1Справа № 335/9558/23 2/335/340/2024
29 квітня 2024 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя в складі:
головуючої судді Макарова В.О.,
за участю секретаря судового засідання Філатової О.О.,
представника позивача адвоката Потятинника Ю.Р.,
розглянувши у порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог: Орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Печеніжинської селищної ради ОТГ, про позбавлення батьківських прав,
29.09.2023 року (згідно поштового конверту) позивач ОСОБА_3 звернувся до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з позовом до відповідача ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог: Орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Печеніжинської селищної ради ОТГ, про позбавлення батьківських прав. Просить позбавити відповідачку ОСОБА_2 батьківських прав відносно сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та стягнути з відповідачки в користь позивача судові витрати по справі.
Позовні вимоги обґрунтував наступним.
08.12.2006 року між сторонами було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , яке видано 08.12.2006 року відділом РАЦСУ Кам`янсько-Дніпровського управління юстиції Запорізької області.
Даний шлюб було розірвано, про що відділом РАЦСУ Кам`янсько Дніпровського управління юстиції Запорізької області було видано свідоцтво про розірвання шлюбу серія НОМЕР_2 , актовий запис № 23 від 11.03.2008 року.
Від цього шлюбу у сторін народився син ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , яке видано Новодніпровською сільською радою Кам`янсько-Дніпровського району Запорізької області, актовий запис № 5 від 27.03.2007 року.
Разом з цим, після розірвання шлюбу відповідач фактично покинула позивача з малолітнім сином, припинила спілкування з дитиною, припинила брати будь-яку участь у його вихованні та утриманні, не цікавиться його життям, здоров`ям, навчанням, не відвідувала школу, не вітала з днем народження та іншими святами. Місце перебування відповідачки невідоме, будь-яких контактів з нею не має, засоби зв`язку невідомі.
Вихованням та утриманням сина фактично займався і займається позивач одноособово.
Під час воєнного стану позивач разом з сином були змушені покинути своє постійне місце проживання, яке опинилось під окупацією і проживають в с. Мар`ївка Коломийського району Івано-Франківської області.
Дані обставини підтверджуються: довідками старости с. Новодніпровка, довідкою директора Новодніпровської ЗОШ, актом старости Марківського Старостинського округу Печеніжинської селищної ради, листом керівника Кам`янсько-Дніпровського сектору управління ДМС в Запорізькій області на ім`я позивача про набуття сином громадянства України за народженням.
Рішенням Печеніжинської селищної ради від 08.08.2023 року затверджено висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав, який мотивується вищенаведеними обставинами.

Крім того, син ОСОБА_4 тривалий час позбавлений материнської турботи та опіки і просить позбавити відповідачку батьківських прав про що додає мотивовану заяву.

Тому з метою найбільш повного та всебічного забезпечення прав та законних інтересів дитини, вважає за доцільне позбавити відповідачку батьківських прав.

Ухвалою суду від 30.11.2024 року, позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито провадження у ній.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 22.02.2024 року, у даній справі закрито підготовче провадження та призначено судове засідання для розгляду по суті.

Представник позивача під час розгляду справи позовні вимоги ОСОБА_1 підтримав, просив їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував.

Відповідач до судового засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті суду, заяв про відкладання судового засідання не надала, поважності причини неявки суд не повідомила. Відзив на позовну заяву не надходив.

Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Відповідно до ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

З урахуванням положень ст.ст. 223 ч. 4, 280 ЦПК України та думки представника позивача щодо заочного розгляду справи, викладеної у судовому засіданні, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів та ухвалює заочне рішення, про що 29.04.2024 року була постановлена ухвала суду.

21.02.2024 року представник третьої особи ОСОБА_5 звернувся до суду з заявою, відповідно до якої просить розглядати справи без його участі. Позовні вимоги підтримує, а також аргументи, які описані у висновку.

З урахуванням позицій сторін та досліджених доказів, суд визнає за необхідне позов задовольнити повністю з таких міркувань.

Стаття 165 СК України передбачає, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_1 в с. Новодніпровка Кам`янсько-Дніпровського району Запорізької області, батьками якого, в свідоцтві про народження зазначено ОСОБА_1 та ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , яке видано Новодніпровською сільською радою Кам`янсько-Дніпровського району Запорізької області, актовий запис № 5 від 27.03.2007 року.

Шлюб між сторонами було розірвано, про що відділом РАЦСУ Кам`янсько Дніпровського управління юстиції Запорізької області було видано свідоцтво про розірвання шлюбу серія НОМЕР_2 , актовий запис № 23 від 11.03.2008 року.

Згідно довідки Благовіщенської сільської ради, Кам`янсько-Дніпровського району, Запорізької області від 20.02.2022 року № 83, мешканець АДРЕСА_1 ОСОБА_1 зареєстрований та проживає разом з малолітнім сином ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та виховує його один.

Згідно довідки виданої КЗ «Новодніпровська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів» Благовещенської сільської ради Василевського району, Запорізької області від 20.02.2022 року № 01/101, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , контакту зі школою не підтримує, успішністю хлопця не цікавиться, з вчителями не спілкується, батьківські збори не відвідує. Цікавиться дитиною лише батько ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Згідно акту обстеження від 20.07.2023 року № 20, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та його неповнолітня дитина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 фактично проживають за адресою: АДРЕСА_2 . Зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , виховує дитину один.

