Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2024 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Логойди І.В.,

за участі секретаря судового засідання Янцо М.В.,

розглянувши у порядку загального позовного провадження цивільну справу №308/15706/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовом до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Позовні вимоги мотивує тим, що в ОСОБА_1 є рідний брат ОСОБА_3 . Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 05.12.2012 в справі № 712/14904/12 ОСОБА_3 визнаний недієздатним, догляд та опіку над ним здійснювала ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер. З 03.07.2023 по 24.07.2023 ОСОБА_1 перебувала на лікуванні та не могла самостійно пересуватися, оскільки зламала праву ногу. Після зростання ноги ОСОБА_1 проходила реабілітацію та період відновлення. 05.09.2023 після повного одужання ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріуса Ужгородського нотаріального округу Гецян І.С. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом за померлим ОСОБА_3 . Постановою приватного нотаріуса Гецянин І.С. від 05.09.2023 у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовлено в зв`язку з пропуском шестимісячного строку прийняття спадщини, який сплив 11.07.2023. З огляду на вищевикладене, в позивача виникла необхідність у визначенні додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини в судовому порядку. Вважає, що тривала хвороба спадкоємця є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. З обставин справи слідує, що строк прийняття спадщини спливав 11.07.2023. При цьому з 03.07.2023 по 24.07.2023 спадкоємець перебувала на лікуванні в зв`язку з тяжким ушкодженням здоров`я, а саме: переломом ноги. Враховуючи похилий вік позивача (68 років), її тривала хвороба, що припала на момент спливу строку прийняття спадщини є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини, що відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України є підставою для визначення йому додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15.09.2023 у справі №308/15706/23 позовну заяву залишено без руху.

Після усунення недоліків ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06.10.2023 року провадження у зазначеній справі було відкрито в загальному позовному провадженні, та справу призначено до розгляду в підготовчому засіданні. Розгляд справи відкладався з метою належного повідомлення відповідача, ухвалою суду від 25.12.2023 було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач у судове засідання не з`явилась. Її представник подав письмову заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги просять задовольнити, не заперечують проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений, письмового відзиву на надав, заяв про відкладення розгляду справи не надходило.

У відповідності до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відтак, суд розглядає справу відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України заочно, оскільки проти цього не заперечує представник позивача.

Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступного висновку.

Суд встановив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 12.01.2023 року виконавчим комітетом Чопської міської ради, про що зроблено відповідний актовий запис №11. Згідно з копією свідоцтва про народження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_2 , батьками є ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Згідно з копією свідоцтва про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , серії НОМЕР_3 , батьками є ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Згідно з копією рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 05.12.2012 у справі №712/14904/12 визнано ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешканця АДРЕСА_1 , - недієздатним. Встановлено опіку над ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , та призначено його опікуном ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , мешканку АДРЕСА_2 .

Згідно з довідкою лікаря від 01.09.2023 ОСОБА_1 перебувала на амбулаторному лікуванні з 03.07.2023 по 24.07.2023.

Позивачка подала заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину приватному нотаріусу Ужгородського районного нотаріального округу Гецянин І.С. 05.09.2023 о 10.00 №123, спадкова справа 55/2023.

Згідно з постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії ОСОБА_6 , приватний нотаріус Ужгородського районного нотаріального округу, у зв`язку із зверненням ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_6 рідного брата ОСОБА_3 , встановила, що дана вимога не підлягає задоволенню. Вказано, зокрема, що на день смерті місце проживання померлого ОСОБА_3 було зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , місце проживання ОСОБА_1 за вказаною вище адресою разом з померлим не зареєстроване (довідка №495 від 31.07.2023 видана Чопською міською радою). Виходячи з вищенаведеного, вважає, що видати свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно ОСОБА_1 , яке залишилось після смерті померлого ОСОБА_3 немає можливості, зазначена нотаріальна дія не може бути вчинена, оскільки ОСОБА_1 спадщину не прийняла в строк передбачений ст.1270 Цивільного кодексу України та місце її проживання разом з померлим на день його смерті зареєстроване не було.

Згідно з копією довідки Центру надання адміністративних послуг Чопської міської ради №495 від 31.07.2033 на день смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 постійно проживали та були зареєстровані разом в житловому будинку: АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Згідно з копією паспорта НОМЕР_4 , виданого Чопським ВМ Ужгородського РВ УМВС України в Закарпатській області 20.08.2011, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 , виданого Чопським міськвиконкомом Ужгородського району Закарпатської області, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , мати ОСОБА_1 , батько ОСОБА_8 .

Згідно з довідкою приватного нотаріуса Ужгородського районного нотаріального округу Гецянин Ірини Степанівни від 22.11.2023 №78/01-16 у провадженні приватного нотаріуса Ужгородського районного нотаріального округу Гецянин Ірини Степанівни знаходиться спадкова справа за №55/2023, заведена після смерті ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_3 , за заявою ОСОБА_1 про видачу свідоцтва про право на спадщину, яка була подана після спливу строку встановленого для прийняття спадщини. Інші заяви, окрім вищевказаної, в тому числі про прийняття спадщини, не надходили. Документи, щодо інформації про коло осіб, які вважаються такими, що прийняли спадщину згідно,п.3-4 ст.1268 Цивільного кодексу України, у справі відсутні.

Загальні положення про спадкування визначені главою 84 ЦК України. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно з ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Частинами 1 та 2 ст. 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України).

Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (ч.1, 2 ст. 1220 ЦК України).

Позивач повідомила, що є особою пенсійного віку, перебувала на лікуванні та реабілітації, не мала змогу подати заяву нотаріусу.

Наслідки пропущення строку для прийняття спадщини визначені ст. 1272 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Разом з тим, ч. 3 ст. 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними.

В пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у Постанові від 17 жовтня 2018 року, справа № 681/203/17-ц, зазначив, що гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на справедливий суд включає в себе принцип доступу до суду, ефективність якого обумовлюється тим, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду за вирішенням певного питання, і що держава не повинна чинити правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Прецедентна практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності.

Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети.

Звертаючись до суду з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини, позивач свої вимоги обґрунтовувала тим, що у встановлений законом строк вона не звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки є особою пенсійного віку, перебувала на лікуванні та реабілітації. Оскільки остання не прийняла спадщину, зважаючи, що наведені позивачкою обставини є суттєвими, суд вважає пропущеним строк з поважних причин.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 та ч. 3 ст. 1296 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, а відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Оцінюючи доводи позивача та надані нею докази в обґрунтування позовних вимог, відсутність інших спадкоємців, суд вважає, що у своїй сукупності вони свідчать про те, що позивач мала об`єктивні причини пропуску у своєчасному поданні заяви про прийняття спадщини.

Крім того, суд враховує, що визнання поважними причин пропуску позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини та визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини не буде порушувати права та законні інтереси інших осіб, суперечити принципам законності, добросовісності, розумності та справедливості (ст. 3 ЦК України).

З врахуванням наведеного, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підтверджені матеріалами справи, а тому підлягають задоволенню.

Судові витрати покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст. 3, 1268-1272 ЦК України, ст.ст.12-13, 81, 200, 259, 264-265, 315 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , додатковий строк тривалістю один місяць з дня набрання рішенням суду законної сили для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Початок перебігу додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини рахувати з дня набрання рішенням законної сили.

Стягнути зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1073, 60 грн. сплаченого судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Відомості про учасників:

Позивач: ОСОБА_1 , податковий номер НОМЕР_6 , місце проживання: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , паспорт НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_4 .

Повний текст рішення складено 22.01.2024.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області І.В. Логойда