справа № 388/4/24
провадження № 2/388/169/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.05.2024м. Долинська

Долинський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді Степанов С.В.

при секретарі Гриненко М.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду міста Долинська цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

ТОВ «Росвен Інвест Україна» (09.04.2024 року на підставі ухвали змінено назву на Товариство з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС») звернулося до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості. В обґрунтування зазначив, що 05.09.2022 року між ОСОБА_1 та ТОВ «ФК «Інвеструм» було укладено договір про надання фінансового кредиту № 03960-09/2022, який підписаний в електронній формі.

14.04.2023 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» укладено договір факторингу № 14042023, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «Інвеструм» відступило позивачу за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 14.04.2023 року до договору факторингу № 14042023, ТОВ «Росвен Інвест Україна» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 90480,00 грн., з яких: 23200,00 грн. сума заборгованості по тілу кредиту; 67280,00 грн. сума заборгованості за відсотками. Позивач також зазначив, що відповідач не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості.

04.09.2022 року між ОСОБА_1 та ТОВ «ФК «Інвеструм» було укладено договір про надання фінансового кредиту № 03339-09/2022, який підписаний в електронній формі.

14.04.2023 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» укладено договір факторингу № 14042023, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «Інвеструм» відступило позивачу за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 14.04.2023 року до договору факторингу № 14042023, ТОВ «Росвен Інвест Україна» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 111090,00 грн., з яких: 27600,00 грн. сума заборгованості по тілу кредиту; 83490,00 грн. сума заборгованості за відсотками. Позивач також зазначив, що відповідач не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості.

04 квітня 2024 року представником Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» Литвиненко Н.С. надано до суду клопотання про зміну назви позивача, посилаючись на те, що 25 березня 2024 року рішенням СВЕА ЕКОНОМІ КІПРІ ЛІМІТЕД (єдиного учасника ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА») змінено назву Товариства з обмеженою відповідальністю «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» на Товариство з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС», яке задоволено на підставі ухвали Долинського районного суду Кіровоградської області від 09 квітня 2024 року.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за договором № 03960-09/2022 у розмірі 90480,00 грн., заборгованість за договором № 03339-09/2022 в розмірі 111090,00 грн. та понесені позивачем судові витрати.

Від відповідача на адресу суду надійшов відзив, з якого слідує, що позовні вимоги визнає частково, а саме за договором № 03960-09/2022 у розмірі 18850.00 грн, з яких 11600.00 грн тіло кредиту, 7250.00 грн відсотки за 25 днів, за договором № 03339-09/2022 в розмірі 24150.00 грн, з яких 13800.00 грн тіло кредиту, 10350.00 грн відсотки за 30 днів.

Від представника позивача не надійшла відповідь на відзив.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Заперечення проти розгляду справи в порядкуспрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили.

Вивчивши матеріали справи оцінивши докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 05 вересня 2022 року між ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТРУМ» (далі Товариство) та ОСОБА_1 (далі Споживач) укладено договір про надання фінансового кредиту (далі Договір) № 03960-09/2022 (а.с.6-8).

Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № 03960-09/2022 від 05.09.2022 року слідує, що заборгованість в період з 05.09.2022 року по 01.12.2023 року становить 45240,00 грн., з яких: 11600,00 грн. сума заборгованості по тілу кредиту; 33640,00 грн. сума заборгованості за відсотками (а.с.14-15)

Згідно Договору факторингу від 14.04.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІНВЕСТРУМ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» укладено Договір факторингу № 14042023 у відповідності до умов якого ТОВ «ІНВЕСТРУМ» передає (відступає) TOB «Росвен Інвест Україна» за плату належні йому Права Вимоги, а TOB «Росвен Інвест Україна» приймає належні ТОВ «ІНВЕСТРУМ» Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстр боржників (а.с.16-18)

Відповідно до витягу з Реєстру боржників від 14.04.2023 року до Договору факторингу № 14042023 від 14.04.2023 року TOB «Росвен Інвест Україна» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 45240,00 грн., з яких: 11600,00 грн. сума заборгованості по тілу кредиту; 33640,00 грн. сума заборгованості за відсотками (а.с.21)

