ГОРОДИЩЕНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 691/1063/23
провадження № 2/691/65/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2024 рокуГородищенський районний суд Черкаської області

В складі :

головуючого судді Савенко О.М.

з участю секретаря судових засідань Шмунь Н.В.

учасників справи:

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Городище Черкаської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,-

встановив :

ОСОБА_3 звернулася в суд з позовною заявою до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

Обгрунтовуючи позовну заяву позивач посилається на те, що з відповідачем ОСОБА_2 перебувала у зареєстрованому шлюбі. До серпня 2020 року проживали однією сім`єю, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, разом працювали, отримували доходи та заощаджували гроші, зокрема для придбання автомобіля. 06 липня 2019 року ними був придбаний автомобіль «Фольксваген Пасат», 1992 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 за 2500 доларів США, що відповідно до курсу Національного Банку України, на момент звернення з позовом, становить 92 500 гривень. Транспортний засіб був зареєстрований за відповідачем. 18 серпня 2020 року шлюб між ними розірваний, про що складено відповідний актовий запис №26 та видано свідоцтво про розірвання шлюбу Серії НОМЕР_2 . Має на меті здійснити поділ спільного сумісного майна, остільки за три роки проживання окремо, не дійшли згоди щодо його поділу. Нею було запропоновано відповідачу, в рахунок компенсації її частки автомобіля, передати у її власність його частку квартири в АДРЕСА_1 , яка була отримана ними на підставі приватизації. Свій варіант поділу майна мотивувала тим, що відповідач має інше житло на праві власності в с.Вербівка, а спільне користування квартирою є недоречним. Відповідач продовжує одноособово користуватися автомобілем і, відповідно, має доступ, як власник, до квартири, чим створює їй незручності, остільки іншого житла не має. За вказаних обставин звернулася до суду за захистом своїх прав (а.с. 1-2).

Ухвалою Городищенського районного суду Черкаської області від 17 серпня 2023 року у цивільній справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання з викликом сторін до суду, з наданням відповідачу часу для подачі відзиву та пред`явлення зустрічного позову.

01 листопада 2023 року у цивільній справі закрито підготовче провадження і призначено судовий розгляд з участю сторін.

21 лютого 2024 року позивач ОСОБА_3 через канцелярію суду подала заяву про зміну суми заявлених позовних вимог, за змістом якої просила стягнути з відповідача в рахунок компенсації частки у праві спільної сумісної власності у виді автомобіля «Фольксваген Пасат», 1992 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , на її користь 40000 грн..

У судове засідання позивач ОСОБА_3 , будучи інформованою, не прибула. Участь взяла представник позивача ОСОБА_1 , яка позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила зменшити розмір компенсації в інтересах позивача на суму 40000 грн. та не стягувати судові витрати з відповідача, остільки таким є волевиявлення позивача.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги визнав, та пояснив, що спірний автомобіль був, дійсно, придбаний у шлюбі. Кошти на придбання були спільними, проте, як у дружини, він взяв у борг 500 доларів США, які в подальшому їй віддав. Згідний сплатити позивачу, в рахунок компенсації 40000 грн., остільки з позивачкою обговорили питання про зменшення розміру компенсації і відмову від відшкодування судових витрат. Він не бажає повторно призначати судову експертизу для визначення ринкової вартості автомобіля, тому і попросив позивача про зменшення розміру компенсації. Підтверджує, що як колишнє подружжя обговорили питання поділу автомобіля і воно відповідає їх спільним інтересам.

Суд, розглянувши позов в межах заявлених позовних вимог, заслухавши представника позивача, відповідача, враховуючи належне повідомлення позивача, дослідивши докази у справі, приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення з наступних підстав.

Частиною 1 ст.16 ЦК України, передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ст.ст. 10,11 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, оскільки цивільні справи розглядаються в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно з ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Статтею 10 Загальної Декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.

Позивач повинен зазначити і довести підставу позову, тобто обставини, з якими він, як з юридичним фактом, пов`язує свою матеріально-правову вимогу. Предметом вимоги позивача є поділ спільного майна подружжя згідно вимог ст.ст.57, 60, 63, 69, 70 Сімейного кодексу України та відшкодування понесених судових витрат, згідно ст.141 ЦПК України. В обґрунтування заявлених позовних вимог представник позивача, а відповідач в заперечення, посилалися виключно на норми Сімейного Кодексу України та підстави набуття права особистої приватної і спільної сумісної власності подружжя. Спірні правові відносини, які склалися між сторонами, підпадають під вид цивільно-правових відносин сімейне право.

