Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа №377/189/24

Провадження №2-о/377/10/24

07 березня 2024 року Славутицький міський суд Київської області у складі головуючої судді Бабич Н.С., за участю секретаря судового засідання Пскової А.І.,

заявника ОСОБА_1 ,

заінтересованої особи ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Славутичі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису,

У С Т А Н О В И В:

04 березня 2024 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою в якій, посилаючись на Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», статті 4, 350-1- 350-8 ЦПК України, просила:

- видати обмежувальний припис ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк шість місяців, із заборонами щодо: перебування в місці проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ; наближення на 100 метрів до місця проживання або перебування, роботи та інших місць частого відвідування ОСОБА_1 ; особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому ОСОБА_2 , переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; ведення листування, телефонних переговорів з ОСОБА_1 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб;

- копію рішення направити до Відділення поліції № 2 Вишгородського РУП ГУНП в Київській області для взяття ОСОБА_2 на профілактичний облік та до виконавчого комітету Славутицької міської ради;

- судові витрати, пов`язані з розглядом справи, відповідно до частини 3 статті 350-5 ЦПК України, віднести на рахунок держави.

Свої вимоги мотивувала тим, що з ОСОБА_2 перебувала в зареєстрованому шлюбі з липня 2021 року, який було розірвано рішенням Славутицького міського суду Київської області від 07 листопада 2023 року в справі № 377/712/23, яке набрало законної сили 08 грудня 2023 року. Починаючи з червня 2023 року, поведінка ОСОБА_2 почала бути занадто агресивною, він умисно вчиняє відносно неї дії психологічного характеру, постійно переслідує, ображає, нецензурно висловлюється, як в телефонних розмовах, так і при особистому спілкуванні постійно погрожує фізичною розправою. Неодноразово приходив до квартири, в якій вона проживає з неповнолітнім сином від попереднього шлюбу, де голосно кричав, погрожував фізичною розправою, намагався вибити двері до квартири, пошкодив замок, в результаті чого була завдана шкода психічному здоров`ю її та її неповнолітнього сина, після чого син має пригнічений емоційний стан і перебуває в постійній напрузі. Крім того, ОСОБА_2 неодноразово повідомляв, що має зброю та погрожував нею, будучи впевненим у своїй безкарності. У зв`язку з такими діями ОСОБА_2 , вона постійно перебуває в напрузі, відчуває страх та загрозу як своєму життю та здоров`ю, так і своєї дитини. Вона неодноразово зверталась із заявами до відділення поліції. Наразі здійснюється досудове розслідування відносно ОСОБА_2 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 125, частиною 1 статті 162 КК України. Славутицьким міським судом Київської області ОСОБА_2 неодноразово було притягнуто до адміністративної відповідальності за статтями 173, частиною 1 статті 173 КУпАП. Органами поліції до ОСОБА_2 як кривдника застосовувались термінові заборонні приписи: 21 лютого 2024 року строком до 24 лютого 2024 року та 24 лютого 2024 року строком до 05 березня 2024 року. ОСОБА_2 вчиняв і продовжує вчиняти відносно неї психологічне та фізичне насильство. Оскільки вжиті заходи до кривдника виявилися неефективними, а вірогідність продовження та повторного вчинення домашнього насильства ОСОБА_2 відносно неї та настання тяжких наслідків для її здоров`я є високою, вона звернулася до суду з вказаною заявою.

Ухвалою судді від 05 березня 2024 року заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено судове засідання на 07 березня 2024 року.

