РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.04.2024

Справа № 522/1816/24-Е

Провадження № 2/522/3262/24

Приморський районний суд м. Одеси у складі: головуючого - судді Ярема Х.С., при секретарі судового засідання - Кніш Д.А., розглянув у спрощеному позовному провадженні справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу поліції №2 Одеського районного управління поліції №1 Головного управління національної поліції в Одеській області про звільнення майна з-під арешту.

ВСТАНОВИВ:

07.02.2024 ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Відділу поліції №2 Одеського районного управління поліції №1 Головного управління національної поліції в Одеській області.

Просить суд скасувати арешт, накладений ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 07.07.2003 на квартиру АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1

09.02.2024 відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін.

08.03.2024 відповідачем подано заяву, в якій зазначено про неможливість подачі відзиву, оскільки незрозуміло в рамках якого саме кримінального провадження було накладено арешт. Крім того відповідач зазначив, що територіально адреса квартири АДРЕСА_1 належить до сфери обслуговування Відділення поліції №1 Одеського районного управління поліції №1 Головного управління національної поліції в Одеській області.

Сторони подали заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Позовні вимоги вмотивовані тим, що у власності ОСОБА_1 перебуває квартира за адресою: АДРЕСА_2 . 14.07.2003 на квартиру було накладено арешт постановою б/н слідчого РВ УМВС України в Одеські області в рамках кримінальної справи №108, яка була розпочата за фактом заволодіння шахрайським шляхом майном, яке належить ОСОБА_2 13.07.2021 Слідче управління ГУ НП в Одеській області повідомило, що кримінальну справу №108 було зупинено, а її матеріали знаходяться у слідчому відділі ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області. 11.08.2021 Відділ поліції №2 ОРУП №1 ГУ Національної поліції в Одеській області повідомив, що кримінальна справа №108 25.12.2006 була зупинена на підставі п. 3 ст. 206 КПК України (1960 року), будь-яка інформація про арешт відсутня. У зазначеному кримінальному провадженні ОСОБА_1 (попереднє прізвище « ОСОБА_3 ») мала статут обвинуваченої. Вироком суду від 11.05.2006 вона була обвинувачена за ч. 4 ст. 190 КК України та звільнена від відбування покарання з іспитовим строком у 2 роки. Вирок суду на даний час виконаний, однак при винесенні вироку судом, не було вирішено питання про скасування арешту із її майна, тому арешт залишився не скасованим.

Судом встановлені такі фактичні обставини справи.

На підставі договору купівлі-продажу від 12.11.2022 ОСОБА_1 придбала квартиру АДРЕСА_1 .

Постановою ст. слідчого Приморського РВ м. Одеси майора міліції від 14.07.2003, за матеріалами кримінальної справи №108 порушеної за фактом заволодіння шахрайським шляхом майном, що належить ОСОБА_2 , у вчиненні чого підозрювалась ОСОБА_4 , накладено арешт на квартири АДРЕСА_1 , власником якої з листопада 2022 року є ОСОБА_4 .

Вироком Приморського районного суду м. Одеси від 11.05.2006 у справі № 1-190/2006 ОСОБА_4 була визнана винною у скоєнні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України та звільнена від відбування покарання з іспитовим строком у 2 роки. Вирок в цій частині залишений без змін ухвалою апеляційного суду від 08.08.2006.

Слідче управління ГУНП в Одеській області листом від 13.07.2021 №4/1-П-192/аз проінформувало ОСОБА_1 , що матеріали кримінальної справи № 108 на підстав п. 3 ст. 206 КПК України (1960 року) зупинені та знаходяться в слідчому відділі ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області.

Відділ поліції №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області своїм листом від 11.08.2021 № 60.2-250/аз проінформувало ОСОБА_1 , що 25.12.2006 кримінальну справу № 108 зупинено на підставі п.3 ст.206 КПК України (1960 року). Інформація щодо підстав накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 відсутня.

Висновки суду.

Предметом спору є скасування арешту, накладеного ухвалою суду від 07.07.2003 на квартиру, у зв`язку з виконанням вироку суду та завершенням кримінального провадження відносно ОСОБА_5 .

Позивач вважає, що відсутні будь-які підстави для подальшого збереження арешту майна.

Предмет позову - це певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить ухвалити судове рішення, яка опосередковується відповідним способом захисту прав або інтересів, а предмет спору - це об`єкт спірних правовідносин, матеріально-правовий об`єкт, з приводу якого виник правовий конфлікт між позивачем і відповідачем

Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу, тоді як правові підстави позову - це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в частині другій цієї статті визначив способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом. Спосіб виконання рішення визначається на підставі встановлених у статті 16 ЦК України способів захисту цивільних прав. Предмет доказування під час розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій становлять факти, якими сторони обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або які мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню під час ухвалення судового рішення. Суд визначає предмет доказування, виходячи з вимог і заперечень сторін, керуючись нормами права, які повинні бути застосовані у такому випадку.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч.1 ст.12 ЦПК України).

Верховний Суду в постанові від 13.03.2024 у справі № 725/3821/23 зазначив, що у цивільному судочинстві діє принцип диспозитивності, який покладає на суд обов`язок вирішувати лише ті питання, про вирішення яких його просять сторони у справі (учасники спірних правовідносин), та позбавляє можливості ініціювати судове провадження. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Формування змісту та обсягу позовних вимог є диспозитивним правом позивача.

Отже, кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, а також предмет та підстави позову, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів.

Позивач оскаржує арешт, накладений ухвалою суду від 07.07.2003.

Однак підставами позову (тобто, підставами для скасування арешту) позивач визначає, виконанням вироку суду та завершення кримінального провадження №108 відносно ОСОБА_5 .

В силу ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

ОСОБА_1 на підтвердження обставин, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог, надає лише докази, які стосуються арешту її квартири, який вчинений постановою б/н ст. слідчого Приморського РВ м. Одеси майора міліції Шклярука С.П. від 14.07.2003. При цьому просить суд скасувати арешт, накладений на квартиру Приморським районним судом м. Одеси ухвалою б/н від 07.07.2003.

Таким чином, позивач самостійно визначила предмет свого позову (скасувати арешт, накладений ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 07.07.2003), натомість аргументує це тим, що арешту її квартири, який вчинений постановою б/н ст. слідчого Приморського РВ м. Одеси майора міліції Шклярука С.П. від 14.07.2003

Суд дійшов висновку в необгрунтованості позову, що має наслідком відмову в його задоволенні.

Керуючись ст.ст. 263-265 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 23.04.2024.

Суддя Ярема Х.С.