28.07.2023 року в Печеніжинській селищній раді відбулось засідання Комісії з питано захисту прав дитини на якому розглядалось заява ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , щодо надання висновку про доцільність позбавлення батьківських прав колишньої дружини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відносно дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На засідання Комісії з питань захисту прав дитини був запрошений батько дитини ОСОБА_1 , який озвучив аргументи щодо даного питання.

Враховуючи вищенаведені аргументи Комісія з питань захисту прав дітей вирішила: рекомендувати виконавчому комітету Печеніжинської селищної ради, надати висновок, про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відносно дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до висновку виконавчого комітету Печеніжинської селищної ради, як первинний орган опіки та піклування не заперечує щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відносно дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Суд погоджується з висновком органу опіки та піклування про доцільність позбавлення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьківських прав відносно неповнолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ., вважає його достатньо обґрунтованим, і таким, що не суперечить інтересам дитини.

Згідно з ч. 1 ст. 3 Конвенції Організації об`єднаних націй (ООН) «Про права дитини», за якою в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (принцип верховенства інтересів дитини).

Відповідно до ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Судом не встановлено, що відповідачці чинилися перешкоди належним чином виконувати свої батьківські обовязки, або що відповідачка не виконувала і не виконує батьківські обовязки з поважних причин.

Відповідно до приписів ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Право дитини на належне батьківське виховання, відповідно до ст. 152 СК України, забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Частиною першою статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистостей дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно з ч. 4 ст. 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладання на них відповідальності, встановленої законом.

Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

В пункті 15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зазначено, що позбавлення батьківських прав (тобто, прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.

Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин.

Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Якщо позов про позбавлення батьківських прав заявлений із декількох підстав, суди повинні перевіряти та обґрунтовувати в рішенні кожну з них, а також повно і всебічно досліджувати обставини справи, оскільки, позбавлення батьківських прав - це крайній захід впливу на недобросовісних батьків.

Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.

При цьому суд враховує ті обставини, що відповідач не надала жодного заперечення з приводу заявлених позовних вимог, які об`єктивно могли б бути враховані судом під час ухвалення судового рішення.

Відповідач не надала суду жодного доказу на підтвердження неможливості виконувати свої батьківські обов`язки по вихованню дитини, а також прояву з її боку щонайменшої батьківської турботи.

Враховуючи вищевикладене, приймаючи зміст висновку органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району про доцільність позбавлення батьківських прав щодо ОСОБА_2 , відсутність заперечень відповідача проти позовних вимог, вимоги п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України про справедливість, добросовісність та розумність застосування цивільного законодавства, ст. 164 СК України, та оскільки шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано, ОСОБА_2 з сином не проживає протягом тривалого часу з березня 2008 р., не піклується про його стан здоров`я та не забезпечує належний фізичний та духовний розвиток дитини, не цікавиться сином і не бере участі у його утриманні та вихованні, не виявляє до сина щонайменшої батьківської турботи, ніяких стосунків з ним не підтримує, таким чином мати ухиляється від виховання дитини та від виконання своїх батьківських обов`язків, а батько дитини виховує сина сам, піклується про нього, враховуючи і письмову заяву дитини то задля якнайкращого забезпечення інтересів дитини, з метою захисту її прав відповідачку ОСОБА_2 необхідно позбавити батьківських прав щодо його неповнолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Суд приходить до висновку, що відповідач повністю ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків і факти ухилення ОСОБА_2 від виконання батьківських обов`язків повністю підтверджуються матеріалами справи та іншими дослідженими судом доказами. З встановленого також треба зробити висновок про те, що відповідач втратила моральне та юридичне право бути матір`ю своєї дитини, нічого, як мітір, дати йому не може, а позбавлення її батьківських прав повністю відповідає інтересам неповнолітнього.

Разом з тим, суд роз`яснює сторонам, що відповідно до ч. 1 ст. 169 Сімейного кодексу України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Відповідно до ч. 4 зазначеної статті суд при поновленні батьківських прав перевіряє, наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, і постановляє рішення відповідно до інтересів дитини.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір 1073,60 грн. необхідно стягнути з відповідачки ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у зв`язку із задоволенням позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 3 Конвенції Організації об`єднаних націй (ООН) «Про права дитини», ст. 164 СК України, ст.ст. 259, 263-265, 268, 272, 280, 282 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог: Орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Печеніжинської селищної ради ОТГ, про позбавлення батьківських прав - задовольнити повністю.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьківських прав відносно його неповнолітньої дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_7 процесуальні витрати на сплату судового збору в сумі 1073,60 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржено позивачем до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Інформація про учасників справи відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 , фактично проживає як внутрішньо-переміщена особа: АДРЕСА_4 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_5 ;

Третя особа: Орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Печеніжинської селищної ради ОТГ, місцезнаходження юридичної особи: 78274, Івано-Франківська область, Коломийський район, с-ще Печеніжин, вул. Незалежності, 15, .

Суддя В.О. Макаров