Заявниця ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримала заяву та просила задовольнити, виходячи з мотивів, викладених у заяві. Додатково пояснила, що вона та ОСОБА_2 спільних дітей за час шлюбу не мають. Будь-які майнові спори між ними відсутні. Не дивлячись на розірвання 07 листопада 2023 року між ними шлюбу, разом вони не проживають з червня 2023 року. З того часу ОСОБА_2 почав поводити себе неадекватно стосовно неї, пояснюючи свої дії ревнощами. Спочатку шантажував її, що покінчить життя самогубством. У подальшому він пошкодив замок, вхідні двері її квартири, навіть підпалював їх, у зв`язку з чим вона зверталась до органів поліції. Славутицьким міським судом Київської області ОСОБА_2 було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства відносно неї. 21 лютого 2024 року ОСОБА_2 , відкривши за допомогою ножа замок вхідних дверей, проник до її квартири, де вона мешкає з неповнолітнім сином від першого шлюбу ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Разом із неповнолітнім сином вона зачинилася у кімнаті сина, але ОСОБА_2 почав виламувати міжкімнатні двері за допомогою ножа, а коли їх відкрив, почав погрожувати їй фізичною розправою, оскільки вважав, що вона перебуває вдома із коханцем. До приїзду поліції він погрожував їй, якщо його притягнуть до відповідальності, то у нього є люди, які зламають їй ноги, а коли він відбуде покарання, то буде їй мстити. Також ОСОБА_2 спричинив їй тілесні ушкодження, вдаривши її ногою. За цими фактами зареєстровано кримінальні провадження. У цей же день поліцейський виніс ОСОБА_2 терміновий заборонний припис на 3 доби, який діяв з 10 годин 20 хвилин 21 лютого 2024 року до 10 годин 20 хвилин 24 лютого 2024 року. До закінчення термінового заборонного припису ОСОБА_2 знову прийшов до будинку, в якому вона мешкає, телефонував у домофон її квартири та погрожував. 24 лютого 2024 року відносно ОСОБА_2 поліцейський виніс ще один терміновий заборонний припис строком на 10 діб з 12 годин 00 хвилин 24 лютого 2024 року до 12 годин 00 хвилин 05 березня 2024 року. 05 березня 2024 року, до закінчення строку дії термінового заборонного припису, ОСОБА_2 знову телефонував у домофон її квартири, але вона з ним не спілкувалася, а викликала охоронну службу, з якою в неї укладений договір на охорону квартири. За фактом порушення ОСОБА_2 термінового заборонного припису, винесеного 21 лютого 2024 року, складено протокол про адміністративне правопорушення, який направлено до суду. Крім того, вона виявила на своєму автомобілі пошкодження, де на склі морозивом було написано образливе слово «повія», на капоті автомобіля образливе слово було видряпано, вважає що автомобіль пошкодив ОСОБА_2 . З цього приводу вона зверталась із заявою до відділення поліції, але результату розгляду її заяви ще не отримала. Вона та її неповнолітній син не можуть спокійно жити у своїй квартирі, постійно перебувають у тривожному стані, відчувають страх та небезпеку через такі дії ОСОБА_2 . Після кожного дзвінка у домофон квартири напружено чекають, що знову з`явиться ОСОБА_2 , буде кричати, висловлюватись нецензурною лайкою, вчиняти психологічне насильство над ними. Син дуже пригнічений та наляканий, він боїться за себе і за неї, а йому необхідно навчатися. Оскільки вжиті відносно ОСОБА_2 заходи не дали результатів, існує загроза, що останній буде продовжувати свої дії, у зв`язку з чим вона відчуває небезпеку для себе та свого неповнолітнього сина, тому просила видати відносно ОСОБА_2 обмежувальний припис на строк шість місяців.

Заінтересована особа ОСОБА_2 у судовому засіданні проти задоволення заяви про видачу обмежувального припису не заперечував. Погодився з фактичними обставинами, викладеними у заяві та повідомленими заявницею під час розгляду справи. Визнав, що вчиняв усі дії, про які зазначила заявниця, через ревнощі та образу на колишню дружину, з якою вони не проживають разом ше з червня 2023 року. Вважає, що колишня дружина має іншого чоловіка, а він сподівався, що після розірвання шлюбу, налагодить з нею відносини. Визнав, що автомобіль заявниці пошкодив також він. Також він намагався покінчити життя самогубством, підпаливши свій автомобіль біля будинку, в якому мешкає заявниця, щоб привернути до себе її увагу. За неправомірні дії відносно заявниці його неодноразово притягували до адміністративної відповідальності. Він згоден на видачу відносно нього обмежувального припису, просив встановити строк його дії на один рік, а не на шість місяців, щоб заявниця була спокійна. Умисно порушив терміновий заборонний припис, винесений відносно нього 21 лютого 2024 року, у зв`язку з вчиненням домашнього насильства відносно ОСОБА_1 , прийшовши до будинку, в якому вона проживає, дзвонив у домофон її квартири, оскільки вважав, що заявниця перебуває вдома з коханцем, до якого в нього були питання. За фактом порушення термінового заборонного припису поліцейський склав відносно нього протокол про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 173-2 КУпАП, який направлений до суду. Терміновий заборонний припис від 24 лютого 2024 року він не порушував. 05 березня 2024 року він приходив до будинку заявниці, але наміру спричинити її шкоду не мав, приходив увечері, щоб примиритися та домовитися.

Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши письмові докази та матеріали справи вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав.

ОСОБА_1 , заявниця, та ОСОБА_2 , заінтересована особа, перебували у шлюбі, зареєстрованому 21 липня 2021 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Івано-Франківську Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Івано-Франківськ), актовий запис №1445, який розірвано рішенням Славутицького міського суду Київської області від 07 листопада 2023 року у справі № 377//712/23. Рішення набрало законної сили 08 грудня 2023 року ( а.с. 8-10).

Заявник ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується копією її паспорта серії НОМЕР_1 , в якому на сторінці 11 в графі «Місце проживання» вказана зазначена адреса, а також в графі «Особливі відмітки» зазначено про її дітей, зокрема, сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( а.с.5-6).

Як убачається з пояснень заявниці, наданих в судовому засіданні, та які в судовому засіданні також підтвердив ОСОБА_2 , заінтересована особа у справі, разом вони не проживають з червня 2023 року.

16 липня 2023 року ОСОБА_1 зверталась по телефону до служби «102» з повідомленням про те, що її чоловік, з яким вона планує розлучитися, приходить до неї до дому, надокучає та веде себе неадекватно. По прибуттю на місце події працівниками поліції було відібрано заяву на ім`я начальника Відділення поліції №2 Вишгородського РУП ГУНП в Київській області про проведення перевірки та притягнення до адміністративної відповідальності її чоловіка ОСОБА_2 за вчинення ним 16 липня 2023 року дій, які завдали шкоди психологічного характеру її та її сина, який на той час знаходився вдома. Як видно зі змісту довідки поліцейського офіцера громади СВГ Відділення поліції Вишгородського РУП ГУНП в Київській області молодшого лейтенанта поліції Січка Р., за даним фактом проведено перевірку, в ході якої за результатами спілкування по телефону з ОСОБА_2 встановлено, що він намагався поспілкуватися з дружиною (а.с. 11-13).

26 серпня 2023 року ОСОБА_1 на телефон служби «102» повідомила, що у телефонному режимі її чоловік ОСОБА_2 погрожує вчинити самогубство. У ході проведеної перевірки ОСОБА_2 надав письмове пояснення в якому зазначив, що дійсно під час телефонної розмови з дружиною у них стався конфлікт, під час якого він сказав, що покінчить життя самогубством, хоча таких намірів не мав ( а.с. 14-15).

19 вересня 2023 року Славутицьким міським судом Київської області у справі №377/736/23 ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні правопорушень, передбачених статтею 173 та частиною 1 статті 173-2 КУпАП, за сукупністю яких піддано стягненню у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень. Як було встановлено судом, 24 серпня 2023 року, о 22 годині 20 хвилин, ОСОБА_2 , знаходячись в громадському місці, а саме на вулиці Збройних Сил України, біля будинку №8 Талліннського кварталу міста Славутича, голосно кричав, висловлювався нецензурною лайкою та спалив свій автомобіль Audi A4, чим порушував громадський порядок та спокій громадян, своїми діями ОСОБА_2 вчинив дрібне хуліганство, тобто правопорушення, передбачене статтею 173 КУпАП. Також 27 серпня 2023 року, о 05 годині 00 хвилин, ОСОБА_2 , за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив відносно своєї дружини домашнє насильство, а саме умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні в її сторону нецензурною лайкою та погрозах фізичною розправою, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю ОСОБА_1 , своїми діями ОСОБА_2 вчинив домашне насильство, тобто правопорушення, передбачене частиною 1 статті 173-2 КУпАП. Крім того, 03 вересня 2023 року, о 07 годині 00 хвилин, ОСОБА_2 , за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_1 домашнє насильство, а саме умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні в її адресу нецензурною лайкою та погрозах фізичною розправою, а також намагався вибити двері до її квартири, внаслідок чого пошкодив замок, в результаті чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю ОСОБА_1 , своїми діями ОСОБА_2 вчинив домашнє насильство, тобто правопорушення, передбачене частиною 1 статті 173-2 КУпАП ( а.с. 42-43)

