УХВАЛА

06 березня 2024 року

м. Київ

справа № 465/2023/18

провадження № 61-3082ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Сакари Н. Ю. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Осіяна О. М.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 та постанову Львівського апеляційного суду від 25 квітня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Львівської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю в м. Львові, Франківська районна адміністрація Львівської міської ради, про визнання права власності на самочинно реконструйовану квартиру,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2018 року ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 звернулися до суду із позовом про визнання права власності на самочинно реконструйовану квартиру.

Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 09 серпня 2018 року позов задоволено.

Визнано за ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 право власності на реконструйовану квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 71,90 кв. м., яка складається з двох кімнат житловою площею 27,50 кв. м, у тому числі 1-а кімната 13,30 кв. м, 2-а кімната 14,20 кв. м, коридор площею 4,40 кв. м, кухня площею 3,00 кв. м, хол площею 21,50 кв. м, вбиральня площею 4,70 кв. м, комора у підвалі площею 3,00 кв. м, балкон площею 1,00 кв. м.

Особа, яка не брала участі у справі, ОСОБА_5 , звернулася до суду з апеляційною скаргою на вказане судове рішення.

Постановою Львівського апеляційного суду від 25 квітня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_5 задоволено. Рішення Франківського районного суду м. Львова від 09 серпня 2018 року скасовано та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У травні 2019 року ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 звернулися до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Львівського апеляційного суду від 25 квітня 2019 року.

Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 31 травня 2019 року касаційну скаргу залишено без руху, надано строк для усунення її недоліків.

Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 24 червня 2019 року у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на постанову Львівського апеляційного суду від 25 квітня 2019 року в зазначеній справі відмовлено на підставі пункту 2 частини шостої статті 19, пункт 1 частини другої статті 394 ЦПК України (провадження № 61-10024ск19).

У січні 2024 року до Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про перегляд ухвали Верховного Суду від 24 червня 2019 року за виключними обставинами, передбаченими пунктом 1 частини третьої статті 423 ЦПК України.

Ухвалою Верховного Суду від 11 січня 2024 року заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про перегляд за виключними обставинами ухвали Верховного Суду від 24 червня 2019 року повернуто заявникам.

У травні 2024 року ОСОБА_1 вдруге звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Львівського апеляційного суду від 25 квітня 2019 року.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване судове рішення, а рішення суду першої інстанції залишити в силі.

Пунктом 3 частини другої статті 394 ЦПК України передбачено, що суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо є постанова про залишення касаційної скарги цієї особи без задоволення або ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою цієї особи на це саме судове рішення.

Ухвалою Верховного Суду від 24 червня 2019 року у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою, зокрема ОСОБА_1 , на постанову Львівського апеляційного суду від 25 квітня 2019 року відмовлено.

Оскільки постанова Львівського апеляційного суду від 25 квітня 2019 року вже оскаржувалася до суду касаційної інстанції й за результатом розгляду була постановлена ухвала від 24 червня 2019 року про відмову у відкритті касаційного провадження, правові підстави для повторного перегляду поданої заявником касаційної скарги відсутні.

Верховний Суд наголошує, що положення пунктом 3 частини другої статті 394 ЦПК України свідчить про безумовну відмову у відкритті касаційного провадження якщо є ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою цієї особи на це саме судове рішення, незалежно від наявності будь-яких об`єктивних обставин.

Так само, Верховний Суд не оцінює нові обставини, зокрема винятки, за умови прийнятності та обґрунтованості яких, суд касаційної інстанції може відкрити касаційне провадження у справі незначної складності та/або з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Інші доводи заявника, викладені у касаційній скарзі, не є підставою для повторного розгляду касаційної скарги, оскільки не змінюють призначення імперативної норми процесуального права (пункт 3 частина друга стаття 394 ЦПК України).

Керуючись пунктом 3 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 та постанову Львівського апеляційного суду від 25 квітня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Львівської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю в м. Львові, Франківська районна адміністрація Львівської міської ради, про визнання права власності на самочинно реконструйовану квартиру.

Копію ухвали направити заявнику.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Судді Н. Ю. Сакара

О. В. Білоконь

О. М. Осіян