Справа № 144/1811/23
УХВАЛА

Іменем України

29 січня 2024 року м. Вінниця

Суддя Вінницького районного суду Вінницької області Саєнко О.Б., вивчивши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за договором оренди майна з правом викупу, -

ВСТАНОВИЛА:

До провадження Вінницького районного суду Вінницької області з Теплицького районного суду Вінницької області за підсудністю надійшли матеріали заяви ТОВ «Росвен Інвест Україна» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за договором оренди майна з правом викупу.

Вказану заяву представник заявника обґрунтував тим, що між ТОВ «Росвен Інвест Україна» (далі -Заявник) та ОСОБА_1 (далі - Боржник) склалися та існують договірні (зобов`язальні) відносини, які визнаються та не оскаржуються їх учасниками. В результаті неналежного виконання своїх зобов`язань у зазначених правовідносинах у Боржника перед Заявником утворилася заборгованість, яка ним не оспорюється, але і не сплачується (не погашається). У зв`язку з чим права та інтереси Заявника у цих відносинах Боржником порушуються, відтак виникла необхідність у захисті порушених прав та інтересів Заявника.

Вказує, що 09.12.2021 між ТОВ «Будинок комфорту» (далі - Орендодавець) та Боржником укладено договір оренди майна з правом викупу № 031 (далі - Договір оренди). Так, 09.12.2021 Боржник через веб-сайт Орендодавця, на якому станом на момент укладення договору була розміщена публічна оферта договору оренди майна з правом викупу з усіма його істотними умовами, в особистому кабінеті подав заявку на укладення договору з наданням необхідної інформації та копій документів для вчинення електронного правочину. Після цього Боржник здійснив послідовність дій в особистому кабінеті у порядку визначеному статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» (вхід до особистого кабінету за допомогою ідентифікації в інформаційно-телекомунікаційній системі, ознайомлення з офертою договору, вибрав опцію «підписати» та підписав одноразовим ідентифікатором із отриманого на його телефон НОМЕР_1 електронного повідомлення про прийняття умов (підписання), щодо укладення Договору в інформаційно-телекомунікаційній системі).

Зазначає, що за умовами Договору оренди Орендодавець надав Боржникові у строкове платне володіння та користування Об`єкт оренди (Тип товару: Рідкокристалічний телевізор; Модель товару : LCDtv22-26" ERGO 24DHS6000) з подальшим переходом права власності на умовах, передбачених Правилами надання майна у оренду (далі - Правила), які є невід`ємною частиною Договору та на момент укладення договору були розміщені на веб-сайті Орендодавця у вільному доступі для необмеженого кола осіб. Боржник у свою чергу зобов`язався прийняти Об`єкт оренди у строкове володіння та користування, а згодом і у власність, на визначених умовах, а також сплачувати Орендодавцеві орендну плату. Крім цього сторонами погоджено строк оренди майна на 12 місяців та щомісячним платежем у розмірі 1 329,00 гривень, а також вартість Об`єкта оренди: при викупі за 12 місяців складатиме 15 948,00 гривень.

Вказує, що орендодавець відповідно до умов Договору оренди передав Об`єкт оренди шляхом його відправлення на адресу Боржника оператором поштового зв`язку ТОВ «Нова Пошта», проте Боржник, в свою чергу в частині його зобов`язання сплачувати щомісячні орендні платежі за Договором не виконує, чим порушує умови Договору оренди, права та інтереси Заявника, в результаті чого у нього станом на 22.11.2023 утворилася безспірна заборгованість перед Заявником, яка складається з: заборгованості за орендними платежами - 13 276,76 гривень та заборгованості за пенею - 6 638,38 гривень, що в загальному розмірі становить 19 915,14 грн.

Крім цього, зазначає, що 03.07.2023 Орендодавець та Заявник уклали між собою договір факторингу № 01.02-28/23 (далі -Договір факторингу) за яким Орендар відступив Заявникові свої права вимоги за Договором оренди.

Також вказує, що видача судового наказу про стягнення заборгованості з Боржника за Договором оренди на користь Заявника у цій справі буде найбільш ефективним способом захисту його прав відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у її системному зв`язку з положеннями статті 5 ЦПК України щодо способу захисту та статті 19 ЦПК України щодо розгляду справ у порядку наказного провадження при відсутності спору за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру. У той же час, розгляд такої справи в іншому (більш обтяжливому) провадженні не відповідатиме змісту порушеного права, а також буде настільки неспівмірним й обтяжливим, що спотворить саму сутність права на доступний суд (стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод) та нівелює ефективність захисту порушеного права як одного із основних завдань цивільного судочинства (стаття 2 ЦПК України).

До того ж, відмова у розгляді цієї заяви (справи) в порядку наказного провадження лише за формальними ознаками необхідності її розгляду в порядку іншого провадження спричинить порушення статей 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод внаслідок прояву надмірного формалізму.

Тому просить видати судовий наказ про стягнення із ОСОБА_1 на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна» заборгованість за договором оренди майна з правом викупу №031 від 09.12.2021 у розмірі 19 915,14 гривень та судові витрати розмірі 268,40 гривень.

Вивчивши вищевказану заяву про видачу судового наказу та додані до неї документи суд дійшов до такого.

Згідно ч.1 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Статтею 161 ЦПК України визначено вичерпний перелік вимог, за якими може бути видано судовий наказ.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, зокрема, якщо заявлено вимогу до юридичної особи або фізичної особи - підприємця про стягнення заборгованості за договором (іншим, ніж про надання житлово-комунальних послуг, електронних комунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення), укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Так, звертаючись із даною заявою представник заявника просить суд видати судовий наказ про стягнення із громадянки ОСОБА_1 заборгованість за договором оренди майна з правом викупу №031 від 09.12.2021, водночас до заяви не долучив належних, допустимих , достовірних та достатніх доказів про те що громадянка ОСОБА_1 являється фізичною особою-підприємцем заява .

Виходячи з вищевикладеного, судом убачається, що заявником заявлено вимогу, яка не передбачена в ст. 161 ЦПК України.

Щодо посилання заявника на можливе порушення ст.ст.6,13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суддя зазначає про таке.

ЄСПЛ та Верховний Суд неодноразово звертав увагу на те, що при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом.

Внутрішньодержавним судам при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом (Shishkov v. Russia, № 26746/05, § 110, ЄСПЛ, від 20 лютого 2014 року).

Враховуючи, що процесуальним законом чітко визначено перелік вимог, за якими може бути виданий судовий наказ, а заявник не позбавлений права звернутися до суду в позовному провадженні, вирішення питання про стягнення заборгованості за договором оренди майна з правом викупу в позовному провадженні не суперечитиме ст. ст. 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до положень, викладених п. 3 ч.1 ст. 165 ЦПК, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу.

Враховуючи, що положеннями ст. 161 ЦПК України не передбачено видачі судового наказу про стягнення з фізичної особи заборгованості за договором оренди майна з правом викупу, суд вважає за необхідне відмовити стягувачу у видачі судового наказу на підставі п.3 ч.1 ст.165 ЦПК України.

Керуючись п.3 ч.1 ст.165,166 ЦПК України, суддя,-

ПОСТАНОВИЛА:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» у видачі судового наказу про стягнення з боржника- громадянки ОСОБА_1 заборгованості за договором оренди майна з правом викупу.

Роз`яснити заявнику, що відповідно до ч.2 ст.166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її отримання шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Вінницького апеляційного суду.

Суддя Олена САЄНКО