09 жовтня 2023 року ОСОБА_1 звернулась по телефону до служби «102» зі скаргою на неналежний розгляд її попереднього звернення від 28 вересня 2023 року щодо протиправних дій ОСОБА_2 . В ході проведеної перевірки було складено протокол про адміністративне правопорушення за статтею 173 КУпАП відносно ОСОБА_2 (а.с.16-17).

26 жовтня 2023 року Славутицьким міським судом Київської області у справі №377/858/23 ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні правопорушення передбаченого статтею 173 КУпАП, і піддано стягненню у виді адміністративного арешту на строк п`ять діб. Зі змісту постанови суду вбачається, що 28 вересня 2023 року, о 20 годині 15 хвилин, ОСОБА_2 , перебуваючи на п`ятому поверсі першого під`їзду будинку АДРЕСА_3 , гучно стукав у двері квартири №15 , внаслідок чого пошкодив їх, при цьому перебуваючи у громадському місці голосно висловлювався нецензурною лайкою в адресу ОСОБА_1 , чим порушував громадський порядок та спокій громадян, своїми діями ОСОБА_2 вчинив дрібне хуліганство, тобто правопорушення, передбачене статтею 173 КУпАП ( а.с. 44-45).

Як убачається з акту оцінки потреб сім`ї/особи від 06 жовтня 2023 року, складеного Комунальним закладом «Славутицький міський центр соціальних служб», зі слів ОСОБА_1 вона постійно перебуває в напрузі, відчуває страх та загрозу власному життю та життю дитини через дії ОСОБА_2 ( а.с.22-24). Відповідно до висновку оцінки потреб сім`ї Комунального закладу «Славутицький міський центр соціальних служб» домашнє насильство ОСОБА_2 по відношенню до ОСОБА_1 негативно впливає на емоційний стан всієї родини, може призвести до ситуації загрози життю та здоров`ю ОСОБА_1 та її дитини ( а.с.25-25).

21 лютого 2024 року інспектор СРПП Відділення поліції №2 Вишгородського РУП ГУНП в Київській області лейтенант поліції Посмітний В.О. виніс кривднику ОСОБА_2 терміновий заборонний припис серії АА №205341 у зв`язку зі скоєнням ним домашнього насильства стосовно постраждалої особи ОСОБА_1 , копія якого долучена до матеріалів справи. Зазначеним приписом застосовано заходи термінового заборонного припису відносно кривдника: зобов`язання залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи; заборона на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи; заборона у будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою. Терміновий заборонний припис стосовно кривдника винесений строком на 3 доби з 10 годин 20 хвилин 21 лютого 2024 року та діє до 10 годин 20 хвилин 24 лютого 2024 року, з яким ОСОБА_2 та ОСОБА_1 були ознайомлені під підпис (а.с.27, 50).

24 лютого 2024 року поліцейський офіцер громади СВГ Вишгородського РУП ГУНП в Київській області майор поліції Зогій О.А. виніс кривднику ОСОБА_2 терміновий заборонний припис серії АА №107586 у зв`язку зі скоєнням ним домашнього насильства стосовно постраждалої особи ОСОБА_1 , копія якого долучена до матеріалів справи. Зазначеним приписом застосовано до ОСОБА_2 заходи термінового заборонного припису відносно кривдника: заборона на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи; заборона у будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою. Терміновий заборонний припис стосовно кривдника винесений строком на 10 діб з 12 годин 00 хвилин 24 лютого 2024 року та діє до 12 годин 00 хвилин 05 березня 2024 року, з яким ОСОБА_2 та ОСОБА_1 були ознайомлені під підпис ( а.с. 51).

21 лютого 2024 року ОСОБА_1 звернулась до Відділення поліції №2 Вишгородського РУП ГУНП в Київській області із заявою про те, що 21 лютого 2024 року, близько 08 години 00 хвилин, її колишній чоловік ОСОБА_4 , незаконно проник у її житло за адресою: АДРЕСА_2 . На підставі цієї заяви 22 лютого 2024 року внесено відомості до ЄРДР за № 0000013 за частиною 1 статті 162 КК України ( а.с. 29).

Також 21 лютого 2024 року ОСОБА_1 звернулась до Відділення поліції №2 Вишгородського РУП ГУНП в Київській області із заявою про те, що 21 лютого 2024 року, близько 08 години 30 хвилин, її колишній чоловік ОСОБА_4 , знаходячись у спальній кімнаті за адресою: АДРЕСА_2 , спричинив їй тілесні ушкодження. На підставі цієї заяви 22 лютого 2024 року внесено відомості до ЄРДР за №0000014 за частиною 1 статті 125 КК України ( а.с.30).

Звертаючись до суду із заявою про видачу обмежувального припису, ОСОБА_1 , як на підставу своїх порушених прав, послалась на те, що ОСОБА_2 вчиняє відносно неї домашнє насильство.

Основним нормативно-правовим актом, який регулює спірні правовідносини, є Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Цей Закон визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства.

Пунктами 3, 4, 6, 7, 8, 14,17 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Економічне насильство- це форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування та реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.

Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство - це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Особа, яка постраждала від домашнього насильства- особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі.

Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

У постанові від 05 вересня 2019 року у справі № 756/3859/19 (провадження № 61-11564св19) Верховний Суд зробив висновок, що обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у Кодексі України про адміністративні правопорушення та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях.

Частиною другою статті 3 Закону України « Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту проживання, серед яких - колишнє подружжя, вітчим (мачуха) та пасинок (падчерка).

Частиною другою статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Відповідно до частини третьої статті 26 Закону України « Про запобігання та протидію домашньому насильству» рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

Оцінка ризиків має проводитись за факторами небезпеки (ризиків) щодо вчинення домашнього насильства шляхом відібрання свідчень від постраждалої від такого насильства особи, з`ясування обставин конфлікту та виявлення чинників і умов, які створюють або можуть створювати небезпеку для цієї особи. Фактори небезпеки (ризику) щодо вчинення домашнього насильства мають визначатися за результатами оцінки дій кривдника, які свідчать про ймовірність настання летальних наслідків у разі вчинення домашнього насильства з метою виявлення вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті такої особи.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 28 квітня 2020 року у справі № 754/11171/19.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин, які входять до предмета доказування.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 систематично переслідує ОСОБА_1 , ображає її нецензурною лайкою, погрожує фізичною розправою, внаслідок чого останній могла бути спричинена шкода її фізичному та психічному здоров`ю. У зв`язку з цим ОСОБА_1 зверталась до правоохоронних органів.

При цьому, звернення ОСОБА_1 до правоохоронних органів, притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за фактами вчинення домашнього насильства відносно неї не дали позитивних результатів та ОСОБА_2 продовжив вчиняти відносно ОСОБА_1 домашнє насильство.

Надані заявницею докази підтверджують обставини застосування відносно неї заінтересованою особою психологічного та фізичного насильства в розумінні Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», визначають ризики продовження та повторного вчинення насильства та чинники і умови, які створюють або можуть створювати небезпеку для заявниці, що є необхідною умовою для застосування до заінтересованої особи спеціальних заходів протидії домашньому насильству.

ОСОБА_2 під час розгляду справи погодився з обставинами, наведеними у заяві про видачу обмежувального припису щодо його дій психологічного та фізичного характеру відносно ОСОБА_1 та не заперечував щодо видачі відносно нього обмежувального припису, зазначив, що його поведінка стосовно заявниці викликана ревнощами.

Також підтвердив, що він умисно порушив терміновий заборонний припис, винесений відносно нього 21 лютого 2024 року у зв`язку з вчиненням домашнього насильства відносно ОСОБА_1 , прийшовши до будинку, в якому вона проживає, дзвонив у домофон її квартири, оскільки вважав, що заявниця перебуває вдома з коханцем. За фактом порушення термінового заборонного припису поліцейський склав відносно нього протокол про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 173-2 КУпАП, який направлений до суду.

На підтвердження направлення до Славутицького міського суду Київської області адміністративних матеріалів, складених відносно ОСОБА_2 за частиною 2 статті 173-2 КУпАП, за фактом порушення термінового заборонного припису від 21 лютого 2024 року заявниця надала супровідний лист №1564/109/1503/01-2024 від 01 березня 2024 року Відділення поліції №2 Вишгородського РУП ГУНП в Київській області ( а.с.54). Також на підтвердження існування ризиків продовження вчинення відносно неї ОСОБА_2 домашнього насильства надала довідку №96-06/24 від 06 березня 2024 року, видану ТОВ «Омега Консалтінг Груп», відповідно до якої 05 березня 2024 року, о 22 годині 29 хвилин, на пульт швидкого реагування товариства надійшов сигнал «тривога» від клієнта ОСОБА_1 , яка знаходилась у себе вдома за адресою: АДРЕСА_2 , та скаржилась на те, що ОСОБА_2 безперервно телефонує в її квартиру ( а.с.53).

Отже, суд вважає доведеним факт, що ОСОБА_2 вчиняє домашнє насильство відносно ОСОБА_1 , існує загроза продовження чи повторення вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків для постраждалої особи, такі ризики є реальними, підтверджуються матеріалами справи, тому для забезпечення дієвого та ефективного захисту до кривдника необхідно застосувати обмежувальний припис на строк шість місяців. Цим приписом необхідно визначити ОСОБА_2 заходи тимчасового обмеження його прав та покласти на нього обов`язки: заборонити перебувати в місці проживання заявниці; наближатися на 100 метрів до її місця проживання або перебування, роботи та інших місць частого її відвідування; особисто і через третіх осіб розшукувати заявницю, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватись з нею; заборонити ведення листування, телефонних переговорів із заявницею або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Вжиття вказаних заходів пов`язано з протиправною поведінкою заінтересованої особи, тому пріоритет надається безпеці заявниці, оскільки Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що нікого не може бути піддано катуванню або нелюдському чи такому, що принижує гідність, поводженню або покаранню ( стаття 3). Право кожного на життя охороняється законом ( стаття 2). Кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції ( стаття 8).

Враховуючи викладене, заява ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису підлягає задоволенню.

Відповідно до частини 4 статті 350-6 ЦПК України та пункту 10 частини першої статті 430 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

За змістом частини третьої статті 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, відносяться на рахунок держави.

Керуючись статтями 259, 268, 350-5, 350-6, 350-8 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису задовольнити.

Видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яким визначити заходи тимчасового обмеження його прав та покласти на нього обов`язки:

-заборонити ОСОБА_2 перебувати в місці проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 ;

-заборонити ОСОБА_2 наближатися на 100 метрів до місця проживання або перебування, роботи та інших місць частого відвідування ОСОБА_1 ;

-заборонити ОСОБА_2 особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому ОСОБА_2 , переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватись з нею;

-заборонити ОСОБА_2 ведення листування, телефонних переговорів з ОСОБА_1 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Встановити строк дії обмежувального припису шість місяців.

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, віднести на рахунок держави.

Рішення суду про видачу обмежувального припису допустити до негайного виконання.

Попередити ОСОБА_2 , що за умисне невиконання обмежувальних приписів передбачена кримінальна відповідальність за статтею 390-1 Кримінального кодексу України.

Про видачу обмежувального припису не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення повідомити Відділення поліції №2 Вишгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також виконавчий комітет Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області.

Рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду. Апеляційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Заявник- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_2 .

Заінтересована особа- ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_5 .

Повне рішення суду складено 08 березня 2024 року.

Суддя Н. С. Бабич