ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/58/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2024 року Дарницький районний суд міста Києва у складі головуючого судді Гусак О.С., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські Електромережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

у жовтні 2023 року приватне акціонерне товариство «ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ»(далі - позивач, ПАТ «ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , відповідач), ОСОБА_2 (далі - ОСОБА_2 , відповідач) про стягнення заборгованості.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ПАТ «КИЇВЕНЕРГО», правонаступником якого є ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» в частині прав та обов`язків, необхідних для здійснення діяльності з постачання електричної енергії за регульованим тарифом та передачі електричної енергії електричними (локальними) мережами, в тому числі і в частині використання ліцензії та тарифів виданих та встановлених для ПАТ «КИЇВЕНЕРГО».

ОСОБА_2 , ОСОБА_1 проживають за адресою: АДРЕСА_1 , і є споживачами електричної енергії, яку постачає позивач. 27 лютого 2023 року за адресою проживання відповідачів представниками позивача було виявлено порушення Правил користування електричною енергією для населення (далі по тексту - ПКЕЕН) - самовільне підключення струмоприймачів до електричної мережі ОРС після відключення, на підставі виявленого був складений акт про порушення № 003074 від 27 лютого 2023 року, відповідно до розрахунку підлягає до сплати 60 044,72 грн. за необліковану спожиту електричну енергію. Позивач просить стягнути борг у розмірі 60 044,72 грн., судовий збір у розмірі 2 684 грн. та витрати на надання правничої допомоги.

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 27 жовтня 2024 року відкрито спрощене позовне провадження за позовом приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські Електромережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, у відкритті провадження в частині вимог до ОСОБА_2 - відмовлено.

Відповідно до довідки з електронного реєстру територіальної громади м. Києві «ГІОЦ/ КМДА» відповідач значиться зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_2 .

За зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідачу направлялись ухвали про відкриття провадження та позовні заяви з додатками, які отримані ним особисто 21 лютого 2024 року.

Правом подання відзиву відповідач не скористався.

Отже зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідачів про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та/або письмових відзивів на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою частини 5 статті 279 ЦПК України.

Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у позовній заяві, суд встановив такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини.

Позивач є правонаступником ПАТ «Київенерго» що підтверджується Статутом ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі», витягом з підсумкового (завершального) розподільчого балансу ПАТ «Київенерго», що реорганізується шляхом виділу ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» станом на 28 лютого 2018 року, та випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

До створення ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» поставку електричної енергії до помешкання відповідача здійснювало ПАТ «Київенерго».

Згідно відомостей з державного реєстру речових прав власником будинку АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 (а.с. 14).

Відповідач є споживачем електричної енергії, яку позивач на платній основі постачає до його помешкання, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

27 лютого 2023 року за адресою відповідача було виявлено порушення правил роздрібного ринку електричної енергії, а саме: самовільне підключення струмоприймачів до електричної мережі ОРС після відключення.

На підставі виявленого порушення був складений акт про порушення № 003074 від 27 лютого 2023 року (а.с. 16).

28 лютого 2023 року порушення було усунуто шляхом відключення безоблікового підключення на ізоляторах опори відповідно до наряду -завдання № 306 (а.с. 17).

13 квітня 2023 року відбулось засідання комісії по розгляду акту № 003074 від 27 лютого 2023 року, що супроводжувалось веденням протоколу та прийнято рішення провести нарахування згідно п. 8.4.11 та формую 5, визначеного главою 8.4 розділу VIII Правил роздрібного ринку електричної енергії, період нарахувань з 27 серпня 2022 року по 26 лютого 2023 року.

Відповідно до розрахунку обсягу та вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачем ПРЕЕ за актом від 27 лютого 2023 року № 003074 заборгованість відповідача складає 60 044,72 грн. (а.с. 21).

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач житлово-комунальних послуг (далі - споживач) - індивідуальний або колективний споживач.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, управління побутовими відходами.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 11 грудня 2019 року у справі №755/14208/17-ц (провадження № 61-6040св19), постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15, з яким також погодилася Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20 вересня 2018 року у справі № 751/3840/15-ц (провадження № 14-280цс18).

Відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам з урахуванням інтересів споживачів, розвитку ринкових відносин, мінімізації витрат на постачання електричної енергії та мінімізації негативного впливу на навколишнє природне середовище, регулюються ст. 714 ЦК України, Законами України «Про захист прав споживачів», ст. 56-58, 77 Закону України «Про ринок електричної енергії», Правилами користування електричною енергією для населення (чинних до 26.06.2018), затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 р. № 1357, Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14 березня 2018 року (далі - ПРРЕЕ).

