Провадження № 6/357/222/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 травня 2024 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі - головуючий суддя Цуранов А.Ю., при секретарі Козубенко Я.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження,

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2024 заявник ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаною заявою, в якій просить суд замінити сторону виконавчого провадження (ВП № 55643047) у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу, вказати стягувача ОСОБА_1 як спадкоємця за законом.

Заява обґрунтована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , заявник є єдиним спадкоємцем після померлої та отримав свідоцтво про право на спадщину за законом.

12.04.2024 ухвалою судді вищевказану заяву прийнято до розгляду та призначено розгляд справи (судове засідання) 22.04.2024, копії ухвали надіслані учасникам справи.

На підставі ч. 3 ст. 442 ЦПК України суд проводить розгляд заяви (судове засідання) 02.05.2024 без участі учасників справи та інших осіб та в силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

03.10.2017 року рішенням Апеляційного суду Київської області стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 борг за договором позики від 29.11.2012 року в розмірі 305 000 грн. та судовий збір у розмірі 6 405 грн.

25.01.2018 року на підставі виконавчого листа за вказаним рішенням державним виконавцем Білоцерківського РВ ДВС Левенцем Є.С. відкрито виконавче провадження № 55643047.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла, що вбачається з копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 .

16.11.2022 постановою державного виконавця Білоцерківського відділу ДВС у Білоцерківському районі Київської області ЦМУЮ (м. Київ) Бітюковою М.О. закінчено виконавче провадження № 55643047, оскільки стягувач ОСОБА_2 померла.

Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 12.02.2024 державним нотаріусом Другої білоцерківської державної нотаріальної контори Юрченко І.О., зареєстровано в реєстрі за № 2-308, син ОСОБА_1 , отримав у спадщину після смерті ОСОБА_2 спадкове майно, зокрема заборгованість згідно виконавчого документа за виконавчим провадженням № 55643047 з примусового виконання виконавчого листа № 357/11589/16-ц/ 2/357/320/17 від 08.11.2017 Білоцерківського міськрайонного суду Київської області про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 заборгованості в розмірі 279 507 грн.

Вирішуючи питання заміни сторони виконавчого провадження, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За правилом ст. 1220 Цивільного кодексу України (ЦК України) спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5 ст. 1268 ЦК України).

Згідно з п. 1, 2 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва.

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

За приписами ч. 1, 2, 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Уразі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Згідно з ч. 1, 2, 5 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судові рішення, які набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутися до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 05.12.2018 року у справі № 643/4902/14-ц.

Слід зазначити, що особа, на користь якої видано виконавчий документ, набуває статусу стягувача з моменту видачі такого виконавчого документа, а не з моменту відкриття виконавчого провадження. Але разом з тим ця особа до відкриття виконавчого провадження як юридичного процесу є лише стягувачем у виконавчому документі на стадії виконання судового рішення з відповідним потенціалом прав у виконавчому провадженні, які повноцінно реалізує лише у статусі стягувача як сторони відкритого виконавчого провадження, за виключеннями, передбаченими законодавством. Водночас заміна стягувача у виконавчому документі іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) допускається на будь-якій стадії судового процесу, у тому числі до відкриття виконавчого провадження.

Вказаний вище правовий висновок викладений Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 08.02.2022 у справі №2-7763/10 (пункт 75).

Таким чином, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про заміну стягувача, оскільки до заявника перейшло право вимоги внаслідок спадкування такого права.

Слід роз`яснити заявнику, що в межах вирішення заяви про заміну стягувача правонаступником, суд не наділений правом вирішувати питання про відновлення виконавчого провадження. Порядок звернення стягувача для примусового виконання рішення суду передбачений Законом України «Про виконавче провадження», зокрема шляхом пред`явлення виконавчого листа до відповідної державної виконавчої служби, або приватного виконавця для примусового виконання.

Керуючись ст. 12, 13, 18, 260, 353, 442, 446 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження задовольнити.

Замінити стягувача ОСОБА_2 на ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) у виконавчому провадженні на підставі виконання виконавчого листа у даній справі про стягнення грошових коштів з ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її підписання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Суддя А. Ю. Цуранов