 року про звернення стягнення на нерухоме майно - незавершений будівництвом житловий будинок готовністю 88% з надвірними спорудами та земельну ділянку, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , що належать на праві власності позивачу - ОСОБА_2 (прізвище після державної реєстрації шлюбу 14 липня 2022 року змінено на « ОСОБА_3 »), яка є майновим поручителем ОСОБА_4 за її кредитними зобов`язаннями перед АТ КБ «Приватбанк» згідно кредитного договору № CSS0GA00000334 від 21 квітня 2008 року.
3азначене нерухоме майно на підставі договору іпотеки № CSSOGA000000334, посвідченого 21 квітня 2008 року приватним нотаріусом Смілянського міського нотаріального округу Таран Т.В. за реєстровим № 2001, передане в іпотеку АТ КБ «Приватбанк», яке є правонаступником ЗАТ КБ «Приватбанк».
Так, згідно вказаного виконавчого напису нотаріусом запропоновано задовольнити вимоги АТ КБ «Приватбанк» за рахунок коштів, отриманих від реалізації нерухомого майна, шляхом перерахування коштів на рахунок № НОМЕР_1 в АТ КБ «Приватбанк», МФО 305299, у розмірі: заборгованість за кредитом - 15 229,12 доларів США; заборгованість за відсотками - 14 257,97 доларів США; комісія - 996,68 доларів США; пеня - 90 709,12 доларів США, що всього становить 121 192 долара США 89 центів, що за курсом НБУ на 27 листопада 2020 року (один долар США дорівнює 28,4428 гривень) становить 3 447 065 гривень 13 копійок. Витрати пов`язані із вчиненням виконавчого напису становлять 3 500,00 гривень. Всього з урахуванням витрат пов`язаних з вчиненням виконавчого напису, запропоновано задовольнити вимоги АТ КБ «Приватбанк» за рахунок коштів, отриманих від реалізації нерухомого майна у розмірі 3 447 065 гривень 13 копійок.
Таким чином, на сьогоднішній день існує виконавчий напис, що породжує юридичні наслідки.
Позивачка вважає, що вказаний виконавчий напис вчинений без достатніх правових підстав, оскільки при його вчиненні нотаріус не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, за твердженням позивача сума заборгованості вказана у виконавчому написі не є безспірною, що само по собі унеможливлювало вчинення виконавчого напису нотаріусом. Тому вважає, що навіть із цих підстав оспорюваний виконавчий напис не підлягає виконанню. У зв`язку із цим вважає, що оспорюваний виконавчий напис приватного нотаріуса не відповідає вимогам ст. 87-88 Закону України «Про нотаріат», оскільки сума боргу, що визначена у виконавчому написі, не є безспірною, крім того, нотаріусом при вчиненні напису допущено ряд порушень. Так позивач вказує, що вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надіслання кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання. Разом з тим, як стверджує позивач, жодного листа-повідомлення з вимогою сплатити борг вона не отримувала.
За викладених обставин, позивач просить визнати виконавчий напис вчинений 22 січня 2020 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М., зареєстрований у реєстрі за №102 про звернення стягнення на належне їй нерухоме майно, таким, що не підлягає виконанню.
Ухвалою судді від 20 вересня 2023 року відкрито загальне позовне провадження у справі, призначено підготовче судове засідання, роз`яснено відповідачу право на надіслання до суду відзиву на позовну заяву, позивачу відповіді на відзив, третій особі - письмові пояснення щодо позову або відзиву. Крім того, даною ухвалою зобов`язано приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. у десятиденний строк з дня отримання ухвали, надати суду належним чином завірені копії всіх документів, на підставі яких вчинено виконавчий напис від 22 січня 2020 року, зареєстрований у реєстрі за №102.
Вказана ухвала в частині покладених на приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. зобов`язань виконана та 24 жовтня 2023 року на адресу суду надійшли направлені нотаріусом належним чином засвідчені копії виконавчого напису від 22 січня 2020 року, зареєстрованого у реєстрі за №102 та всіх документів, на підставі яких його було вчинено.
Ухвалою суду від 10 листопада 2021 року закрито підготовче провадження у справі та призначено судовий розгляд.
У судове засідання позивач не з`явилася, однак представник позивача адвокат Геріх Н.А. звернулася до суду із заявою про розгляд справи за відсутності позивача та його представника, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити, проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення не заперечувала.