Статтею 714 ЦК України визначено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Частиною першою статті 56 Закону України «Про ринок електричної енергії» передбачено, що постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 57 Закону України «Про ринок електричної енергії» електропостачальники мають право на своєчасне та в повному обсязі отримання коштів за продану електричну енергію та послуги з постачання електричної енергії відповідно до укладених договорів.

Відповідно до п. 19, 21 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1357 від 26.07.1999 (чинних до 26.06.2018), розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі показань приладів обліку. Знімання показів засобів обліку провадиться електропостачальником (електророзподільним підприємством) та/або побутовим споживачем щомісяця відповідно до умов договору. Побутовий споживач, як правило, знімає покази засобу обліку на перше число місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем). Якщо знімання показів проводиться побутовим споживачем, електропостачальник (електророзподільне підприємство) має право контролювати правильність знімання показів засобів обліку побутовим споживачем.

Пунктом 20 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 № 1357 (чинних до 26.06.2018), передбачено, що розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електричної енергії є календарний місяць. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про електроенергетику», п. 42 Правил № 1357 користування електричною енергією для населення споживач електричної енергії зобов`язаний дотримуватися вимог нормативно-технічних документів та договору; забезпечувати належний технічний стан та безпечну експлуатацію своїх електроустановок та побутових електроприладів; забезпечувати збереження приладів обліку і пломб на них у разі розміщення приладу обліку в квартирі або на іншому об`єкті споживача; невідкладно повідомляти енергопостачальника про недоліки в роботі приладу обліку; оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та правил.

Згідно з п. 4.12 ПРРЕЕ розрахунки між споживачем та електропостачальником (іншими учасниками роздрібного ринку, якщо вони беруть участь у розрахунках) здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 20 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну.

Відповідно до п.п. 5.5.5 п. 5.5 ПРРЕЕ споживач електричної енергії зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів; здійснювати оплату рахунків, виставлених на підставі актів про порушення цих Правил та умов договору.

Відповідно до п. 8.2.4 ПРРЕЕ зазначено, що у разі виявлення представниками оператора системи пошкоджень чи зриву пломб та/або індикаторів, установлених у місцях, указаних в акті про пломбування, або пошкоджень відбитків тавр на цих пломбах, пошкодження розрахункових засобів вимірювальної техніки, явних ознак втручання в параметри розрахункових засобів вимірювальної техніки з метою зміни їх показів, самовільних підключень до електричних мереж розрахунок обсягу електричної енергії, який підлягає оплаті, здійснюється відповідно до порядку, визначеного главою 8.4 цього розділу.

Згідно п. 8.2.5 ПРРЕЕ передбачено, що у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником оператора системи, від якого споживач одержує електричну енергію, порушень цих Правил, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, на місці виявлення порушення у присутності споживача або представника споживача оформляється акт про порушення.

Відповідно п. 8.2.6 ПРРЕЕ зазначено, що на підставі акту про порушення уповноваженими представниками оператора системи під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг не облікованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків.

За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно статті 356 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном (стаття 360 ЦК України).

У статті 540 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні беруть участь кілька кредиторів або кілька боржників, кожний із кредиторів має право вимагати виконання, а кожний із боржників повинен виконати обов`язок у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або актами цивільного законодавства.

Відповідно до статті 541 ЦК України солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання.

Системний аналіз статей 540 та 541 ЦК дозволяє зробити висновок, що при існуванні множинності осіб у зобов`язанні виникають часткові зобов`язання. Тому кредитор у частковому зобов`язанні має право вимагати виконання, а кожний із боржників повинен виконати свій обов`язок у рівній частці. Натомість солідарне зобов`язання виникає у випадках, встановлених договором або законом, зокрема, у разі неподільності предмета зобов`язання.

ОСОБА_1 є власником будинку АДРЕСА_1 .

Враховуючи визначений статтею 13 ЦПК України принцип диспозитивності цивільного судочинства та визначення позивачем у справі конкретних відповідачів (споживачів), які є власниками квартири за вищевказаною адресою, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про необхідність задоволення даного позову частково та стягнення з ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 30 022,36 грн. (60044,72/2), як власника 1/2 частки квартири.

Згідно з ч. 1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений позивачем при звернені до суду у розмірі 1 342 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 4, 5, 7, 12, 13, 76, 77, 80, 81, 89, 141, 259, 263-265, 268, 279, 354 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь приватного акціонерного товариства «ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» (, місцезнаходження: м. Київ, вул. Новокостянтинівська, буд. 20) заборгованість у загальному розмірі 30 022,36 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 342 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.С. Гусак