Справа № 206/4108/24
Провадження № 2-н/206/296/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.08.2024 суддя Самарського районного суду м. Дніпропетровська Поштаренко О.В., розглянувши матеріали заяви ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 заборгованості за спожитий природний газ,-

В С Т А Н О В И В:

Представник заявника ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» звернувся до суду із вищевказаною заявою про видачу судового наказу, в якій просить видати судовий наказ, яким стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 заборгованості за спожитий природний газ за період березень 2022 року квітень 2022 року в розмірі 3892,17 грн. та сплачений судовий збір у розмірі 302,80 грн.

Розглянувши матеріали заяви про видачу судового наказу, вважаю, що у видачі судового наказу необхідно відмовити з наступних підстав. Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 163 ЦПК України, вказано, що у заяві повинно бути зазначено зокрема повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника.

Проте як вбачається із вступної частини заяви боржником є ОСОБА_1 , натомість з прохальної частини вбачається, що стягнення слід звернути з ОСОБА_2 . Таким чином зі змісту заяви про видачу судового наказу не вбачається, хто є належним боржником у даній справі. Вказані обставини, свідчать про порушення вимог ст. 163 ЦПК України. Окрім того, слід зазначити, що відповідно до статті 10 Конституції України встановлено, що державною мовою в Україні є українська мова. Як зазначив Конституційний Суд України у рішенні від 14.12.1999 у справі № 10-рп/99, українська мова як державна є обов`язковим засобом спілкування на всій території України при здійсненні повноважень органами державної влади та органами місцевого самоврядування (мова актів, роботи, діловодства, документації, тощо), а також в інших публічних сферах суспільного життя, які визначаються законом (частина 5 статті 10 Конституції України). Відповідно до ст. 9 ЦПК України, визначено, що цивільне судочинство в судах провадиться державною мовою. Згідно з ч. 3 ст. 14 Закону України «Про засади державної мовної політики`сторони, які беруть участь у справі, подають до суду письмові процесуальні документи і докази, викладені державною мовою. У межах території, на якій поширена регіональна мова (мови), що відповідає умовам частини третьоїстатті 8 цього Закону, допускається подача до суду письмових процесуальних документів і доказів, викладених цією регіональною мовою (мовами), з перекладом, у разі необхідності, на державну мову без додаткових витрат для сторін процесу. Натомість, як вбачається із поданої заяви, представником заявника в заяві вказано прізвище боржника російською мовою « ОСОБА_3 », а відтак заявнику необхідно подавати до суду заяву, викладену державною мовою, а у разі неможливості її викладення заявником державною мовою, то тією мовою, якою вона володіє з перекладом на державну мову. Таким чином, подана заява не відповідає вимогам ст.163 ЦПК України. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.165ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушенням вимог ст. 163 ЦПК України. Згідно з ч. 2 ст. 165 ЦПК України про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу. На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 161, 163, 165 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

У видачі судового наказу за заявою ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 заборгованості за спожитий природний газ - відмовити. Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Поштаренко