В судовому засіданні встановлено із пояснень представника позивача, відповідача і це підтверджується доказами у справі, що згідно паспорта громадянина України Серії НОМЕР_3 виданим 04 квітня 1998 року Городищенським РВ УМВС України в Черкаській області ОСОБА_2 , а саме на сторінці «Сімейний стан», шлюб між позивачем та відповідачем був зареєстрований 01 грудня 1984 року (а.с.4-6). Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу Серії НОМЕР_2 від 18 серпня 2020 року, шлюб між позивачем ОСОБА_3 та відповідачем ОСОБА_2 розірваний (а.с.9). Сторони у цивільній справі є власниками квартири у АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 17 січня 1996 року (а.с.8). Вказана квартира була приватизована ними 17 січня 1996 року відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» (а.с.8). З пояснень сторін вбачається, що за час перебування у зареєстрованому шлюбі, ними був придбаний автомобіль «Фольксваген Пасат» 1992 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 за 2500 доларів США, який зареєстрований на відповідача ОСОБА_2 , згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу Серії НОМЕР_4 (а.с.10). Відповідачем, в якості доказу, надано Звіт про проведення незалежної оцінки вартості автомобіля «Фольксваген Пасат», державний номерний знак НОМЕР_1 , відповідно до якого ринкова вартість вказаного автомобіля, на дату оцінки 14 жовтня 2023 року, становить 70776, 00 грн. (а.с.36-44).

13 грудня 2023 року в цивільній справі постановлено ухвалу про призначення судово-товарознавчої експертизи, на предмет вирішення середньої ринкової вартості автомобіля «Фольксваген Пасат» 1992 року випуску, номер кузова автомобіля WVWZZZ31ZNE292049 державний номерний знак НОМЕР_1 , станом на час розгляду справи в суді. Виконання експертизи доручено Черкаському відділенню Київського науково дослідного інституту судових експертиз, провадження у справі зупинено (а.с.52-53).

30 січня 2024 року до Городищенського районного суду Черкаської області повернулися матеріали цивільної справи без виконання ухвали суду від 13 грудня 2023 року про призначення судово-товарознавчої експертизи, у зв`язку з відсутністю в штаті Черкаського відділення Київського науково дослідного інституту судових експертиз, експертів з експертною спеціальністю 12.2 «Визначення вартості дорожніх транспортних засобів, розміру збитку, завданого власнику транспортного засобу». Провадження у цивільній справі відновлено та призначено до судового розгляду (а.с.56-57).

У судовому засіданні 21 лютого 2024 року сторони по справі клопотань про виконання судово-товарознавчої експертизи іншою експертною установою не заявили. Позивач змінила суму заявлених вимог, подавши до суду відповідну заяву (а.с.63). Відповідач змінені позовні вимоги, заявлені позивачем, визнав та не заперечив сплатити 40 000 грн. позивачу в рахунок компенсації її частки у праві спільної сумісної власності.

Відповідно до частини п`ятої статті 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість керує ходом судового процесу; сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Правовий аналіз правовідносин між сторонами, вказує, що предметом спору є права сторін у справі, як колишнього подружжя, на частину у спірному майні, як спільній сумісній власності. Так як, спірне майно у виді транспортного засобу придбане в період шлюбу і сторони не заперечили факту спільного проживання сім`єю та ведення спільного господарства, то для вирішення спору, суд, застосовує норми діючого Сімейного Кодексу України.

Статтею 63 Сімейного Кодексу України визначено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно ст.69 Сімейного Кодексу України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, статтею 70 Сімейного Кодексу України визначено, що частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними.

З огляду на викладене, суд, в ході розгляду цивільної справи, при вирішенні питання про статус майна у виді транспортного засобу як спільної сумісної власності подружжя, виходив із наданих сторонами доказів коли воно було придбане та з яких джерел придбавалося. Згідно роз`ясень п.23 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21 грудня 2007 року, вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. При цьому, слід врахувати факт державної реєстрації права власності на транспортний засіб - автомобіль «Фольксваген Пасат» 1992 року випуску, номер кузова автомобіля НОМЕР_5 державний номерний знак НОМЕР_1 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу Серія НОМЕР_4 (а.с.10). Надані сторонами докази у цивільній справі безсумнівно вказують, що право власності на майно у виді вищезазначеного транспортного засобу, виникло у них, як осіб, які створили це майно, отримали свідоцтво про реєстрацію саме в період шлюбу, і підстави стверджувати про його приватну власність стороною відповідача не доведено змістом вивчених судом доказів.

