ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«28» травня 2024 року

м. Харків

справа № 646/3623/23

провадження № 22ц/818/1820/24

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Бурлака І.В. (суддя-доповідач),

суддів - Мальованого Ю.М., Яцини В.Б.

за участю секретаря Волобуєва О.О.

учасники справи:

позивачка ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 , представник відповідача ОСОБА_3

третя особа - приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Ротфельд О.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 27 лютого 2024 року в складі судді Благої І.С.

в с т а н о в и в:

У липні 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Ротфельд Олена Олександрівна, про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини та визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним, в якому просила визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком у три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили; визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 10 липня 2023 року, видане приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Ротфельд О.О. на ім`я ОСОБА_2 після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , вирішити питання щодо судових витрат.

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 27 лютого 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду.

На вказану ухвалу суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила ухвалу суду скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ухвала суду постановлена з порушенням норм процесуального права. Так, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про залишення її позовної заяви без розгляду у зв`язку з повторною неявкоюне врахувавши, що 14 серпня 2023 року вона подавала заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги вона підтримала. Зазначене відображено в ухвалі суду про закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду. Крім того, зі змісту оскаржуваної ухвали не вбачається обґрунтування неможливості розгляду спору по суті за наявними матеріалами справи. Також, не зазначено, яким чином її неявка в судове засідання у цьому випадку перешкоджала вирішенню спору по суті за наявними у матеріалах справи доказами, не вказано, які саме вимоги суду не було виконано нею.

28 травня 2024 року в суді апеляційної інстанції представник ОСОБА_2 надав відзив на апеляційну скаргу, в якому він вважав апеляційну скаргу необґрунтованою, а судове рішення законним. При цьому посилався на те, що суд першої інстанції з додержанням вимог матеріального та процесуального права ухвалив судове рішення.

В суді апеляційної інстанції представник ОСОБА_2 заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив в її задоволенні відмовити, підтримавши доводи відзиву на апеляційну скаргу.

24 травня 2024 року до суду апеляційної інстанції від ОСОБА_1 надійшло клопотання про розгляд справи за її відсутності. Також, зазначила, що вимоги апеляційної скарги вона підтримує та просила її задовольнити.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення з`явившихся учасників справи, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 необхідно задовольнити, ухвалу суду скасувати.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що позивачка належним чином повідомлена про розгляд справи та повторно не з`явилась у судове засідання без поважних причин, що є підставою для залишення позову без розгляду.

Проте, судова колегія з таким висновком суду першої інстанції не погоджується, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно частини 3 статті 223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки.

Відповідно до частини 5 статті 223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Частинами 1-4 статті 128ЦПК України передбачено, що суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою. Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями.

Частиною 6 статті 128 ЦПК України передбачено, що судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - разом з копіями відповідних документів, надсилається до електронного кабінету відповідного учасника справи, а в разі його відсутності - разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення або кур`єром за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

Стороні чи її представникові за їхньою згодою можуть бути видані судові повістки для вручення відповідним учасникам судового процесу. Судова повістка може бути вручена безпосередньо в суді, а у разі відкладення розгляду справи про дату, час і місце наступного засідання може бути повідомлено під розписку.

Пунктом 3 частини 1 статті 257 ЦПК України передбачено, що суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Із змісту пункту 3 частини 1 статті 257 ЦПК України вбачається, що суд залишає заяву без розгляду за наявності таких умов у сукупності: позивача належним чином повідомлено про час і місце розгляду справи; він повторно не з`явився в судове засідання без поважних причин; від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення перешкоджає розгляду справи.

Вирішуючи питання про залишення позову без розгляду, суд повинен врахувати всі умови залишення заяви без розгляду у сукупності. Відсутність хоча б однієї із умов не дає права суду залишати позов без розгляду.

При цьому відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 22 травня 2019 року у справі № 310/12817/13 (провадження № 61-36375св18), повторна неявка позивача є підставою для залишення позову без розгляду незалежно від причин такої неявки.

Процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд повинен залишати позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Правове значення в такому разі має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача.

Такі висновки містяться у постановах Верховного Суду від 19 квітня 2021 року у справі № 675/1714/19 (провадження № 61-2547св21), від 26 квітня 2021 року у справі № 675/1561/19 (провадження № 61-2548св21).

Як вбачається з матеріалів справи у провадженні суду першої інстанції перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Ротфельд О.О., про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини та визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним.

Ухвалою судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 20 липня 2023 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання.

14 серпня 2023 року ОСОБА_1 подала до суду заяву, в якій просила закрити підготовче провадження та провести засідання без її участі (а.с. 71).

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 15 серпня 2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду. В ухвалі зазначено, що позивачка подала заяву про розгляд справи за її відсутності.

В подальшому справа призначалась до розгляду неодноразово, зокрема, на 04 грудня 2023 року, 25 січня 2024 року, 27 лютого 2024 року.

Судові повістки на вказані дати, направлені на адресу ОСОБА_1 (а.с. 161-162, 163-164, 166- 167), повернуті до суду без вручення з довідками відділення поштового зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою».

У пункті 99-1 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року № 270передбачено, що рекомендовані листи з позначкою «Судова повістка», адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату, а у разі його відсутності - будь-кому з повнолітніх членів його сім`ї, який проживає разом з ним. У разі відсутності адресата (будь-кого із повнолітніх членів його сім`ї) за зазначеною на рекомендованому листі адресою працівник поштового зв`язку інформує адресата за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка». Якщо протягом трьох робочих днів після інформування адресат не з`явився за одержанням рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка», працівник поштового зв`язку робить позначку «Адресат відсутній за вказаною адресою», яка засвідчується підписом з проставленням відбитка календарного штемпеля і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає його до суду.