Згідно договору про надання фінансового кредиту слідує, що 04 вересня 2022 року між ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТРУМ» (далі Товариство) та ОСОБА_1 (далі Споживач) укладено договір про надання фінансового кредиту (далі Договір) № 03339-09/2022 (а.с.22-23)

Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № 03339-09/2022 від 04.09.2022 року слідує, що заборгованість в період з 04.09.2022 року по 01.12.2023 року становить 55545,00 грн., з яких: 13800,00 грн. сума заборгованості по тілу кредиту; 41745,00 грн. сума заборгованості за відсотками (а.с.30-31)

Згідно Договору факторингу від 14.04.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІНВЕСТРУМ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» укладено Договір факторингу № 14042023 у відповідності до умов якого ТОВ «ІНВЕСТРУМ» передає (відступає) TOB «Росвен Інвест Україна» за плату належні йому Права Вимоги, а TOB «Росвен Інвест Україна» приймає належні ТОВ «ІНВЕСТРУМ» Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстр боржників (а.с.32-34)

Відповідно до витягу з Реєстру боржників від 14.04.2023 року до Договору факторингу № 14042023 від 14.04.2023 року TOB «Росвен Інвест Україна» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 55545,00 грн., з яких: 13800,00 грн. сума заборгованості по тілу кредиту; 41745,00 грн. сума заборгованості за відсотками (а.с.37)

Відповідно до рішення від 25 березня 2024 року СВЕА ЕКОНОМІ КІПРІ ЛІМІТЕД (єдиного учасника ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА») змінено назву Товариства з обмеженою відповідальністю «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» на Товариство з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» (а.с.64)

Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.

За змістом ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронна комерція - відносини, спрямовані на отримання прибутку, що виникають під час вчинення правочинів щодо набуття, зміни або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснені дистанційно з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, внаслідок чого в учасників таких відносин виникають права та обов`язки майнового характеру; електронна форма представлення інформації - спосіб документування інформації, що означає створення, запис, передачу або збереження інформації у цифровій чи іншій нематеріальній формі за допомогою електронних, магнітних, електромагнітних, оптичних або інших засобів, здатних до відтворення, передачі чи зберігання інформації. Електронною формою представлення інформації вважається документування інформації, що дає змогу її відтворювати у візуальній формі, придатній для сприйняття людиною; електронне повідомлення - інформація, представлена в електронній формі, надана учасником відносин у сфері електронної комерції з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем; електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем.

Положеннями ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Інформаційна система суб`єкта електронної комерції, який пропонує укласти електронний договір, має передбачати технічну можливість особи, якій адресована така пропозиція, змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозиції.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Отже, виходячи з приписів Закону України «Про електронну комерцію», укладення електронного договору можливо шляхом зазначення електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

Згідно з ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів (чч. 1-3 ст. 207 ЦПК України).

У чч. 1, 3 ст. 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до ч.2 ст. 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу , інших актів цивільного законодавства , а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог , що звичайно ставляться.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ч. 1 ст. 513, ст. 514 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

Згідно зі ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.

Статтею 1081 ЦК України передбачено, що клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Грошова вимога, право якої відступається, є дійсною, якщо клієнт має право відступити право грошової вимоги і в момент відступлення цієї вимоги йому не були відомі обставини, внаслідок яких боржник має право не виконувати вимогу. Клієнт не відповідає за невиконання або неналежне виконання боржником грошової вимоги, право якої відступається і яка пред`явлена до виконання фактором, якщо інше не встановлено договором факторингу.

Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливістю виконання ним грошового зобов`язання . Боржник , який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми , якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом .

Статтями 1049, 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором.

За умовами ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити розмір процентів на умовах встановлених договором. Позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому, згідно ст. 625 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1082 ЦК України, передбачено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.

Статтею 11 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».

Згідно статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» визначено, що договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором.

Споживчий кредит (кредит) - грошові кошти, що надаються споживачу (позичальникові) на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника (пункт 11 частини 1 статті 1 Закону України «Про споживче кредитування»).

Відповідно до частини 5 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.

В Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу; закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй, що прямо передбачено у статті 8 Конституції України.