Основоположні принципи здійснення правомочностей власника сформульовані у статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 04 листопада 1950 року), що набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року та є складовою її правової системи відповідно до вимог статті 9 Конституції України. Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року N3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини, як джерело права. Відповідно до ст.6 Європейської Конвенції з прав людини визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст.13, зазначеної Конвенції, на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення.У рішенні від 30 листопада 2004 року у справі "Онер`їлдіз проти Туреччини" (справа відкрита за заявою № 48939/99 та розглянута Великою палатою) Європейський Суд визнав, що поняття "майно" охоплює не лише річ, яка реально існує (матеріальна складова), але також стосується засобів праводомагання (юридична складова), включаючи право вимоги, відповідно до якого особа може стверджувати, що вона має принаймні "законне сподівання" стосовно ефективного здійснення права власності.Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право власності набувається у порядку, визначеному законом.

Підсумовуючи викладене, суд, приходить до висновку, що спірне майно у виді транспортного засобу - автомобіля, яке набуто сторонами за час шлюбу, є їх спільною сумісною власністю.

Статтею 63 Сімейного Кодексу України визначено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно ст.69 Сімейного Кодексу України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, статтею 70 Сімейного Кодексу України визначено, що частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Відповідно до ст.70 СК України, частки майна дружини та чоловіка у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності - є рівними. При вирішенні спору судом не встановлено обставин та доказів того, щоб один із подружжя не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї, а тому суд не вбачає підстав для відступу від засад рівності часток подружжя.

За загальним правилом цивільного процесу, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним, обґрунтованим на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, відповідати завданню цивільного судочинства, і справедливим. Суд не вправі відступити від жодної вимоги та зобов`язаний дотриматися їх при постановленні рішення у справі. Вирішуючи спір між сторонами, та приймаючи рішення у справі, суд, вважає, що дотримався таких вимог, визначених ст.263 ЦПК України, остільки забезпечив ОСОБА_3 , як позивачу, та ОСОБА_2 , як відповідачу, гарантовані Конституцією України права і свободи людини, визначив що майно набуте ними у шлюбі у виді автомобіля «Фольксваген Пасат», 1992 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , є їх спільним сумісним майном подружжя, визначив їх частки у цьому майні, зафіксувавши це судовим рішення. Остільки за змістом ч.1 ст.2 ЦПК України, судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, тобто мати справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд.

В частині позовних вимог позивача про відшкодування судових витрат, то понесені позивачем судові витрати, слід залишити за нею, остільки клопотань про їх відшкодування до суду не заявлено та повідомлено нею представника позивача і відповідача такі не стягувати на її користь.

Позов підтверджується: копією паспорта громадянина України Серії НОМЕР_3 ОСОБА_2 ; копією свідоцтва про розірвання шлюбу Серії НОМЕР_2 від 18 серпня 2020 року; копією свідоцтва про право власності на житло від 17 січня 1996 року; копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу Серії НОМЕР_4 ; копією звіту про проведення незалежної оцінки вартості автомобіля «Фольксваген Пасат», державний номерний знак НОМЕР_1 ; квитанцією про сплату судового збору від 17 серпня 2023 року №0.0..1.

На підставі наведеного, керуючись ст.41 Конституції України, ст.6 Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, ст.ст.60, 63, 64,69, 70, 71Сімейного Кодексу України, ст.ст.2, 3, 4, 5, 10,12, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 83, 133,141, 263, 264, 265, 273, 352, 354 ЦПК України, ст.6 Закону України «Про судовий збір», суд, -

ухвалив:

позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя задовольнити.

Виділити у власність ОСОБА_2 автомобіль «Фольксваген Пасат» 1992 року випуску, номер кузова автомобіля НОМЕР_5 державний номерний знак НОМЕР_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_6 , місце реєстрації АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_7 , місце реєстрації АДРЕСА_1 , компенсацію в рахунок її частки у праві спільної сумісної власності в сумі 40 000 (сорок тисяч) грн. 00 коп.

Копію рішення суду направити позивачу, для відому.

Рішення суду може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково шляхом подачі протягом тридцяти днів апеляційної скарги до Черкаського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи можуть ознайомитись з текстом судового рішення, в електронній формі, на офіційному веб-порталі Єдиного державного реєстру судових рішень в мережі Інтернет - https://gd. ck. court. gov. ua.

Відомості про сторін:

Позивач: особа 1 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_7 , місце реєстрації АДРЕСА_1 .

Представник позивача: особа 2 адвокат Кучеренко Наталія Вікторівна, юридична адреса м.Городище вул.Слов`янська, №1 Черкаського району Черкаської області.

Відповідач: особа 3 - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_6 , місце реєстрації АДРЕСА_2 .

Суддя О. М. Савенко