ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1705/24 Справа № 215/4530/23 Суддя у 1-й інстанції - Камбул М.О. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2024 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Бондар Я.М.

суддів Зубакової В.П., Тимченко О.О.

сторони

позивач АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО "«АКЦЕНТ-БАНК»"

відповідач- ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у порядку ч.13 ст.7, ч.1 ст.369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, апеляційну скаргу позивача АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "АКЦЕНТ-БАНК" на рішення Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 листопада 2023 року, ухваленого суддею Камбул М.О. в місті Кривому Розі Дніпропетровської області, повний текст судового рішення складено 21 листопада 2023 року,

УСТАНОВИВ

У серпні 2023 року АТ «АКЦЕНТ-БАНК» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №б/н від 19.02.2021 в розмірі 67 488,88 грн., та понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 2684 грн., оскільки останній не виконує умови договору.

В обґрунтування позову зазначив, що 19.02.2021 ОСОБА_1 приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг А-Банку з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського рахунку. На підставі Анкети-заяви відповідачем ініційовано встановлення кредитного ліміту на його банківський рахунок та отримання платіжної картки, тому йому було надано кредит у вигляді кредитного ліміту зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 44,4% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту, банк керувався п.п.2.1.1.1.3, Договору, на підставі яких відповідач дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, його зміну за рішенням та ініціативою банку

АТ «А-Банк» свої зобов`язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором.

В свою чергу ОСОБА_1 не сплатив своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, у зв`язку з чим станом на 08.07.2023 у відповідача виникла заборгованість в розмірі 67 488,88 грн., з яких: 44 687,24 грн. тіло кредиту (35 372,31 грн. заборгованість за тілом кредиту, 9 314,93 грн. за простроченим тілом кредиту); залишок заборгованості за процентами на поточну заборгованість в розмірі 4 819,24 грн., та 17 982,40 грн. по залишку заборгованості за процентами на прострочену заборгованість. Крім того, просив стягнути з відповідача сплачені при подачі позову судові витрати 2684 грн. судового збору.

Рішенням Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 листопада 2023 року позовні вимоги Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволені частково.

Стягнуто зі ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 19.02.2021 у вигляді заборгованості за тілом кредиту, яка виникла станом на 08.07.2023 в розмірі 35 372,31 грн.

Стягнуто зі ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» судовий збір в розмірі 2684,00 грн.

Позивач Акціонерне товариство «Акцент-Банк», будучи незгодним з ухваленим судовим рішенням подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність судового рішення, ухваленого з порушенням норм матеріального право, просить його скасувати в частині відмовлених судом позовних вимог та ухвалити нове судове рішення, яким у повному обсязі задовольнити заявлені позивачем позовні вимоги та стягнути з відповідача на користь позивача витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги на рішення суду.

При цьому, скаржник зазначає, що розрахунком заборгованості підтверджено, що відповідач користувалась кредитними коштами, а значить ознайомилась з Умовами і Правилами надання банківських послуг в А-Банку і погодилася з ними, оскільки даний кредитний договір є договором ОФЕРТИ.

Позивач вказує на те, що Банком до позовної заяви додано не тільки Тарифи із сайту Банку, а і Паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка, який особисто підписаний позичальником електронним підписом, в якому чітко зазначені всі оговорені умови кредитування, строки, процентна ставка та багато іншого.

Сторона позивача вважає, що у даній справі потрібно використовувати судову практику, де присутній Паспорт споживчого кредиту.

Окрім того, позивач, посилаючись на норми ч.2 ст.638, 643, ч.3 ст.645 ЦК України вказує на те, що Паспорт кредиту оформлено у відповідності до Додатку №1 до Закону України «Про споживче кредитування» і строк кредиту зазначено у розділі №2 «Основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача» підрозділі «Строк кредитування» де зазначено строк кредитування 240 місяців.

Окрім того, скаржник не погоджується з висновком суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову про стягнення заборгованості за простроченим тілом кредиту.

Позивач вказує на те, що розрахунок заборгованості зроблено правильно і він підтверджується випискою по рахунку, яку Банк надав суду першої інстанції.

У відзиві на апеляційну скаргу позивача, представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Колесник Д.Ю., посилаючись на законність і обґрунтованість судового рішення, просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги та рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч.13 ст.7, ч.1 ст.369 ЦПК України, оскільки ціна позову менша розміру ста мінімальних заробітних плат.

Відповідно до вимог ст.367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог, доводів апеляційної скарги позивача, відзиву на апеляційну скаргу, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду зміні, з огляду на таке.

