ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/5984/23 Номер провадження 22-ц/814/3248/24Головуючий у 1-й інстанції Шаповал Т. В. Доповідач ап. інст. Пилипчук Л. І.
У Х В А Л А

08 серпня 2024 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Пилипчук Л.І.,

судді Дряниця Ю.В., Чумак О.В.

вирішуючи питання відкриття апеляційного провадження у справі за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на рішення Київського районного суду м.Полтави від 16 лютого 2024 року, постановлене суддею Шаповал Т.В., у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання права власності на спадкове майно за законом,

в с т а н о в и в:

Рішенням Київського районного суду м.Полтави від 16 лютого 2024 року позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання права власності на спадкове майно за законом - задоволено.

Визнано за ОСОБА_1 в порядку спадкування, право власності частину (64 815,83 грн.) пенсії, яка була призначена, нарахована у розмірі 129 631,66 грн. та належала її чоловіку, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , але не була ним одержана за життя.

Визнано за ОСОБА_2 , в порядку спадкування, право власності частину (64 815,83 грн.) пенсії, яка була призначена, нарахована у розмірі 129 631,66 грн. та належала його батьку, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , але не була ним одержана за життя.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області виплатити ОСОБА_1 частину (64 815,83 грн.) пенсії, яка була призначена, нарахована у розмірі 129 631,66 грн. та належала її чоловіку, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , але не була ним одержана за життя.

Зобов`язано Головне управління пенсійного фонду України в Полтавській області виплатити ОСОБА_2 частину (64 815,83 грн.) пенсії, яка була призначена, нарахована у розмірі 129 631,66 грн. та належала його батьку, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , але не була ним одержана за життя.

Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_2 судовий збір по 2 147,20 грн. із кожного.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, його в апеляційному порядку оскаржив відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, направивши 14 березня 2024 року засобами поштового зв`язку апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції. У прохальній частині апеляційної скарги відповідач просив відстрочити сплату судового збору за подачу апеляційної скарги до прийняття рішення.

Ухвалою судді Полтавського апеляційного суду Бутенко С.Б. від 15 квітня 2024 року відмовлено у задоволенні клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про відстрочення сплати судового збору; апеляційну скаргу на рішення Київського районного суду м.Полтави від 16 лютого 2024 року залишено без руху та надано строк 10 днів для усунення недоліків, оскільки відповідачем не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Роз`яснено, що уразі невиконання ухвали суду протягом встановленого строку, апеляційну скаргу буде визнано неподаною та повернуто особі, яка її подала.

Копія ухвали про залишення апеляційної скарги без руху направлена на зазначену відповідачем у апеляційній скарзі електронну адресу та згідно з довідкою про доставку електронного листа доставлена до електронної скриньки 17.04.2024 о 20:34:17.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 08 липня 2024 року апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на рішення Київського районного суду м.Полтави від 16 лютого 2024 року визнано неподаною та повернуто особі яка її подала.

30 липня 2024 року представником Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області - Калиною Іриною Сергіївною, через систему «Електронний суд», подано апеляційну скаргу на рішення Київського районного суду м.Полтави від 16 лютого 2024 року, без надання доказів сплати судового збору, як того вимагалось в ухвалі судді апеляційного суду про залишення апеляційної скарги без руху від 15 квітня 2024 року. Одночасно, заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору з підстав, раніше викладених у апеляційній скарзі від 15 березня 2024 року, оцінка яких вже надана апеляційним судом при постановленні ухвали від 15 квітня 2024 року та у задоволення клопотання про відстрочення сплати судового збору відмовлено.

За змістом частини другої статті 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Відповідно до частини сьомої статті 185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Таким чином із метою недопущення зловживання особою своїми процесуальними правами законодавець передбачив можливість повторного подання заяви лише за умови, якщо перестануть існувати обставини, які були підставою для її повернення.

Із матеріалів справи убачається, що відповідач при повторному зверненні в суд із апеляційною скаргою 30 липня 2024 року не усунув раніше визначені недоліки апеляційної скарги, які були перешкодою для відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою у березні 2024 року. Доводи, якими відповідач обґрунтовував необхідність відстрочення сплати судового збору в обох апеляційних скаргах є однаковими, а їх оцінка вже надана апеляційним судом при постановленні ухвали від 15 квітня 2024 року.

Відтак, за наявності дійсного наміру відповідача сплатити судовий збір, про відстрочення якого він заявляв, період часу з 15.03.2024 по 30.07.2024 є достатнім. Тоді як інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (KREUZ v. POLAND, №28249/95, § 59, ЄСПЛ, від 19 червня 2001 року).

Враховуючи, що відповідачем у визначений в ухвалі термін, не виконано вимог статті 356 ЦПК України,апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід визнати неподаною та повернути особі, яка її подала.

Керуючись ст.ст. 185, 356, 357 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на рішення Київського районного суду м.Полтави від 16 лютого 2024 року- вважати неподаною та повернути особі, яка її подала.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Касаційна скарга на неї подається протягом тридцяти днів з дня її прийняття безпосередньо до Верховного Суду.

Датою ухвалення судового рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 08.08.2024.

Головуючий суддя Л. І. Пилипчук

Судді Ю.В. Дряниця

О.В. Чумак