Працівником Акціонерного товариства «Укрпошта» на довідках про причини повернення зроблено позначку «Адресат відсутній за вказаною адресою» та засвідчено його підписом з проставленням відбитку календарного штемпеля, що свідчить про дотримання вимог пункту 99-1 Правил.

За таких умов, у суду першої інстанції не було підстав не враховувати причини повернення до суду судових повісток під час вирішення питання про повідомлення позивачки про дату, час та місце розгляду справи.

За змістом пункту 3 частини восьмої статті 128 ЦПК України відмітка про відсутність особи за адресою місця проживання вважається врученням судової повістки цій особі.

Тож, наведена норма права дає підстави вважати, що врученою судова повістка вважається в день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, що узгоджується з висновками, сформульованими у постановах Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 752/11896/17, від 12 лютого 2019 року у справі № 906/142/18 та постановах Верховного Суду від 27 лютого 2020 року у справі №814/1469/17, від 01 квітня 2021 року у справі № 826/20408/14, від 09 липня 2020 року у справі№ 751/4890/19), від 10 листопада 2021 року у справі № 756/2137/20, від 09 листопада 2023 року у справі № 753/114/22 (провадження № 61-6264ск23).

Разом з тим, частиною 5 статті 128 ЦПК України передбачено, що судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно.

Проте, як вбачається з відбитку календарного штемпеля на конверті з судовою повісткою на 25 січня 2024 року, відмітку про відсутність адресата проставлено 24 січня 2024 року (а.с. 165), тобто за день до судового засідання, що неможливо вважати належним завчасним повідомленням позивачки про розгляд справи.

До того ж, окрім вказаної повістки, матеріали справи взагалі не містять відомостей про те, що 04 грудня 2023 року розгляд справи було відкладено чи оголошено перерву саме на 25 січня 2024 року, зокрема, до матеріалів справи не долучено відповідного протоколу судового засідання чи довідки секретаря судового засідання. За відсутності вказаних даних апеляційний суд також позбавлений можливості встановити причини, з яких не відбулось судове засідання, та чи пов`язані вони з неявкою позивачки.

Крім того, відповідно до пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Тобто, коли від сторони позивача подана до суду заява про розгляд справи за його відсутності, у суду немає підстав залишити позовну заяву без розгляду через неявку позивача чи його представника в судове засідання.

У випадку, коли від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, але його відсутність перешкоджає розгляду справи, суд може визнати явку позивача обов`язковою відповідно до пункту 5 частини другої статті 223 ЦПК України. Неявка позивача, участь якого у засіданні визнана судом обов`язковою для дачі особистих пояснень, також може мати наслідком залишення позовної заяви без розгляду, за правилами пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України.

Відповідно до частини третьої статті 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Учасник справи не може відмовитися від свого права на участь в судових засіданнях за принципом мовчання, його волевиявлення щодо цього має бути формалізовано.

Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він має право подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Отже, за загальним правилом, участь у судовому засіданні є правом учасника справи, який може заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Матеріали справи свідчать про те, що 14 серпня 2023 року на стадії підготовчого провадження позивачка подала до суду заяву про проведення засідання без її участі (а.с. 71). Після подання цієї заяви ОСОБА_1 участі у судових засіданнях не брала та не з`являлась на них.

Відомості про визнання судом обов`язковою явки позивачки в судове засідання в матеріалах справи відсутні.

Крім того, зі змісту оскаржуваної ухвали не вбачається обґрунтування неможливості розгляду спору по суті за наявними матеріалами справи, не зазначено, яким чином неявка позивачки в судове засідання у цьому випадку перешкоджала вирішенню спору по суті за наявними у матеріалах справи доказами, не вказано, які саме вимоги суду не було виконано позивачкою.

Встановивши, що ОСОБА_1 не була належним чином повідомлена про судове засідання, призначене на 25 січня 2024 року, а також подавала до суду заяву про розгляд справи за її відсутностіколегія суддів вважає, що передбачені частиною п`ятою статті 223, пунктом 3 частини першої статті 257 ЦПК України підстави для залишення позову без розгляду відсутні, а відповідні висновки суду першої інстанції є передчасними.

Доводи представника ОСОБА_2 , викладені в відзиві на апеляційну скаргу щодо того, що в заяві від 14 серпня 2023 року ОСОБА_1 просила провести засідання без її участі саме в підготовчому провадженні, тому ухвала суду є законною судовою колегією не приймаються, оскільки із змісту цієї заяви вбачається, що ОСОБА_1 просила закрити підготовче провадження та провести судове засідання без її участі, що свідчить про її згоду на проведення судових засідань без її участі в подальшому, що було підтверджено нею в доводах апеляційної скарги. Вона підписала явочний лист про її належне повідомлення на 12 вересня 2023 року, в судове засідання не з`явилася, що свідчить про послідовність її дій щодо її заяви.

Також, колегія суддів звертає увагу на необхідність дотримання розумних строків розгляду справи.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).

Як вбачається з матеріалів справи, провадження у справі відкрито ще 20 липня 2023 року, однак справа до теперішнього часу не розглянута.

Аналізуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушив норми процесуального права, що призвело до постановлення помилкової ухвали.

За таких обставин відповідно до пункту 4 частини 1 статті 379 ЦПК України ухвала підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.6 ч.1 ст.374, п.4 ч.1 ст.379, ст.ст.381-384, 389 ЦПК України

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 27 лютого 2024 року скасувати.

Справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий І.В. Бурлака

Судді Ю.М. Мальований

В.Б. Яцина

Повний текст постанови складено 29 травня 2024 року.