Справа № 594/475/24
Провадження №2/594/271/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2024 року

Борщівський районний суд Тернопільської області

у складі: головуючого Чир П.В.

з участю секретаря Козій Я.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Борщеві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з даним позовом до ОСОБА_2 , в якому просить стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчання, у розмірі від його (заробітку) доходу, щомісяця, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення дитиною двадцяти трьох років. Посилається на те, що відповідач не надає коштів на утримання дитини, він є працездатним і здоровим, працює водієм маршрутних перевезень пасажирів громадського транспорту в м. Києві, і відповідно отримує велику заробітну плату та має суттєвий матеріальний дохід, а тому має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини.

Ухвалою Борщівського районного суду Тернопільської області від 04 квітня 2024 року відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Позивач ОСОБА_1 в зал судового засідання не прибула, подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просить справу слухати у її відсутності.

Представник позивача адвокат Пробіжанська Н.П. в зал судового засідання не прибула, подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просить справу слухати у її та позивачки відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 23.04.2024 подав до суду заяву про визнання позову, вказав що на даний час постійної роботи не має у зв`язку зі станом здоров`я так як переніс обширний інфаркт та продовжує лікуватись, однак погоджується сплачувати аліменти на період навчання дочки.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив такі факти.

Сторони по справі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками повнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що стверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданого Борщівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану територіального управління юстиції у Тернопільській області.

Згідно довідки Чортківського гуманітарно-педагогічного фахового коледжу імені Олександра Барвінського від 08 лютого 2024 року №39 ОСОБА_3 є студенткою 3 курсу денної форми навчання даного навчального закладу. Спеціалізація початкова освіта, джерело фінансування бюджет. Термін навчання з 01 вересня 2021 року по 28 червня 2025 року.

Згідно довідки Борщівської міської ради ОСОБА_1 сама виховує неповнолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Батько ОСОБА_2 участі у вихованні дитини не бере.

Судом встановлено, що згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів по виконавчому провадженні про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на користь ОСОБА_1 на утримання дочки ОСОБА_3 , згідно виконавчого листа виданого 11.04.2017, станом на 05.04.2024 заборгованість відповідача становить 30018,3 грн.

Звертаючись до суду з позовом, позивачка ОСОБА_1 зазначила, що дочка потребує матеріальної допомоги батька в розмірі 1/4 усіх видів доходу відповідача, посилаючись на витрати, пов`язані з навчанням.

Позивачка вказує, що щомісячні витрати дочки становлять понад 12000,00 грн, зокрема за проживання в гуртожитку, витрати на дорогу, видатки на повноцінне харчування, придбання одягу та інше.

Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 199 Сімейного кодексу України(далі -СК України) передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків з надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.

Отже, Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.

Тобто, обов`язок утримувати свою повнолітню дитину, яка продовжує навчатися після досягнення повноліття, незалежно від форми навчання, покладається на обох батьків.

За загальним правилом (ч.1 ст.13 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, кожен з яких відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України повинен довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судом встановлено, що у зв`язку з навчанням повнолітня дочка сторін потребує матеріальної допомоги, яку мають надавати як позивачка, так і відповідач.

Відповідач погодився сплачувати аліменти на період навчання дочки.

Враховуючи, що відповідач є працездатним, спроможним заробити кошти, повідомив про незадовільний стан здоров`я, однак доказів такого не надав, суд вважає, що він може надавати матеріальну допомогу на утримання своєї повнолітньої дочки, що продовжує навчання та у зв`язку з цим потребує такої допомоги, а тому є підстави для стягнення з відповідача аліментів на її утримання.

Враховуючи викладене вище суд вважає, що позов слід задовольнити та стягувати з відповідача в користь позивачки аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_3 , яка продовжує навчання, у розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дати подачі позову до суду, 01.04.2024 року, і до закінчення навчання, але не довше, ніж до досягнення нею двадцяти трьох років.

Разом із тим, відповідно до приписів статей 192, 201 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», то у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір у сумі 1211,20 грн.

На підставі ст.ст. 182, 199-201 СК України та керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 206, 263-265, ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягувати із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жительки АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 аліменти в розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу) щомісячно на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , починаючи з 01 квітня 2024 року і до закінчення навчання, але не довше, ніж до досягнення нею двадцяти трьох років.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у сумі 1211,20 грн.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено 03 травня 2024 року.

Суддя Чир П. В.