Відповідно до частини четвертої статті 42 Конституції України держава захищає права споживачів.

Згідно з частиною першою статті 1 ЦК України цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вольного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників.

Основні засади цивільного законодавства визначені у статті 3 ЦК України.

Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України.

Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України.

Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.

Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що кредитні договори від 04 вересня 2022 року за № 03339-09/2022 та від 05 вересня 2022 року за № 039960-09/2022 укладені у спосіб визначений чинним законодавством України з повним дотриманням вимог щодо його укладення із зазначенням умов, які жодним чином не порушують вимоги Закону України «Про захист прав споживачів», порядок надання та повнота наданої інформації відповідають вимогам Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг».

Однак, ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТРУМ», в порушення вимог даного закону п. 1.6. Договору № 039960-09/2022 про надання кредиту від 05.09.2022 року та Договору № 03339-09/2022 про надання кредиту від 04.09.2022 року встановив денну процентну ставку 2,5 %, коли законом встановлено не більше ніж 1% денної процентної ставки.

Відповідно до п.4.3 Договору № 039960-09/2022 про надання кредиту від 05.09.2022 року та Договору № 03339-09/2022 про надання кредиту від 04.09.2022 року у разі, якщо клієнт не повернув кредит в строк зазначений в п.1.2 Договору, проценти, передбачені в п.2.3 Договору продовжують нараховуватися за кожний день користування кредитними коштами, але в будь-якому випадку не більше 180 календарних днів, починаючи з першого дня прострочення виконання умов Договору.

Таким чином достовірно встановлено, що сторони перебувають в договірних відносинах, відповідач ОСОБА_1 не виконав належним чином своїх зобов`язань перед позивачем за договорами № 039960-09/2022 від 05.09.2022 року та 03339-09/2022 від 04.09.2022 року, в зв`язку з чим виникла заборгованість.

При цьому виходячи з розумності, добросовісності та справедливості суд обмежує загальну суму відсотків, що підлягають стягненню до розміру кредиту, що був отриманий.

Розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, зваживши у сукупності доводи сторін, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог у частині стягнення заборгованості перед позивачем за кредитним договором № 039960-09/2022 від 05.09.2022 року за основною сумою боргу в розмірі 11600 (одинадцять тисяч шістсот) гривень тіла кредиту та 20880 (двадцять тисяч вісімсот вісімдесят) гривень частину нарахованих відсотків за 180 днів з денною процентною ставкою 1 %, а всього 32480 (тридцять дві тисячі чотириста вісімдесят) гривень, за кредитним договором № 03339-09/2022 від 04.09.2022 року за основною сумою боргу в розмірі 13800 (тринадцять тисяч вісімсот) гривень тіла кредиту та 24840 (двадцять чотири тисячі вісімсот сорок) гривень частину нарахованих відсотків за 180 днів з денною процентною ставкою 1 %, а всього 38640 (тридцять вісім тисяч шістсот сорок) гривень.

За змістом ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати пропорційно задоволених вимог, а тому оскільки позов задоволено частково з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в сумі 1066,80 грн. (71120.00 грн. х 100 % : 201570,00 грн. х 3023.55 грн.).

Отже, відповідно до ст. 141 ЦПК України на користь позивача з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1066,80 грн.

Керуючись ст.ст. 274-279, 526, 527, 530, 549, ч. 3 ст. 551, 611 ЦК України, ст.ст. 141, 263, 265 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 (зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» (, місцезнаходження за адресою: бульвар Вацлава Гавела, 6м, м. Київ, 03124) суму заборгованості за кредитним договором № 039960-09/2022 від 05.09.2022 року в розмірі 32480 (тридцять дві тисячі чотириста вісімдесят) гривень, за кредитним договором № 03339-09/2022 від 04.09.2022 року в розмірі 38640 (тридцять вісім тисяч шістсот сорок) гривень, а всього 71120 (сімдесят одну тисячу сто двадцять) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» частину сплаченого судового збору у розмірі 1066 (одну тисячу шістдесят шість) гривень 80 копійок.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено у порядку, передбаченому ст. 354 ЦПК України, безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду Кіровоградської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Суддя С.В. Степанов