УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2024 року

м. Київ

справа № 742/2863/22

провадження № 61-15545ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ігнатенка В. М. (суддя-доповідач), Олійник А. С., Фаловської І. М.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 12 квітня 2023 року та ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 20 вересня 2023 року у справі за заявою ОСОБА_1 про скасування судового наказу про стягнення заборгованості зі сплати комунальних послуг,

В С Т А Н О В И В:

30 березня 2023 року Прилуцьким міськрайонним судом Чернігівської області видано судовий наказ у справі № 742/2863/22 за заявою комунального підприємства «Прилукитепловодопостачання» Прилуцької міської ради (далі - КП «Прилукитепловодопостачання») про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості зі сплати комунальних послуг, в розмірі 5 936, 54 грн.

Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 12 квітня 2023 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування судового наказу цього ж суду від 30 березня 2023 року у справі № 742/2863/22.

Ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 05 травня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 12 квітня 2023 року залишено без руху, надано строк для усунення вказаних в ухвалі недоліків.

Ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 20 вересня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 12 квітня 2023 року визнано неподаною та повернуто особі, яка подала апеляційну скаргу.

26 жовтня 2023 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку подала до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 12 квітня 2023 року та ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 20 вересня 2023 року.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 12 квітня 2023 року та ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 20 вересня 2023 року, ухвалити нове судове рішення про скасування судового наказу, виданого 30 березня 2023 року Прилуцьким міськрайонний судом Чернігівської області у справі № 742/2863/22.

Ухвалою Верховного Суду від 20 листопада 2023 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, який не міг перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали, а саме, запропоновано: надіслати обґрунтовану заяву про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень, в якій зазначити поважність причин пропуску строку та надати належні докази (документи), які підтверджуватимуть поважність причин пропуску строку (докази на підтвердження зазначеної дати отримання копії ухвали суду апеляційної інстанції); надіслати нову редакцію касаційної скарги, яка відповідатиме вимогам пунктів 2, 4, 6 частини другої статті 392 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України); надати копії нової редакції касаційної скарги відповідно до кількості учасників справи, сплатити судовий збір та надати докази на підтвердження його сплати.

15 грудня 2023 року ОСОБА_1 , на виконання вимог ухвали Верховного Суду від 20 листопада 2023 року подала засобами поштового зв`язку нову редакцію касаційної скарги, яка відповідає вимогам статті 392 ЦПК України, з копіями відповідно до кількості учасників справи, клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень та сплатила судовий збір.

Згідно із частиною першою статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення (частина друга статті 390 ЦПК України).

Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними (частина перша статті 127 ЦПК України).

В обґрунтування клопотанняпро поновлення строку на касаційне оскарження ОСОБА_1 зазначає, що копію оскаржуваної ухвали суду апеляційної інстанції отримала засобами поштового зв`язку 21 жовтня 2023 року та в передбачений частиною другою статті 390 ЦПК України строк направила касаційну скаргу, тому має право на поновлення строку на касаційне оскарження. На підтвердження вказаних обставин, ОСОБА_1 надає копію оскаржуваної ухвали суду апеляційної інстанції із супровідним листом про її направлення за адресами сторін та копію конверту суду апеляційної інстанції з відтиском дати направлення поштової кореспонденції.

Наведені підстави та обставини свідчать про поважність причин пропуску строку для подання касаційної скарги.

З огляду на викладене, клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження ухвали Чернігівського апеляційного суду від 20 вересня 2023 року підлягає задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 394 ЦПК України одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Щодо оскарження ухвали Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 12 квітня 2023 року.

У відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

30 березня 2023 року Прилуцьким міськрайонним судом Чернігівської області видано судовий наказ у справі № 742/2863/22 за заявою КП «Прилукитепловодопостачання» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості з оплати комунальних послуг в розмірі 5 936, 54 грн.

Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 12 квітня 2023 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування судового наказу цього ж суду від 30 березня 2023 року у справі № 742/2863/22.

Згідно із статтею 129 Конституції Українита статтями 2, 17 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Ухвали, на які можуть бути подані апеляційні скарги окремо від рішення суду, наведено в статті 353 ЦПК України.

Стаття 389 ЦПК Українивизначає перелік ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскаржені у касаційному порядку після їх перегляду в апеляційному порядку.

Пунктом 2 частини першої статті 389 ЦПК Українипередбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Оскарження ухвали суду першої інстанції про відмову у скасуванні судового наказу у статті 389 ЦПК України, яка є спеціальною нормою процесуального права і регламентує право оскарження судових рішень у касаційному порядку, не передбачено.

Пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України встановлено, що суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Отже, у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 12 квітня 2023 року необхідно відмовити.

Щодо оскарження ухвали Чернігівського апеляційного суду від 20 вересня 2023 року.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

У разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення (частина четверта статті 394 ЦПК України).

