Справа № 761/636/24
Провадження № 2-о/761/179/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2024 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Саадулаєва А.І.,

за участі секретаря Лишняк А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу за заявою подружжя,

встановив:

У січні 2024 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (надалі - заявники), звернулись до Шевченківського районного суду м. Києва із заявою в порядку окремого провадження про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, в якій просять розірвати шлюб між заявниками. В обґрунтування заяви зазначили, що фактично шлюбні відносини між ними припинені та спільне господарство не ведеться з 01.03.2023 року. За таких обставин вони вважають, що нормальні шлюбні відносини між ними не можуть бути поновлені і перебування у шлюбі є недоцільним. З березня 2023 року вони не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, проживають окремо. Отже, їх сім`я фактично розпалася, примирення між ними не можливе, а подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 15.01.2024 року відкрито провадження у справі.

В судове засідання, яке відбулось 27.02.2024 року, учасники справи не з`явились, подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, заяву підтримали, просили задовольнити.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, суд вважає, що заява про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як вбачається із ч. 3 ст. 293 ЦПК України, справи про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, розглядаються в порядку окремого провадження.

В силу ст. 112 Сімейного кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 109 Сімейного кодексу України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей.

Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року N 11, розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей (ст.109 СК), провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей.

Відповідно до ст. 109 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Судом встановлено, що з 25.07.2015 року заявники перебувають у зареєстрованому шлюбі, який був зареєстрований Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Управління державної реєстрації головного територіального управління юстиції у місті Києві. На підставі чого було видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 , актовий запис №1756.

Під час перебування у шлюбі в заявників народилась донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідоцтво про народження НОМЕР_2 , актовий запис №502.

В судовому засіданні встановлено, що причинами розпаду стало фактичне припинення шлюбних відносин подружжя. Заявники досягли взаємної згоди щодо розірвання шлюбу, а також досягнуто згоди щодо визначення розміру аліментів, визначення місця проживання дитини та участі батьків у її вихованні після розірвання шлюбу. Вказані обставини передбачено нотаріально посвідченим договором від 14.12.2023 року, під реєстровим номером №2958.

Суд вважає, що причини, які спонукають заявників наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення. З врахуванням встановлених обставин, у суду також немає підстав для вжиття додаткових заходів для примирення подружжя, внаслідок чого, заява підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 112, 114, 109 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 259, 263, 265, 268, 293, 294 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу за заявою подружжя - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , укладений 25.07.2015 року, який був зареєстрований Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Управління державної реєстрації головного територіального управління юстиції у місті Києві, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №1756.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: