Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.02.2024 Справа №607/24387/23 Провадження №2/607/710/2024

м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Вийванка О. М.

за участю секретаря судового засідання Медвідь О. А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал Страхування» (далі ПрАТ «СК «Арсенал Страхування») звернулося в суд із позовом до відповідача ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

В обґрунтування позовних вимог позивачем викладено обставини, що 28.02.2020 між сторонами було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів 104602694, яким було застраховано транспортний засіб «Ford Mondeo», д.н.з. НОМЕР_1 .

20 листопада 2020 року о 19 год 10 хв в м. Тернополі на перехресті вул. Злуки-Коновальця водій ОСОБА_1 , керуючи т/з Ford Mondeo н.з. НОМЕР_1 , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою та її зміною, не вибрав безпечної швидкості з другорядної на головну, де організовано круговий рух, не виконав вимоги дорожнього знаку 2.1, не дав дорогу т/з Kia К7 д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 та допустив зіткнення, чим порушив вимоги п.п. 2.3(б), 8.4(б), 12.1, 16.1 ПДР України.

Внаслідок вказаної ДТП, було пошкоджено т/з Kia К7 д.н.з. НОМЕР_2 , з вини відповідача, цивільно-правова відповідальність якого, як водія забезпеченого автомобіля «Ford Mondeo», д.н.з. НОМЕР_1 , була застрахована у ПрАТ «СК «Арсенал Страхування», згідно страхового поліса № 104602694 від 28.02.2020.

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02.02.2021 у справі № 607/20524/20, відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19.02.2021 у справі № 607/20423/20 встановлено, що на момент вчинення ДТП, відповідач перебував в стані алкогольного сп`яніння та його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно з умовами Полісу № 104602694 від 28.02.2020, на підставі страхового акту№ 109.02885820-1 від 07.12.2020, заяви про страхове відшкодування та зібраних документів, розмір виплати за пошкоджений автомобіль Kia К7 д.н.з. НОМЕР_2 , склала 18 400,00 грн, яку позивач сплатив, а тому має право зворотної вимоги (регресу) до відповідача, оскільки останній керував т/з в стані алкогольного сп`яніння.

У зв`язку із недосягненням згоди щодо досудового врегулювання спору, з підстав викладених у позові, позивач просить позов задовольнити та стягнути з відповідача в свою користь шкоду в розмірі 18 400,00 грн та 2 684,00 грн сплаченого судового збору.

У судове засідання представник позивача не з`явився, однак просив розгляд справи провести без його участі, позов підтримує та просить його задовольнити, не заперечує щодо заочного розгляду справи.

Відповідач у судове засідання не з`явився, не повідомивши суду про причини своєї неявки, хоча про день та час слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Правом на подання відзиву відповідач не скористався та не подав заяву про розгляд справи без його участі.

Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Суд, постановив ухвалу про заочний розгляд справи та ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, через неявку всіх учасників справи.

При розгляді справи судом, учасниками справи подано заяви та клопотання та судом було вчинено інші процесуальні дії, зокрема.

Ухвалою суду відкрито провадження у справі.

Ухвалою суду постановлено заочний розгляд справи.

Перевіривши, дослідивши об`єктивно та оцінивши зібранні у справі докази, суд дійшов наступного висновку, виходячи з фактичних обставин справи, мотивів та застосованих норм права.

Судом встановлено фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин.

Суд, встановив, що згідно полісу АК № 104602694 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортів, відповідач ОСОБА_1 28.02.2020 застрахував транспортний засіб «Ford Mondeo», д.н.з. НОМЕР_1 , в позивача ПрАТ «СК «Арсенал Страхування», терміном дії з 06.03.2020 по 05.03.2021.

20 листопада 2020 року о 19 год 10 хв в м. Тернополі на перехресті вул. Злуки-Коновальця водій ОСОБА_1 , керуючи т/з Ford Mondeo н.з. НОМЕР_1 , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою та її зміною, не вибрав безпечної швидкості з другорядної на головну, де організовано круговий рух, не виконав вимоги дорожнього знаку 2.1, не дав дорогу т/з Kia К7 д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 та допустив зіткнення, чим порушив вимоги п.п. 2.3(б), 8.4(б), 12.1, 16.1 ПДР України.

Внаслідок вказаної ДТП, було пошкоджено т/з Kia К7 д.н.з. НОМЕР_2 , з вини відповідача, цивільно-правова відповідальність якого, як водія забезпеченого автомобіля «Ford Mondeo», д.н.з. НОМЕР_1 , була застрахована у ПрАТ «СК «Арсенал Страхування», згідно страхового поліса № 104602694 від 28.02.2020.

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02.02.2021 у справі № 607/20524/20, відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19.02.2021 у справі № 607/20423/20 встановлено, що на момент вчинення ДТП, відповідач перебував в стані алкогольного сп`яніння та його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Згідно із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду від 23.11.2020, ОСОБА_1 повідомив ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» про дорожньо-транспортну пригоду, яка сталася 20 листопада 2020 року о 19 год 10 хв в м. Тернополі на перехресті вул. Злуки-Коновальця, за участю т/з Ford Mondeo н.з. НОМЕР_1 , та т/з Kia К7 д.н.з. НОМЕР_2 .

Власником транспортного засобу Kia К7 д.н.з. НОМЕР_2 , є ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , згідно відповіді від НПУ.

23.11.2020 було складено таблицю пошкоджень транспортного засобу Kia К7 д.н.з. НОМЕР_2 , що підтверджується актом огляду транспортного засобу (дефектна відомість).

З метою визначення вартості відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу Kia К7 д.н.з. НОМЕР_2 , позивачем складено ремонтну калькуляцію № 104602694 від 01.12.2023.

04.12.2020 ОСОБА_2 на адресу позивача подав заяву про погодження розміру страхового відшкодування та здійснення виплати.

Згідно розрахунку суми страхового відшкодування ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» від 07.12.2020, сума страхового відшкодування за вирахуванням франшизи становила 18 400,00 грн.

07.12.2020 ПрАТ «СК «Арсенал Страхування», Згідно з умовами Полісу № 104602694 від 28.02.2020,склало страховий акт № 109.02885820-1 про здійснення страхового відшкодування в сумі 18 400,00 грн, яка була виплачена ОСОБА_2 , що підтверджується платіжним інструкцією кредитового переказу коштів № 66448985 від 08.12.2020 та Реєстром безготівкових термінових переказів від суб`єктів господарювання від 08.12.2020 № 262.

Згідно ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною 2 статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою цієї статті визначено способи захисту цивільних прав та інтересів. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Позивач як на підставі заявлених вимог посилається на те, що розмір виплати за пошкоджений автомобіль Kia К7 д.н.з. НОМЕР_2 , склав 18 400,00 грн, яку позивач сплатив, а тому має право зворотної вимоги (регресу) до відповідача, оскільки останній спричинив дорожньо-транспортну пригоду такерував т/з в стані алкогольного сп`яніння, відтак слід стягнути з відповідача на його користь шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Суд погоджується з такими аргументами позивача, виходячи з наступних норм права, які підлягають застосуванню та мотиви їх застосування.

Предметом судового розгляду у цій справі є вимоги ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» про стягнення шкоди в порядку регресу.

Цивільним кодексом України передбачено, що зворотня вимога може бути заявлена у вигляді регресу (ст. 1191 ЦК України) або у вигляді суброгації (ст.993 ЦК України).

Згідно з положеннями статті 11 ЦК України заподіяння внаслідок ДТП шкоди зумовлює виникнення правовідносин, у яких право потерпілого на отримання відшкодування завданої шкоди кореспондується з обов`язком винуватця відшкодувати таку шкоду, а за наявності у винуватця договору (полісу) ОСЦПВВНТЗ, яким застраховано його цивільно-правову відповідальність за завдання шкоди майну третіх осіб внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу, такий обов`язок покладається також і на страховика у визначених законодавством межах його відповідальності, адже між винуватцем та його страховиком у такому випадку існують договірні відносини, в яких останній узяв на себе зобов`язання відшкодувати у визначених межах за винуватця завдану потерпілому шкоду з настанням обумовлених страхових випадків.

У такому випадку потерпілий виступає кредитором стосовно винуватця та страховика за договором (полісом) ОСЦПВВНТЗ, які зі свого боку є боржниками у відповідному зобов`язанні згідно з визначеними законодавством межами їх відповідальності.

За змістом статей 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, установлених законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 27 Закону України «Про страхування» та статтею 993 ЦК України передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Отже, з виконанням страховиком на підставі договору добровільного майнового страхування свого обов`язку з відшкодування на користь потерпілого завданої йому внаслідок ДТП шкоди відповідно до приписів статті 512 ЦК України відбувається фактична заміна кредитора у таких зобов`язаннях: у деліктному зобов`язанні винуватця; у зобов`язанні страховика за договором (полісом) ОСЦПВВНТЗ здійснити відшкодування завданої шкоди, адже відповідні права потерпілого як кредитора переходять до страховика за договором добровільного майнового страхування.

Такий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 0506.2018 справа № 910/7449/17.

Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п. п. 38.1.1 п. 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02.02.2021 у справі № 607/20524/20, відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та згідно постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19.02.2021 у справі № 607/20423/20 встановлено, що на момент вчинення ДТП, відповідач перебував в стані алкогольного сп`яніння та його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, суд погоджується з тим, що ОСОБА_1 на час вчинення ДТП, яка мала місце 20.11.2020, керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Закону № 2443 VIII порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування.

Зазначені правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 17.10.2019 у справі № 701/167/18-ц, від 04.07.2018 у справі №755/18006/15-ц.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» відповідно до положень п.п. 38.1.1 п. 38.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» набуло права зворотної вимоги до відповідача у межах суми страхового відшкодування, у зв`язку із чим позов підлягає задоволенню, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню завдана шкода в розмірі 18 400,00 грн.

У відповідності до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з вимогами ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно з ч. 2 ст.89 ЦПК України, жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги та стягнути з відповідача на користь позивача в порядку регресу матеріальну шкоду, завдану внаслідок ДТП в розмірі 18 400,00 грн.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає.

Згідно ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За таких обставин, оскільки позов задоволено, суд вважає, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача 2 684,00 грн сплаченого судового збору.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 2, 4, 12, 13, 76-78, 258-268, 273, 352-355 ЦПК України, ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. ст. 1187, 1191 ЦК України, суд,

УХВАЛИВ:

Задовольнити позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» шкоду в розмірі 18 400,00 грн (вісімнадцять тисяч чотириста гривень 00 копійок)та 2 684,00 грн (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири гривні 00 копійок) сплаченого судового збору.

Відповідачу направити копію заочного рішення суду, в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України.

Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про перегляд заочного рішення суду або апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги заочного рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення суду може бути переглянуто Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення суду може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення суду без задоволення, відповідачем може бути оскаржене заочне рішення суду в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів, відповідачем з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення суду без задоволення, іншими учасниками справи з дня його проголошення, якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину заочного рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного заочного рішення суду.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Учасники справи:

позивач Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал Страхування», унікальний ідентифікаційний номер юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України 33908322, місцезнаходження вул. Борщагівська, буд. 154, м. Київ;

відповідач ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , місце проживання АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення суду складено та підписано 26 лютого 2024 року.

Головуючий суддяО. М. Вийванко