Як вбачається із копії укладеної та підписаної Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ "А-Банк", ОСОБА_1 згоден з тим, що ця заява разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання послуг, при цьому умови кредитування, відомості про сукупну вартість кредиту йому роз`яснені і зрозумілі (а.с. 5 зворот).

Як видно з довідок, ОСОБА_1 відкрито рахунок та видано картку зі строком дії до квітня 2027 (а.с. 13), зі встановленим початковим кредитним лімітом клієнтом ( ОСОБА_1 ) 19.02.2021 в розмірі 34 800 грн., який в подальшому 17.01.2022 було збільшено до 46 000 грн. - а.с. 13 зворот.

Згідно наданого розрахунку заборгованості, а.с. 4-5, судом встановлено, що станом на 08.07.2023 заборгованість відповідача перед Банком становить 67 488,88 грн., з яких: 44 687,24 грн. тіло кредиту (35 372,31 грн. заборгованість за тілом кредиту, 9 314,93 грн. за простроченим тілом кредиту); залишок заборгованості за процентами на поточну заборгованість в розмірі 4 819,24 грн., та 17 982,40 грн. по залишку заборгованості за процентами на прострочену заборгованість.

Відповідно до виписки по картці відповідач ОСОБА_1 за період з 19.02.2021 по 01.07.2023 активно користувався кредитними коштами, з якої вбачаються операції за картками, а саме зняття готівкових коштів, придбання товарів, поповнення карткового рахунку, тощо (а.с. 6-11).

Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог Банку, виходив з того, що до Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк», Банк додав Паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка»: «Універсальна», «Універсальна GOLD», «Картка Зелена» та Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в розміщених на сайті https://a-bank.com.ua/terms/ (а.с. 14-20), який не містить підпису відповідача або ж застереження про те, що саме ці Умови було надано останній для ознайомлення, тому відсутні підстави вважати, що сторони уклали у письмовому вигляді кредитний договір, в якому обумовили у письмовому вигляді порядок та розміри нарахування відсотків, тому суд дійшов висновку, що у стягненні з відповідача заборгованості в розмірі 9 314,93 грн. за залишком заборгованості за простроченим тілом кредиту, залишку заборгованості за процентами на поточну заборгованість в розмірі 4 819,24 грн., та 17 982,40 грн. залишку заборгованості за процентами на прострочену заборгованість слід відмовити, у зв`язку з відсутністю передбаченого в підписаній між сторонами анкеті-заяві обов`язку відповідача по їх сплаті.

При цьому місцевий суд зазначивє, що отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ «А-Банк» не повернуті, наявність заборгованості підтверджується розрахунком, який доданий до матеріалів справи, з яким суд погоджується, відповідач не надав суду докази виконання зобов`язання з повернення позичених коштів, а відповідно до ч.2 ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, тому Банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

Колегія суддів частково погоджується з висновками суду першої інстанції, а саме в частині того, Банк має право на повернення фактично отриманої суми кредитних коштів та не має право на стягнення процентів за користування кредитом, оскільки в підписаній між сторонами анкеті-заяві відсутній обов`язкок відповідача по їх сплаті.

З позовної заяви встановлено, що Банк просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором №б/н від 19.02.2021 в загальному розмірі 67 488,88 грн, станом на 08.07.2023, яка складається з наступного:

-44 687,24 грн. заборгованість за кредитом;

-4819,24 грн. залишок заборгованості за процентами на поточну заборгованість;

-17 982,40 грн. залишок заборгованості за процентами на прострочену заборгованість.

З розрахунку заборгованості видно, грн., з яких заборгованість за тілом кредиту 35372,31 грн. та залишок заборгованості за тілом кредиту (прострочений) 9 314,93 грн.

Суд першої інстанції відмовив позивачу у стягненні залишку заборгованості за тілом кредиту (прострочений) 9 314,93 грн., посилаючись на те, що це не обумовлено в Анкеті-заяві підписаній відповідачем, проте колегія суддів з таким висновком не може погодитись.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст. 1048 ЦК України).

Частиною 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним, що передбачено ст.1055 ЦК України.

Згідно із ч.1 ст. 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Висновок суду першої інстанції про те, що у даному випадку неможливо застосувати до вказаних правовідносин норми ч.1 ст.634 ЦК України, є правильним, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (https://a-bank.com.ua/) неодноразово змінювалися самим АТ «А-Банк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

Також колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що при укладенні договору з відповідачем АТ «А-Банк» не дотримався вимог, передбачених ч.2 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» №1023-XII про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими Банк, а тому Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в розміщених на сайті https://a-bank.com.ua/terms/, які містяться в матеріалах даної справи без підпису відповідача - не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 19.02.2021 шляхом підписання заяви-анкети.

