Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/1018/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.04.2024 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі: головуючого - судді Левка Т.Ю., секретар судового засідання Роман К.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Виноградів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Пийтерфолвівської сільської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Виноградівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Берегівському районі Закарпатської області, про визнання батьківства,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Нечаєв В.В., звернувся до Виноградівського районного суду Закарпатської області із позовною заявою до відповідача Пийтерфолвівської сільської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Виноградівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Берегівському районі Закарпатської області, про визнання батьківства.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач ОСОБА_1 у 2001 році розпочав спільне проживання та вступив у фактичні шлюбні відносини із гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 Шлюб не реєстрували. За період спільного проживання у них народилося четверо дітей: дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та дочка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Мати дітей ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_6 померла від онкологічної хвороби. Дочка ОСОБА_2 вже повнолітня, наразі проживає за кордоном. Інші троє неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 проживають із позивачем та перебувають на його повному утриманні. Разом із цим, відповідно до свідоцтв про народження дітей, такі записані зі слів матері в порядку ст. 135 СК України, а в записі про батька зазначено « ОСОБА_5 », замість прізвища, імені, по батькові позивача ОСОБА_1 . На даний час, відсутність запису позивача в якості батька перешкоджає йому у реалізації всіх своїх прав та обов`язків відносно дітей. У позасудовому порядку позивач не має змоги здійснити зміни у актовому записі, оскільки матір дітей померла.

У зв`язку з наведеним позивач звернувся до суду з даним позовом та просить суд визнати його, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , батьком дітей: сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (актовий запис 145 від 21.05.2013), сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (актовий запис 1287 від 11.12.2007) та доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (актовий запис 466 від 30.10.2009) і зобов`язати Виноградівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Берегівському районі Закарпатської області внести відповідні зміни до вказаних актових записів про народження дітей.

Сторони та третя особа будучи належним чином повідомленими про день, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилися.

Представник позивача ОСОБА_11 подав до суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у відсутність сторони позивача.

Представник відповідача Пийтерфолвівської сільської ради подав до суду заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи у його відсутність.

Представник третьої особи Виноградівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Берегівському районі Закарпатської області також подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність.

Обстеживши матеріали справи та клопотання сторін, визнаючи в порядку ст.223 ЦПК України необов`язковим відібрання особистих пояснень від учасників процесу, і враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін та визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

В судовому засіданні встановлено, що з 2001 року позивач ОСОБА_1 розпочав спільне проживання та вступив у фактичні шлюбні відносини без державної реєстрації шлюбу із гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

За час спільного проживання у них народилося четверо дітей: дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та дочка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Мати дітей - ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_6 померла, що стверджується свідоцтвом про смерть.

Довідкою старости Великопаладського старостинського округу Пийтерфолвівської сільської ради від 13.02.2024 за № 62 підтверджено, що позивач ОСОБА_1 дійсно проживав до дня смерті із співмешканкою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_8 , та трьома дітьми - сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , сином ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4 та дочкою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Дочка позивача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , набула повноліття.

Інші троє неповнолітніх дітей - син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та дочка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 проживають із позивачем що підтверджено довідками органу місцевого самоврядування про реєстрацію місця проживання особи. Також встановлено факт, що діти перебувають на повному утриманні позивача, факт ведення спільного господарства.

Однак у свідоцтвах про народження дітей відомості про батька записані зі слів матері в порядку ст. 135 СК України, - зазначено « ОСОБА_5 », замість прізвища, імені по батькові позивача ОСОБА_1 .

Статтею 28 Цивільного кодексу України встановлено, що фізична особа набуває прав та обов`язків і здійснює їх під своїм ім`ям. Ім`я фізичної особи, яка є громадянином України, складається із прізвища, власного імені та по батькові.

Згідно ч. ч. 1-4 ст. 128 Сімейного кодексу України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Відповідно до статті 134 Сімейного кодексу України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації.

Права/обов`язки батька та дитини грунтуються на походженні дитини. Відповідно до ст.7 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року (ратифікована постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року №789-ХІІ), дитина, наскільки це можливо, повинна знати своїх батьків.

Інтерес того, хто є фактичним батьком дитини, у встановленні з нею юридичного зв`язку вважається таким, що охороняється законом, а тому цей інтерес може бути предметом судового захисту. Згідно з усталеною прецедентною практикою суду, взаємне почуття втіхи батьків і дитини від того, що вони постійно перебувають разом, становить важливий елемент сімейного життя, тому заходи, що перешкоджають реалізації такого почуття, дорівнюють втручанню у право, яке захищається ст.8 Конвенції (рішення у справах «Гаазе проти Німеччини» від 08.04.2004, «Йогансен проти Норвегії» від 07.08.1996).

Визнання батьківства - це волевиявлення особи, яка вважає себе батьком дитини. Однак одного волевиявлення особи щодо визнання себе батьком певної дитини недостатньо для настання правових наслідків.

Відповідно до ч.1 ст.129 Сімейного кодексу України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства.

Аналогічну позицію відображено в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», при цьому у тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини.

Відповідно до ч.2 ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Згідно положень ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», передбачено, що справи про визнання батьківства суд розглядає в порядку позовного провадження.

Рішення щодо визнання батьківства (материнства) має грунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах реєстрації актів цивільного стану (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).

Щодо предмету доказування у даній категорії справі, то Сімейний кодекс України будь-яких особливостей не визначає.

Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Верховний Суд роз`яснив, що для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства (постанова Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 591/6441/14-ц).

Охорона дитинства в Україні є стратегічним загальнонаціональним пріоритетом і має метою забезпечення реалізації прав дитини на життя, охорону здоров`я, освіту, соціальний захист, всебічний розвиток та виховання в сімейному оточенні. Державна політика у цій сфері ґрунтується на забезпеченні найкращих інтересів дитини.

Стаття 18 Конвенції ООН про права дитини декларує, що Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Статтею 134 Сімейного кодексу України визначено, що на підставі, зокрема рішення суду, орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.

Відповідно до статей 6, 9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження.

В судовому засіданні достовірними та належними доказами встановлено, що з 2001 року позивач та громадянка ОСОБА_2 перебували у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу і від цих відносин у них народились четверо дітей.

Позивач визнає своє батьківство відносно неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , діти проживають разом з ним та перебувають на його утриманні.

Позивач вважає себе біологічним батьком дітей та приймає участь у їх житті, спілкуванні, виховує та утримує їх.

Таким чином, з`ясувавши дійсні причини позову про визнання батьківства та взявши до уваги заяву позивача про його батьківство, суд приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 28 Цивільного кодексу України, ст.ст. 122, 128- 130, 134, 135 Сімейного кодексу України, п.п. 1.7., 2.13.1, 2.16.4, 2.16.7, 2.18 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України 12 січня 2011 року №96/5, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України за №55/18793 від 14 січня 2011 року, ст.ст. 10, 12, 13,18, 81, 223, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задоволити.

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , код НОМЕР_1 , батьком дітей: сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (актовий запис 145 від 21.05.2013), сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (актовий запис 1287 від 11.12.2007) та доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (актовий запис 466 від 30.10.2009).

Зобов`язати Виноградівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Берегівському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції внести відповідні зміни до вказаних актових записів № № 145, 1287 та 466, а саме:

- відомості про батька дитини - у графі «Батько» замість прізвища « ОСОБА_5 », вказати « ІНФОРМАЦІЯ_9 »;

- відомості про дитину - у графі «Прізвище» замість « ОСОБА_5 », вказати « ІНФОРМАЦІЯ_9 »;

- інші записи залишити без змін.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складене 26.04.2024.

ГоловуючийТ. Ю. Левко