Представник відповідача АТ КБ «Приватбанк» у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відповідно до вимог ст.128 ЦПК України, шляхом направлення судових повісток на адресу товариства. Відзиву на позовну заяву та заперечень до суду не направив.
Третя особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. в судове засідання також не з`явилася, однак звернулась до суду з письмовим клопотанням про розгляд справи без її участі, письмові пояснення щодо позову на адресу суду не направила.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
За таких обставин суд проводить розгляд справи у відсутності сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу за правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
У зв`язку з неявкою в судове засідання відповідача розгляд справи проведено в порядку заочного розгляду, передбаченого гл. 11 ЦПК України, про що судом постановлено ухвалу.
Дослідивши матеріали справи, врахувавши думку позивача, висловлену письмово, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Статтею 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.
Судом встановлено, що 22 січня 2020 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. за реєстровим №102 було вчинено виконавчий напис, яким звернуто стягнення на нерухоме майно - незавершений будівництвом житловий будинок готовністю 88% з надвірними спорудами та земельну ділянку, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , що належать на праві власності позивачу - ОСОБА_2 , яка є майновим поручителем ОСОБА_4 за її кредитними зобов`язаннями перед АТ КБ «Приватбанк» згідно кредитного договору № CSS0GA00000334 від 21 квітня 2008 року. 3азначене нерухоме майно на підставі договору іпотеки № CSSOGA000000334, посвідченого 21 квітня 2008 року приватним нотаріусом Смілянського міського нотаріального округу Таран Т.В. за реєстровим № 2001, передане в іпотеку АТ КБ «Приватбанк», яке є правонаступником ЗАТ КБ «Приватбанк».
Так, згідно вказаного виконавчого напису нотаріусом запропоновано задовольнити вимоги АТ КБ «Приватбанк» за рахунок коштів, отриманих від реалізації нерухомого майна, шляхом перерахування коштів на рахунок № НОМЕР_1 в АТ КБ «Приватбанк», МФО 305299, у розмірі: заборгованість за кредитом - 15 229,12 доларів США; заборгованість за відсотками - 14 257,97 доларів США; комісія - 996,68 доларів США; пеня - 90 709,12 доларів США, що всього становить 121 192 долара США 89 центів, що за курсом НБУ на 27 листопада 2020 року (один долар США дорівнює 28,4428 гривень) становить 3 447 065 гривень 13 копійок. Витрати пов`язані із вчиненням виконавчого напису становлять 3 500,00 гривень. Всього з урахуванням витрат пов`язаних з вчиненням виконавчого напису, запропоновано задовольнити вимоги АТ КБ «Приватбанк» за рахунок коштів, отриманих від реалізації нерухомого майна у розмірі 3 447 065 гривень 13 копійок (а.с. 9,23).
Як вбачається з копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 від 14 липня 2022 року після державної реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище з « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_3 » (а.с.63).
На підставі вищевказаного виконавчого напису 04 лютого 2021 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Горбатюк В.П. відкрито виконавче провадження № 64351425 з примусового виконання виконавчого напису №102 від 22 січня 2020 року про звернення стягнення на нерухоме майно - незавершений будівництвом житловий будинок готовністю 88% з надвірними спорудами та земельну ділянку, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , що належать ОСОБА_2 в рахунок погашення заборгованості перед АТ «Приватбанк» в розмірі 3450565 грн. 13 коп. (а.с. 11).
Частиною 1 ст. 1 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.
Відповідно до п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат», вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія.
Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.
При цьому ст.50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.
Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п.п. 1.1, 3.1, 3.2, 3.3, 3.4, 3.5 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.
Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік).
Відповідно до пункту 1 Переліку для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.
Відповідно до пункту 2 Переліку для одержання виконавчого напису з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.
Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»).
Відповідно до пункту 1 Переліку документів для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.
Так, належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність". Такими доказами можуть бути, зокрема, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 06.06.2019 у справі № 750/1627/18.
Отже, суд має встановити, що нотаріусу надано всі необхідні документи, що підтверджують безспірність заборгованості, наявність доказів належного направлення та отримання позивачем письмової вимоги про усунення порушень.
Такого правового висновку дійшов Верховний Суд України у справі №6-158цс15 від 20 травня 2015 року.