Даний висновок суду узгоджується з постановою Великої Палати Верховного Суду під час розгляду справи №342/180/17, провадження №14-131цс19 від 03.07.2019, а тому інший висновок не відповідав би принципу справедливості, добросовісності та розумності та уможливив покладання на слабшу сторону - споживача невиправданий тягар з`ясування змісту кредитного договору.

У зв`язку з наведеним вище, колегія суддів вважає необґрунтованими доводи Позивача про наявність підстав для задоволення позову в частині стягнення з відповідача процентів за користування кредитом, оскільки, як правильно зазначив місцевий суд, в анкеті заяві підписаній сторонами, ця складова кредитного договору не зазначена, тому відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами.

У постанові Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 23 травня 2022 року у справі №393/126/20 (провадження №61-14545сво20) висловила такий висновок про застосування норми права.

Під формою правочину розуміється спосіб вираження волі сторін та/або його фіксація. Правочин оформлюється шляхом фіксації волі сторони (сторін) та його змісту. Така фіксація здійснюється різними способами. Першим і найпоширенішим з них є складання одного або кількох документів, які текстуально відтворюють волю сторін. Зазвичай правочин фіксується в одному документі. Це стосується як односторонніх правочинів (наприклад, складення заповіту), так і договорів (дво- і багатосторонніх правочинів). Домовленість сторін дво- або багатостороннього правочину, якої вони досягли, фіксується в його тексті, який має бути ідентичним у всіх сторін правочину.

Потрібно розмежовувати форму правочину та спосіб підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавцем по наданню споживачу інформації, необхідної для порівняння різних пропозицій кредитодавця. Способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця є паспорт споживчого кредиту. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту.

З огляду на наведений правовий висновок, колегія суддів відхиляє доводи позивача, що дідписання позичальникомПаспорта споживчого кредиту електронним підписом, в якому чітко зазначені всі оговорені умови кредитування, строки, процентна ставка та багато іншого надає Банку право на стягнення цих складових кредитного договору.

Матеріалами справи встановлено, що, ОСОБА_1 відкрито рахунок та видано картку зі строком дії до квітня 2027, зі встановленим початковим кредитним лімітом клієнтом 19.02.2021 в розмірі 34 800 грн., який в подальшому 17.01.2022 було збільшено до 46 000 грн.

Колегія суддів вважає, що позивач має право на повернення залишку заборгованості за кредитом (тілом кредиту) в загальному розмірі 44687,24 грн., як і просив Банк у позовні заяві, при цьому у позові Банк не розмежовував поняття заборгованість за тілом кредиту та заборгованість за простроченим тілом кредиту, вимога була одна стягнути всю заборгованість за тілом кредиту в розмірі 44687,24 грн.

Згідно п.1 ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції допустив неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, у зв`язку з чим рішення суду підлягає зміні, в частині збільшення суми заборгованості за тілом кредиту з 35 372,31 грн. до заявлених у позові вимог 44 687,24 грн.

Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Згідно ч.13 ст.141 ЦПК України якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справу на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Рішення суду в частині розподілу судових витрат також підлягає зміні, оскільки суд частково задовольнивши позовні вимоги стягнув з відповідача судовий збір, сплачений позивачем за подачу позовної заяви у розмірі 2684,00 грн., тому з урахуванням задоволених позовних вимог в сумі 44 687,24 грн., що складає 66% від ціни позову 67488,88 грн., судовий збір слід зменшити з 2684,00 грн. до 1771,44 грн.

Відповідно стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сплачений судовий збір за подачу апеляційної скарги у розмірі 2 657,16 грн., що складає 66% від сплаченого позивачем судового збору за подачу апеляційної скарги 4026,00 грн.

В решті рішення суду слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367,368, 374, 376, 381,382 ЦПК України, Дніпровський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» задовольнитичастково.

Рішення Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 листопада 2023 рокузмінити, збільшивши суми заборгованості за тілом кредиту, стягнуту з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача Акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» з 35 372,31 грн. до заявлених у позові вимог 44 687,24 грн. та зменшити розмір судового збору, стягнутого з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача Акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» з 2684,00 грн. до 1771,44 грн.

В решті рішення суду залишити без змін.

Стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача Акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК», судовий збір за подачу апеляційної скарги в розмірі 2 657,16 грн.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 07 березня 2024.

Головуючий:

Судді: