СОЛОМ`ЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2024 року Солом`янський районний суд міста Києва у складі головуючого судді Жовноватюк В.С., за участю секретаря Лопатюк А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Києві за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради, ОСОБА_2 , про визнання права власності,-

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2022 року позивач звернулася із вищезазначеним позовом, у якому просила, з урахуванням зміни позовних вимог, визнати за нею право власності в порядку спадкування на 5/8 частин квартири АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що відповідно до матеріалів спадкової справи №385/2013 П`ятої київської державної нотаріальної контори за померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 на праві власності в Комунальному підприємстві «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна» зареєстровано 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , на яку має право позивач як спадкоємець відповідно до заповіту, складеного 10.12.2012 секретарем Конищівської сільської ради в Мурованокуриловецькому районі Вінницької області.

Також позивач зазначає, що має право як спадкоємець на 1/8 частину квартири АДРЕСА_1 , на яку 05.15.2007 П`ятою київською державною нотаріальною конторою померлому ОСОБА_3 видано свідоцтво про право на спадщину за законом у спадковій справі №578/2007, відкритій за померлою ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 .

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 19 жовтня 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження. Призначено справу до розгляду в підготовчому судовому засіданні.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 15 березня 2023 року витребувано з П`ятої державної нотаріальної контори належним чином засвідчену копію спадкової справи, заведену після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

04.04.2023 до суду надійшла копія спадкової справи з П`ятої державної нотаріальної контори на виконання ухвали суду.

17.05.2023 через систему «Електронний суд» надійшла заява представника позивача про збільшення позовних вимог.

23.05.2023 до суду надійшла заява представника позивача про зміну позовних вимог.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 23 травня 2023 року залучено до участі у справі співвідповідача ОСОБА_2 .

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 17 липня 2023 року витребувано з П`ятої державної нотаріальної контори належним чином засвідчені матеріали спадкової справи про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 №578/2007, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .

08.08.2023 до суду надійшла копія спадкової справи з П`ятої державної нотаріальної контори на виконання ухвали суду.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 19 вересня 2023 року витребувано з Державного нотаріального архіву м. Києва належним чином завірені копії спадкової справи про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 №578/2007, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 20 жовтня 2023 року витребувано з Київського державного нотаріального архіву належним чином завірені копії спадкової справи про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 №578/2007, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .

13.11.2023 до суду надійшла копія спадкової справи з Київського державного нотаріального архіву на виконання ухвали суду.

Протокольною ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 01 грудня 2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

У судове засідання сторони не з`явились, були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі.

Відповідачі своїм правом не скористались, відзив на позов не подали.

Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду і вирішення справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з п.2 ч.2 ст.16 ЦК України одним із способів захисту цивільний прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до ч.1 ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Згідно з ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ч.1 ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст.ст. 1217, 1218 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.1 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Згідно зі ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ч.ч.2, 4 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, можуть вчинятися, якщо речові права на таке майно зареєстровані згідно із вимогами цього Закону.

Згідно з п.3 ч.1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі, зокрема, свідоцтва про право на спадщину, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката.

Відповідно до п.66 Постанови Кабінету міністрів України від 25 грудня 2015 року №1127 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», для державної реєстрації права власності на підставі заяви спадкоємця подаються документи, необхідні для відповідної реєстрації, передбачені статтею 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та цим Порядком, що підтверджують набуття спадкодавцем права власності на нерухоме майно, витяг із Спадкового реєстру про наявність заведеної спадкової справи та документ, що містить відомості про склад спадкоємців, виданий нотаріусом чи уповноваженою на це посадовою особою органу місцевого самоврядування, якими заведено відповідну спадкову справу.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрацій. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом.

Судом встановлено, що 15 червня 2013 року за заявою ОСОБА_1 . П`ятою київською державною нотаріальною конторою після смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_3 відкрито спадщину та заведено спадкову справу №385/2013.

Листом №4352 від 17 листопада 2021 року П`ята київська державна нотаріальна контора звернулася до Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації для надання дублікату Свідоцтва про право власності на житло, виданого Органом приватизації Жовтневої районної державної адміністрації 20 жовтня 1999 року, відповідно до розпорядження (наказу) №1427 на квартиру АДРЕСА_1 .

Листом від 07 грудня 2021 року №108/29-1943 Солом`янська районна в місті Києві державна адміністрація відмовила у видачі зазначеного дублікату свідоцтва, зазначивши, що законодавством не передбачено випадків видачі дубліката свідоцтва про право власності на житло спадкоємцям.

20.07.2022 П`ятою київською державною нотаріальною конторою винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії за №1452, якою відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом/законом на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 через відсутність свідоцтва про право власності на житло, виданого Органом приватизації Жовтневої районної державної адміністрації 20 жовтня 1999 року відповідно до розпорядження (наказу) №1427.

Відповідно до матеріалів спадкової справи №578/2007 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_3 як спадкоємцю 05 грудня 2007 року П`ятою київською державною нотаріальною конторою видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/8 частину квартири АДРЕСА_1 , проте право власності ним зареєстроване не було.

Відповідно до правових висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 20 травня 2020 року у справі №303/6974/16, від 18 лютого 2021 року у справі №609/1231/19, спадкоємець, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, є її власником з часу її відкриття, а документом для підтвердження права власності на спадкове майно є свідоцтво на спадщину, отримане в установленому законодавством порядку. Проте відсутність реєстрації права власності відповідно до Закону України «Про реєстрацію речових прав на нерухому майно та їх обтяжень» не зумовлює позбавлення особи прав користування та володіння належним їй на праві власності майном.

З урахуванням наведеного, суд вважає доведеним, що позивач, як спадкоємець померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_3 , має право на спадкове майно, а саме на 5/8 частин (1/2 + 1/8) квартири АДРЕСА_1 .

Відповідно до вимог ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Статтею 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно зі ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 1 ст.81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Крім того, правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац десятий п.9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп/2003).

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Аналіз перевірених і оцінених доказів, поданих на підтвердження позовних вимог, переконують суд про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст.4, 7, 8, 12, 13, 76 - 81, 89, 247, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Київської міської ради, ОСОБА_2 , про визнання права власності - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 / АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 / право власності в порядку спадкування на 5/8 частин квартири АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя В.С. Жовноватюк

Повний текст виготовлено 07.03.2024