Справа № 211/4000/23
Провадження № 2/211/109/24
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

25 квітня 2024 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Юзефовича І.О.,

при секретарі Строгановій Е.О.,

розглянувши в м. Кривому Розі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади міста Кривого Рогу в особі Криворізької міської ради про визнання права власності у порядку спадкування за законом, -

встановив:

адвокат Максимов Р.І. від імені та в інтересах позивача ОСОБА_1 звернувся до суду з вищезазначеним позовом до відповідача Територіальної громади міста Кривого Рогу в особі Криворізької міської ради та просить суд визнати право власності на 3/4 частки квартири АДРЕСА_1 загальною площею 30,72 кв.м., житловою площею 16 кв.м., в порядку спадкування за законом. ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача - ОСОБА_2 , якому на праві приватної власності належала 1/2 частина однокімнатна квартира за адресою: АДРЕСА_2 . Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді 1/2 частини вказаної квартири. 23.11.2005 бабуся позивача - ОСОБА_3 , отримала у спадщину вказану 1/2 частину однокімнатної квартири. 28.11.2006 ОСОБА_3 продала вказану квартиру ОСОБА_4 . Рішенням Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03.10.2007 у справі №2-754/2007 рік позов ОСОБА_5 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 задоволено та визнано свідоцтво про право на спадщину за законом, видане Четвертою Криворізькою державною нотаріальною конторою за підписом нотаріуса Артеменко Л.М. на ім`я ОСОБА_3 за реєстром №1-5077, відповідно до якого остання вспадкувала після смерті свого сина - ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 - недійсним; визнано за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування після смерті батька ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 1/4 частку квартири АДРЕСА_1 ; визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , який був укладений 28.11.2006 між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , посвідчений приватним нотаріусом Криворізького нотаріального округу Кузнецовою О.С. за реєстром №5483. На підставі вказаного рішення 14.04.2008 позивач зареєстрував за собою право власності на 1/4 частину спірної квартири та відповідно у зв`язку з реєстрацією права власності в Реєстрі прав власності на нерухоме майно, до ОСОБА_3 перейшло право власності на 3/4 частини спірної квартири. ІНФОРМАЦІЯ_3 померла бабуся позивача - ОСОБА_3 , єдиним спадкоємцем якої був батько позивача - ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто на підставі права представлення до позивача перейшло право на спадщину за законом. У зв`язку з викладеним позивач у встановлений законом строк звернувся до приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Перекопської І.С. із заявою про прийняття спадщини, проте постановою приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Перекопської І.С. від 09.06.2015 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують право власності спадкодавця на 3/4 частки квартири. У позивача відсутні документи, що підтверджують право власності спадкодавця на 3/4 частку спірної квартири, оскільки квартира за договором купівлі-продажу від 28.11.2006 була продана ОСОБА_4 і відповідно до Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України оригінали документів, що посвідчували право власності ОСОБА_3 залишилися в матеріалах нотаріальної справи за договором купівлі-продажу від 28.11.2006. За таких обставин, у позивача є підстави для визнання за ним в порядку спадкування за законом після померлої ОСОБА_3 права власності на 3/4 частини спірної квартири. Тому представник позивача просить задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою судді Юзефовича І.О від 20 липня 2023 року прийняти до розгляду та розгляд справи постановлено проводити за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 13 вересня 2023 року витребувано докази у справі.

Ухвалою від 02 жовтня 2023 року підготовче судове засідання закрите та справу призначено до судового розгляду.

06 березня 2024 року представником відповідача ОСОБА_6 подано до суду відзив на позовну заяву. Суд вважає за необхідне при ухваленні рішення у справі залишити відзив без розгляду, оскільки у супереч вимог ст. 178 ч. 7 ЦПК України відзив подано поза межами строку, визначеному в ухвалі про відкриття провадження у справі.

18 березня 2024 року представником позивача адвокатом Максимовим Р.І. до суду подано відповідь на відзив.

У судове засідання 2024 року сторони у справі не з`явились.

Представник позивача адвокат Максимов Р.І. надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача, заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд їх задовольнити.

Представник Криворізької міської ради Ольховська А.М. надала до суду клопотання про розгляд справи без участі представника ради, просила відмовити у задоволенні позовних вимог.

Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому відповідності до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовну заяву слід задовольнити.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_2 (а.с. 13, 14 - копії свідоцтв про смерть, про народження).

Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді квартири за адресою: АДРЕСА_2 .

Вказана вище квартира належала померлому та бабусі позивача, ОСОБА_3 , на праві спільної сумісної власності на підставі Свідоцтва про право вланоств на житло, виданого 25.07.1993 Бюро приватизації Криворізького відділку залізниці, згідно з розпорядженням від 13.07.1993 № НОДБП-451, зареєстрованого у КП «Криворізьке БТІ» в книзі: 1а пв-16, номер запису: 16 (а.с. 56 копія витягу, 56 зв. копія свідоцтва). Частки у праві власності не виділені.

Спадкоємцями першої черги за законом після його смерті були його матір ОСОБА_3 та його неповнолітній син ОСОБА_1 .

