Справа № 279/657/24
Провадження 2/279/640/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 березня 2024 року Коростенський міськрайонний суд

Житомирської області

в складі: головуючого-судді Коваленко В.П.,

секретаря Лепесевицька В.В.

розглянувши в м. Коростені цивільну справу №279/657/24 в порядку спрощеного позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до Коростенського відділу державної виконавчої служби у Коростенському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції ( м. Київ) про зняття арешту, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Коростенського відділу державної виконавчої служби у Коростенському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції ( м. Київ) про зняття арешту.

Позивач просить суд зняти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , який накладений постановою від 15.01.2004 року, Коростенським відділом державної виконавчої служби, реєстраційний номер обтяження 3104393.

В обгрунтування вимог зазначив, що, постановою відділу виконавчої служби Коростенського відділу Державної виконавчої служби від 15.01.2004 року, було накладено арешт на належну йому на праві власності квартиру АДРЕСА_1 .

Після накладення арешту та відкриття виконавчого провадження, позивачем дане виконавче провадження було виконано в повному обсязі, але квитанції про оплату у нього не збереглися. Виконавче провадження було закрито, однак арешт не був знятий.

Позивач звернувся до відповідача з заявою про зняття арешту, але йому було відмовлено. На даний час відповідно до відомостей АСВП у відділі відсутні будь -які виконавчі провадження відносно нього. Проте, наявність постанови про арешт належної йому квартири, яка зареєстрована в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, про накладення арешту, порушує його права як власника майна, в частині вільного розпорядження належною йому на праві власності майном.

Позивач в судове засідання не з`явився, про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином.

Відповідач відзиву, клопотань, заперечень на позовну заяву та розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження не надав.

Вивчивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до договору купівлі - продажу від 18.06.1992 року, посвідченого державним нотаріусом Коростенської міської державної нотаріальної контори Добролежою Л.Г., зареєстрованого в реєсрі за № 2-1670, ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 (а.с. 5-8)

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав, відомості з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, значиться арешт ( архівний запис) реєстраційний номер 3104393, зареєстронано : 14.04.2006 року

за № 3104393 реєстратором :

Коростенська міська державна нотаріальна контора, підстави обтяження: постанова відділу виконавчої служби ,908437 від 15.01.204 року Коростенський відділ державної виконавчої служби, об`єкт обтяження : квартира , состав: ціле, состояние: добудоване, статус: жиле, адреса АДРЕСА_1 , власник ОСОБА_1 .(а.с. 11-12)

Позов про звільнення майна з-під арешту може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Пунктами 1, 2 постанови № 5 пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 3 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» роз`яснено, що у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Право власності належить до основоположних прав людини, утілення яких в життя становить підвалини справедливості суспільного ладу. Захист зазначеного права гарантовано ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Як передбачено цією міжнародно-правовою нормою, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном і ніхто не може бути позбавлений власного майна інакше як в інтересах суспільства й на умовах передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Відповідно до практики ЄСПЛ втручання в це право повинне мати законні підстави й мету, а також бути пропорційним публічному інтересу.

Особи, котрі зазнають порушення права мирного володіння майном, як і інших визначених Конвенцією прав, відповідно до ст. 13 міжнародного правового акту повинні бути забезпеченні можливістю ефективного засобу юридичного захисту в національному органі.

На рівні національного законодавства гарантії захисту права власності закріплені в ст.41 Конституції України, за змістом якої кожен має право володіти, користуватися й розпоряджатися своєю власністю за винятком обмежень встановлених законом.

За ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч. 2,5 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, може звернутися до суду з позовом про про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

На сьогодні позивач має намір розпорядитися належним йому майном, проте через наявність арешту позбавлений можливості це зробити. Таким чином, арешт накладений на майно порушує право власності позивача.

Згідно із ч.2ст.50 Закону України «Про виконавче провадження», у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу, який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Враховуючи наявність накладеного арешту на майно, неможливість скасування арешту в позасудовому порядку та оскільки позивач в інший спосіб, крім звернення до суду з позовом про зняття арешту, захистити своє порушене право власності не може, суд приходить до висновку про необхідність захисту його права шляхом скасування такого арешту, оскільки позовні вимоги засновані на законі та знайшли своє повне підтвердження в ході судового розгляду.

При таких обставинах, суд дійшов до висновку про те, що є всі підстави, передбачені законом, для задоволення позову та зняття арешту з квартири АДРЕСА_1 , тому що накладення арешту перешкоджає вільному розпорядженню майном, і суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 є законними та обґрунтованими та мають бути задоволені.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 263-265 ЦПК України, ст.ст.319,321 ЦК України , -

УХВАЛИВ :

Позов задовольнити.

Зняти арешт з квартири АДРЕСА_1 , накладений постановою від 15.01.2004 року, Коростенським відділом державної виконавчої служби, реєстраційний номер обтяження 3104393 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів.

Суддя: Коваленко В.П.