Ухвала апеляційного суду про повернення апеляційної скарги не є ухвалою, якою закінчено розгляд справи.

Відповідно до частини четвертої статті 10 ЦПК Українивизначено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав та основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у рішенні від 27 червня 2017 року у справі «Лазаренко та інші проти України» (заява № 70329/12 та 5 інших заяв) зазначав, що принцип рівності сторін вимагає надання кожній стороні розумної можливості представляти свою справу за таких умов, які не ставлять її чи його у явно гірше становище порівняно з протилежною стороною. Кожній стороні має бути забезпечена можливість ознайомитись із зауваженнями або доказами, наданими іншою стороною, у тому числі із апеляційною скаргою, та надати власні зауваження з цього приводу. Під загрозою стоїть впевненість сторін у функціонуванні правосуддя, яке ґрунтується, зокрема, на усвідомленні того, що вони мали змогу висловити свої думки щодо кожного документа в матеріалах справи.

Положення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) не можна тлумачити як такі, що встановлюють певну форму обслуговування судової кореспонденції. Від національних органів влади також не вимагається забезпечення бездоганного функціонування поштової системи. Тим не менш, загальна концепція справедливого судового розгляду охоплює фундаментальний принцип змагальності процесу. Невручення стороні належним чином судових документів може позбавити сторону можливості захищати себе у провадженні.

У справі «Гарячий проти України» (заява № 43925/18) ЄСПЛ зазначив, що хоча загальна концепція справедливого судового розгляду та фундаментальний принцип змагальності провадження вимагають, щоб судові документи були належним чином вручені учаснику судового процесу, стаття 6 не заходить так далеко, щоб зобов`язувати національні органи влади забезпечити бездоганне функціонування поштової системи. Органи влади можуть бути притягнуті до відповідальності лише за ненадіслання відповідних документів заявнику. Той факт, що заявник, не отримав кореспонденцію, надіслану йому апеляційним судом, сам по собі недостатній для того, щоб стати аргументованою підставою для заяви про те, що були порушені його права, передбачені пунктом 1 статті 6 Конвенції.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України).

Відповідно до пункту 11 частини третьої статті 2 ЦПК Україниосновними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина перша статті 44 ЦПК України).

Сторона, яка бере участь у судовому процесі, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Згідно із частиною першою статті 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Перевіряючи апеляційну скаргу ОСОБА_1 , суд апеляційної інстанції встановив, що вона не відповідає вимогам, встановленим статтею 356 ЦПК України.

Частиною другою статті 357 ЦПК України визначено, що до апеляційної скарги, яка оформлена із порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 05 травня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 12 квітня 2023 року було залишено без руху. ОСОБА_1 надано десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали, для усунення недоліків: сплати судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 536,80 грн або подання документів щодо наявності пільг зі сплати судового збору; подання виправленої апеляційної скарги, із зазначенням усіх осіб, які беруть участь у справі, їх місцезнаходження, та копій виправленої апеляційної скарги, відповідно до кількості учасників справи.

Копію ухвали від 05 травня 2023 року суд апеляційної інстанції надсилав ОСОБА_1 на відому суду адресу, вказану нею в апеляційній скарзі двічі, а саме, 09 травня 2023 року та 05 липня 2023 року. Оскільки судова кореспонденція з копією ухвали суду апеляційної інстанції від 05 травня 2023 року поверталася до суду без вручення адресату з відміткою: «адресат відсутній за вказаною адресою», заявником до суду не подавалася заява про зміну місця проживання чи перебування, а також не повідомлялися інші засоби зв`язку з нею (адреса електронної поштової скриньки тощо), суд належним чином вручив ОСОБА_1 копію ухвали про залишення без руху апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції констатував, що ОСОБА_1 не вжила заходів для виконання вимог ухвали від 05 травня 2023 року, не продемонструвала прагнення усунути недоліки апеляційної скарги у встановлений судом строк чи дізнатися про стан розгляду апеляційного провадження.

Таким чином, суд апеляційної інстанції з дотриманням вимог ЦПК України, визнав апеляційну скаргу неподаною та повернув її ОСОБА_1 .

Оскільки касаційна скарга є необґрунтованою, а правильне застосування апеляційним судом норм права при вирішенні питання про повернення апеляційної скарги є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, у відкритті касаційного провадження в частині оскарження ухвали Чернігівського апеляційного суду від 20 вересня 2023 року необхідно відмовити.

На підставі викладеного та керуючись 389, 390, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

У Х В А Л И В:

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження ухвали Чернігівського апеляційного суду від 20 вересня 2023 року.

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 12 квітня 2023 року та ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 20 вересня 2023 року у справі за заявою ОСОБА_1 про скасування судового наказу про стягнення заборгованості зі сплати комунальних послуг.

Копію ухвали разом із доданими до скарги документами направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Ігнатенко

А. С. Олійник

І. М. Фаловська