Провадження № 2-3/522/65/24
УХВАЛА

07 березня 2024 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Федчишена Т. Ю., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення зустрічного позову, -

ВСТАНОВИЛА:

У провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя, та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Бибка Т. Я., подав заяву про забезпечення позову, в якій просить вжити заходів забезпечення зустрічного позову ОСОБА_1 шляхом накладення арешту та встановлення тимчасової заборони на зняття з обліку транспортного засобу SUBARU, Модель FORESTER, 2011 року випуску, колір сірий, об`єм двигуна 2498 см.куб., VIN-код НОМЕР_1 .

В обґрунтування поданої заяви зазначає, що позовними вимогами зустрічного позову є визнання таким, що належить на праві спільної сумісної власності сторонам та здійснення поділу майна подружжя, зокрема, транспортного засобу SUBARU, Модель FORESTER, 2011 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , VIN-код НОМЕР_1 . Указує, що цей автомобіль зареєстрований на ім`я ОСОБА_2 , при цьому остання, пред`являючи позов про поділ майна не включила його до обсягу спільного майна подружжя, що свідчить про її намір приховати таке майно, а тому наявні об`єктивні ризики його відчуження без відома ОСОБА_1 . Також зазначає, що незастосування заходів забезпечення зустрічного позову призведе до утруднення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Дослідивши заяву про забезпечення зустрічного позову та матеріали справи у межах вирішення цієї заяви, суд зазначає таке.

Під забезпеченням позову слід розуміти вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від несумлінних дій відповідача, що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до частини 1 статті 150 ЦПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову, перелік яких визначений статтею 150 цього Кодексу, а також інші заходи, необхідні для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 частини 1 статті 150 ЦПК України.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006, № 9 визначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Згідно з ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Умовою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Заходи забезпечення позову мають застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв`язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову повинні узгоджуватися з предметом та підставами позову, а особа, що заявляє про необхідність вжиття заходів забезпечення позову судом, зобов`язана довести зв`язок між неприйняттям таких заходів і утрудненням чи неможливістю виконання судового рішення.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Особа, яка подала заяву про забезпечення, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Як слідує із зустрічної позовної заяви, до обсягу майна подружжя належить, зокрема, транспортний засіб SUBARU, модель FORESTER, 2011 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , VIN-код НОМЕР_1 .

З відповіді Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в м. Києві від 26.02.2024 № 31/26-219аз слідує, що згідно даних Єдиного державного реєстру транспортних засобів на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обліковується зареєстрованим транспортний засіб SUBARU FORESTER, 2011 року випуску, об`єм двигуна 2498 см3, номер кузова НОМЕР_1 , дата реєстрації 17.05.2012, підстава довідка-рахунок № ДПІ563332 від 16.05.2012.

В обґрунтування необхідності вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на вказане майно, а також встановлення тимчасової заборони на зняття з обліку спірного транспортного засобу, заявник посилається на те, що з метою уникнення поділу майна, ОСОБА_2 може відчужити спірне майно без його відома, що ускладнить чи унеможливить виконання рішення суду у випадку задоволення позову.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті, або до набрання законної сили рішенням про відмову в позові.

Арешт майна - це накладення заборони на право розпоряджатися майном з метою його збереження до визначення подальшої долі цього майна. Заборона на відчуження майна - це перешкода у вільному розпорядженню майном.

Верховний Суд у своїй постанові від 19.02.2021 у справі № 643/12369/19 зауважує, що враховуючи мету застосування заходів забезпечення позову, їх вжиття щодо майна не вимагає обмеження в користуванні ним, оскільки для найменшого порушення інтересів відповідача та збереження майна обґрунтованою може бути визнана лише заборона відчуження такого майна без позбавлення відповідача та інших осіб права користування ним.

Верховний Суд звертає увагу, що арешт майна і заборона на відчуження майна є самостійними видами (способами) забезпечення позову, обидва способи за правовою сутністю обмежують право відповідача розпоряджатися спірним майном, але вони є різними для виконання ухвали про забезпечення позову, тому суттєвого значення у виборі їх застосування немає для вирішення справи та способу забезпечення позову.

Беручи до уваги наведені норми процесуального законодавства, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів позивача за зустрічним позовом, зважаючи на те, що між сторонами існує спір щодо зазначеного транспортного засобу, суд вважає, що в даному випадку наявні підстави для забезпечення зустрічного позову шляхом встановлення тимчасової заборони на зняття з обліку транспортного засобу.

Що стосується вимоги заяви про накладення арешту на спірний автомобіль, то в цій частині заява задоволенню не підлягає, оскільки встановлення тимчасової заборони на зняття з обліку транспортного засобу є достатнім заходом щодо охорони матеріально-правових інтересів заявника.

Керуючись ст. ст. 149, 150, 153 ЦПК України, -

УХВАЛИЛА:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення зустрічного позову задовольнити частково.

Встановити тимчасову заборону на зняття з обліку транспортного засобу SUBARU, модель FORESTER, 2011 року випуску, колір сірий, об`єм двигуна 2498 см.куб., VIN-код НОМЕР_1 .

У решті заяви - відмовити.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Ухвала є обов`язковою на всій території України та може бути пред`явлена до примусового виконання протягом 3 (трьох) років в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження».

Позивач за зустрічним позовом: ОСОБА_1 , РНОКППП: НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ;

Відповідач за зустрічним позовом: ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 , . АДРЕСА_1 .

Суддя Тетяна ФЕДЧИШЕНА