КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 квітня 2024 року

справа № 754/6033/18

провадження № 22-ц/824/2700/2024

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача: Музичко С.Г.,

суддів: Болотова Є.В., Куліковій С.В.

при секретарі: Савіцькій Д.А.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідач: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 - адвоката Логінова Костянтина Еварестовича на ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 21 серпня 2023 року, постановлену під головуванням судді Деснянського районного суду міста Києва Лісовської О.В., у справі №754/6033/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та відшкодування моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до відповідачки ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 21 серпня 2023 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та відшкодування моральної шкоди - залишено без розгляду.

Заяву представника відповідача про поворот виконання - задоволено.

Здійснено поворот виконання постанови Київського апеляційного суду від 20 січня 2021 року у справі № 754/6033/18, стягнувши з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 101309, 14 доларів США.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на правничу допомогу у розмірі 20000,00 грн.

В поданій апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить ухвалу суду скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Посилається на те, що неявка позивача у судові засідання була викликана об`єктивними обставинами, які не могли бути усунені позивачем самостійно. Вважає, що залишення позову без розгляду позбавляє права позивача на судовий захист. Оскільки апелянт вважає неправомірною ухвалу суду про залишення позову без розгляду, відтак підлягає скасування здійснений судом поворот виконання постанови суду.

В судовому засіданні представник позивача апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити.

В судовому засіданні представник відповідача проти задоволення апеляційної скарги заперечував, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Залишаючи позов без розгляду суд першої інстанції виходив із п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

Разом із тим, колегія суддів повністю погодитись із таким висновком суду не може

Судом встановлено, що рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 24.09.2020 року позов ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Постановою Київського апеляційного суду від 20.01.2021 року рішення Деснянського районного суду м. Києва від 24.09.2020 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договорами позики у розмірі 101309, 14 доларів США та витрати по сплаті судового збору у розмірі 21650, 58 грн, у задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

29.01.2021 року відповідач ОСОБА_2 у повному обсязі виконала судове рішення від 20.01.2021 року, сплативши позивачу ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 101309,14 доларів США, що підтверджується заявою ОСОБА_1 від 29.01.2021 року, посвідченою приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лігун А.І.

Постановою Верховного Суду від 02.11.2022 року рішення Деснянського районного суду м. Києва від 24.09.2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 20.01.2021 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 5 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

З матеріалів справи вбачається, що судові засідання були призначені на 13.07.2023 року, 08.08.2023 року та 21.08.2023 року.

Так, до суду надійшло клопотання представника позивача Логінова К.Е. про відкладення розгляду справи, призначеного на 13.07.2023 року, у зв`язку з перебуванням у відпустці з 11.07.2023 року по 14.07.2023 року. Також позивачем подано клопотання про відкладення судового розгляду, призначеного на 13.07.2023 року, у зв`язку із погіршенням стану здоров`я, перебуванням за межами України та неможливістю явки у судове засідання.

Позивачем подано клопотання про відкладення судового розгляду, призначеного на 08.08.2023 року, у зв`язку із погіршенням стану здоров`я, перебуванням за межами України та неможливістю явки у судове засідання. Також 07.08.2023 року до суду надійшло клопотання представника позивача Логінова К.Е. про відкладення судового розгляду, призначеного на 08.08.2023 року, у зв`язку із зайнятістю в іншій справі.

18.08.2023 року від представника позивача надійшло чергове клопотання про відкладення розгляду справи, призначеного 21.08.2023 року, через перебування у відпустці.

З поданих клопотань вбачається, що позивач перебуває поза межами України, а саме

на території Держави Ізраїль у зв`язку із військовою агресією проти України, а також у зв`язку із проведенням медичної операції, внаслідок якої позивач обмежений у пересуванні.

Також у клопотання про відкладення розгляду справи (а.с. 17 т. 4) представником позивача зазначено, що медичні показники ОСОБА_1 дозволяють йому прибути до України у період після 19.09.2023 року. Крім того, на підтвердження вказаного надано копію роздруківки бронювання авіаквитка на рейс Тель-Авів - Варшава Шопень, та зазначено, що подальше спрямування до України здійснюватиметься іншими видами транспорту, враховуючи заборони на польоти.

Разом із тим, судом першої інстанції не враховано вищенаведені обставини при відкладенні судових засідань, та розгляд справи було відкладено на короткочасний термін.

Згідно з статті 8 Конституції України звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини, розглядаючи справи щодо порушення права на справедливий судовий розгляд, тлумачить вказану статтю як таку, що не лише містить детальний опис гарантій, надаваних сторонам у цивільних справах, а й захищає у першу чергу те, що дає можливість практично користуватися такими гарантіями, - доступ до суду.

Європейський Суд з прав людини зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. (справі «Беллет проти Франції» (Bellet v. France)).

У своєму рішенні в справі «Голдер проти Сполученого Королівства», 1975 р. суд відзначив: «Було б неприйнятним, на думку Суду, якби ч. 1 ст. 6 детально визначала процесуальні гарантії сторонам у судовому провадженні, не забезпечивши, насамперед, того, без чого користування такими гарантіями було б неможливим, а саме: доступу до суду. Характеристики «справедливості, публічності та оперативності судового провадження були б марними за відсутності судового провадження». Тож право на доступ до правосуддя має дуже важливе значення і без сумніву його необхідно вважати засадою.

Крім того, Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.

Надалі дія воєнного стану в Україні продовжувалася відповідними Указами Президента України та триває й досі.

Колегія суддів, виходячи із принципу доступу до правосуддя, враховуючи запровадження на території України воєнного стану, а також той факт, що позивач перебуває за межами України та стан його здоров`я, приходить до висновку про скасування ухвали суду першої інстанції та направлення справи для продовження розгляду.

Враховуючи, що апеляційний суд дійшов висновку скасування ухвали про залишення позову без розгляду, вирішення питання про поворот виконання рішення є передчасним.

Пунктом 6 частини 1 ст. 374 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції;

Пунктом 6 частини 1 ст. 374 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції;

Керуючись ст.ст. 367, 374, 379, 381, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - адвоката Логінова Костянтина Еварестовича задовольнити.

Ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 21 серпня 2023 року скасувати.

Справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 26 квітня 2024 року.

Суддя-доповідач

Судді