Згідно п. 2.3 Глави 16 Порядку вчинення виконавчого напису в разі порушення умов кредитного договору, здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих боржнику повідомлень. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка боржника на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в кредитному договорі адресу.
Слід зазначити, що на виконання ухвали суду про витребування доказів від 20 вересня 2023 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. на адресу суду направлені належним чином засвідчені копії оспорюваного виконавчого напису від 22 січня 2020 року, зареєстрованого у реєстрі за №102 та всіх документів, на підставі яких його було вчинено. Так, в матеріалах справи наявні докази на підтвердження того, що відповідачем АТ КБ «Приватбанк» було направлено письмові вимоги адресовані позичальникам за кредитним договором № CSS0GA00000334 від 21 квітня 2008 року ОСОБА_4 та ОСОБА_2 про усунення порушення стосовно зобов`язання за вказаним кредитним договором із зазначенням у листі вимоги стислого змісту порушених зобов`язань.
Водночас в матеріалах справи відсутні будь-які відомості на підтвердження того, що вказані листи з вимогою про усунення порушень за кредитним договором позивач та позичальник за основним зобов`язанням ОСОБА_4 отримували, у зв`язку з чим позивач була позбавлена можливості бути вчасно проінформованою про наявність заборгованості та можливості або оспорити вимоги АТ КБ «Приватбанк», або ж виконати їх, що не може свідчити про безспірність суми, пред`явленої до стягнення.
Згідно п.10 узагальнення "Про судову практику розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні" винесеного Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року роз`яснено, що судам слід мати на увазі, що вчиняючи виконавчий напис нотаріус не розглядає спір про право. Виконавчий напис вчиняється виключно за документально оформленими вимогами, які викладені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів тільки за наявності всіх умов, передбачених Законом № 3425-XII. Безспірність вимог визначається не нотаріусом або стягувачем, а відповідно до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Нотаріус лише перевіряє безспірність заборгованості по наданим документам.
Також, позивач стверджує, а відповідачем не надано жодних заперечень, що про вказаний виконавчий напис їй стало відомо після отримання постанови державного виконавця про примусове виконання виконавчого документу, що свідчить про те, що вона будь-яких претензій чи заяв, а також вимог про наявність заборгованості та погашення боргу від відповідача чи приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. не отримувала, про існування заборгованості та її розмір не була проінформована, в зв`язку з чим була позбавлена права оскаржити вимогу у судовому порядку або надати письмове заперечення відповідачу чи нотаріусу.
Таким чином, позивач не отримувала вимоги про можливе стягнення заборгованості за договором шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса про звернення стягнення на предмет іпотеки. Нотаріусом, у свою чергу, не було перевірено надіслання такої вимоги і отримання її позивачем, що унеможливило подання останньою нотаріусу обґрунтованих заперечень щодо вчинення виконавчого напису або письмової згоди.
З матеріалів справи також не вбачається, що при вчиненні напису нотаріус отримував від АТ КБ «Приватбанк» та від позивача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед банком, суми штрафних санкцій та процентів, зазначені у написі, є безспірними.
Отже, нотаріус при вчиненні напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, та дотримання стягувачем вимог закону щодо строку подання про вчинення виконавчого напису з часу настання у нього права на звернення з вимогами по кожному окремому щомісячному платежу, чим порушив норми ст. 88 Закону України «Про нотаріат», п.284 Інструкції та п.1 Переліку, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.
Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню.
З огляду на викладене, керуючись ст. 87-88 Закону України «Про нотаріат», ст.12, 13, 76-81, 158, 258, 259, 263-265,280, 282, 354 ЦПК України, суд,
вирішив:
Позов ОСОБА_1 до акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», третя особа: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.
Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 22 січня 2020 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною, зареєстрований у реєстрі за №102 про звернення стягнення на нерухоме майно - незавершений будівництвом житловий будинок готовністю 88% з надвірними спорудами та земельну ділянку, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , що належать на праві власності ОСОБА_6 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Черкаського апеляційного суду або через Смілянський міськрайонний суд Черкаської області, а особами, які не були присутні під час проголошення рішення - протягом тридцяти днів з дня його отримання.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони по справі:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, .

Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна - адреса: 49000, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Центральна, буд.6/9.

Головуючий: Ю. В. Крива