Відповідно до матеріалів спадкової справи №716, заведеної після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 подала до Четвертої Криворізької нотаріальної державної контори заяву про прийняття спадщини (а.с. 48). Як наслідок ОСОБА_3 державним нотаріусом 23.11.2005 було видане свідоцтво про право на спадщину за законом та відповідно остання набула повне право власності на спірну квартиру (а.с. 15, 57 копія свідоцтва, а.с. 58 копія витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі).

28.11.2006 між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було укладено договір купівлі-продажу квартири за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 16 копія догоовору).

Однак, рішенням Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03.10.2007 у справі №2-754/2007 рік позов ОСОБА_5 , яка діяла в інтересах неповнолітнього ОСОБА_1 (бабусі по лінії матері), до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 задоволено та визнано свідоцтво про право на спадщину за законом, видане Четвертою Криворізькою державною нотаріальною конторою за підписом нотаріуса Артеменко Л.М. на ім`я ОСОБА_3 за реєстром №1-5077, відповідно до якого остання вспадкувала після смерті свого сина - ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 - недійсним; визнано за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування після смерті батька ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 1/4 частку квартири АДРЕСА_1 ; визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , який був укладений 28.11.2006 між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , посвідчений приватним нотаріусом Криворізького нотаріального округу Кузнецовою О.С. за реєстром №5483 (а.с. 17, 18 копія рішення).

На підставі вказаного рішення 14.04.2008 позивач зареєстрував за собою право власності на 1/4 частину спірної квартири (а.с. 19 копія витягу).

Оскільки у рішенні суду була визначена доля лише 1/4 частки спадкового майна, інші 3/4 частини спірної квартири згідно Інформації з Державних реєстрів зареєстровані за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с. 20).

Також як вбачається з Інформації з Державних реєстрів, під час розгляду справи №2-754/2007 в якості забезпечення позову на спірну квартиру Довгинцівським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ухвалою від 27.04.2007 було накладено арешт (а.с. 20), який при ухваленні рішення у справі не був знятий.

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 померла (а.с. 74 копія актового запису про смерть, а.с. 80, 81 копія повного витягу).

Відповідно до матеріалів спадкової справи №71-2010, заведеної після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_1 подав до приватного нотаріуса Криворізького нотаріального округу Дніпропетровської області Перекопської І.С. заяви про прийняття спадщини (а.с. 62 копія заяви від 21.11.2010, а.с. 67 копія заяви від 18.06.2012).

Також як встановлено з матеріалів спадкової справи 29.09.2005 ОСОБА_3 склала заповіт на ім`я ОСОБА_7 (а.с. 83). Але доказів, що ОСОБА_7 прийняла спадщину чи намагалась її прийняти у матеріалах спадкової справи відсутні.

Постановою від 29.06.2015 приватний нотаріус Криворізького нотаріального округу Дніпропетровської області Перекопська І.С. відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру. Відмову мотивовано тим, що неможливо підтвердити право власності спадкодавця на 3/4 частки квартири, тому що документи про право власності відсутні (а.с. 89).

Відповідно до ст. ст. 1218, 1220, 1221, 1223, 1258 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї.

За змістом ч. 1 ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

У п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

Відповідно до ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ст. 15 та ст. 16 ЦК України, зазначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права та інтересу та одним із способів захисту прав та інтересів є зокрема визнання права.

Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України зазначено, що до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцю з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений в його здійсненні.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, але у позивача наразі виникли реальні умови, які обмежують його право у реалізації ним своїх прав на належне йому нерухоме майно.

Відповідно до ст. 316 Цивільного кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Стаття 392 ЦК України встановлює, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, що засвідчує його право власності.

Аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову. Так як позивач у встановлений законом строк звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті бабусі, приватний нотаріус, у свою чергу, відмовила йому у видачі свідоцтва про прийняття спадщини у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно, який відсутній у зв`язку з незаконним оформленням договору купівлі-продажу спірної квартири, який у подальшому було визнано недійсним за рішенням суду. В наслідок чого бабуся позивача фактично набула у власність 3/4 частки спірної квартирі. Тому суд вважає встановленим, що бабуся позивача ОСОБА_3 на законних підставах володіла 3/4 часткою квартири (1/2 частка на праві спільної сумісної власності, 1/4 частка в наслідок спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 ), та відповідно є підстави для визнання за позивачем права власності на вказану частку квартиру в порядку спадкування після смерті бабусі. Оскільки згідно з дослідженими судом матеріалами спадкової справи інших спадкоємців, які б подали заяви на прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 відсутні. З огляду на викладене іншого шляху для захисту прав позивача немає, тому позовні вимоги слід задовольнити.

На підставі вищевикладеного, ст. ст. 10, 12, 13, 76, 81, 89, 247, 263-265, 354-355 ЦПК України, суд

ухвалив:

позов ОСОБА_1 до Територіальної громади міста Кривого Рогу в особі Криворізької міської ради про визнання права власності у порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 ) право власності на 3/4 часки квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , в порядку спадкування за законом після смерті бабусі ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя І.О. Юзефович