Провадження № 2/932/636/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2024 року м. Дніпро

Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - Куцевола В.В.

при секретарі - Рибалці В.І.

за участі

представника позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Дніпрі за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

У червні 2016 року до Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська надійшла позовна заява АТ КБ «ПриватБанк», в уточненій редакції якої позивач просив суд, стягнути з ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором №2007-271 від 21.01.2008 станом на 23.05.2016 у розмірі 521 319,23 доларів США.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач посилався на те, що між ним та ОСОБА_2 , 21.01.2008, було укладено кредитний договір №2007-271, за умовами якого останній отримав кредит у розмірі 135 000,00 доларів США, зі сплатою відсотків у розмірі визначеному договором та з кінцевим строком повернення до 21.01.2023.

З огляду на те, що відповідач допустив неналежне виконання умов кредитного договору, що призвело до утворення заборгованості, яка станом на 23.05.2016 становить 521 319,23 долари США та складається з: 114 545,72 долари США заборгованість за кредитом, 179 029,22 долари США заборгованість за процентами за користування кредитом, 227 744,29 долари США пеня, позивач вважав за необхідне звернутися до суду з даним позовом.

Відповідачем ОСОБА_3 надано відзив та письмові пояснення доводи викладені в яких зводяться до не згоди з заявленими вимогами з огляду на пропуск позивачем строку позовної давності.

Позивачем надано письмові пояснення в яких зазначено щодо відсутності підстав вважати пропущеним строк позовної давності, оскільки, за умовами кредитного договору, він становить 5 років, а відповідачем, здійснювалося внесення платежів за договором у грудні 2014 року, що підтверджується матеріалами справи.

Ухвалою судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська Женеску Е.В. від 01.07.2016 відкрито провадження у справі.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 02.12.2016, у задоволенні клопотання ПАТ КБ «ПриватБанк» про забезпечення позову, відмовлено.

Заочним рішенням Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 18.10.2017, заявлені позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк», задоволено.

Ухвалою судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська Женеску Е.В. від 17.01.2018 заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення залишено без руху у зв`язку з її не відповідністю приписам ЦПК України.

Ухвалою судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська Женеску Е.В. від 18.04.2018 заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення, призначено до розгляду.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 09.07.2018, заочне рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 18.10.2017. скасовано за результатами розгляду заяви ОСОБА_2 .

У зв`язку з відстороненням судді ОСОБА_4 від здійснення правосуддя, справу було передано судді Сліщенку Ю.Г.

У зв`язку із звільненням судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська ОСОБА_5 у відставку, справу було передано судді Куцеволу В.В., яким за ухвалою від 22.03.2021 її прийнято до свого провадження та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження з проведенням підготовчого судового засідання.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 28.03.2023, позовну заяву ПАТ КБ «ПриватБанк» в частині позовних вимог до ТОВ «Остріч-плюс» та ТОВ «Екопромальянс» про стягнення заборгованості, за клопотанням позивача, залишено без розгляду.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 01.11.2023 закрито підготовче провадження у справі та призначено її до розгляду у судовому засіданні.

У судовому засіданні представник позивача підтримала заявлені позовні вимоги та надала пояснення аналогічні викладеним в уточненому позові.

У судове засідання, відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, не з`явився, про причину неявки суд не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд дійшов наступного висновку.

Так, відповідно до копії кредитного договору №2007-271 від 21.01.2008 укладеного між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 , останній отримав кредит у розмірі 135 000,00 доларів США з кінцевим строком повернення до 21.01.2023 та зі сплатою відсотків на рівні 16% річних. У разі порушення позичальником зобов`язань щодо погашення кредиту, останній сплачує відсотки за користування кредитом у розмірі 32% річних від розміру залишку непогашеної заборгованості. Також договором встановлено, що строк позовної давності по вимогам щодо стягнення кредиту, відсотків, винагороди, неустойки пені, штрафів, становить 5 років. Пеня нараховується за порушення позичальником будь-якого з зобов`язань зі сплати відсотків за користування кредитом, передбачених графіком погашення, а також п.п. 2.2.2, 2.3.1, 2.3.2, 2.3.3, 2.4.1, 4.1, 4.3, 4.4 цього договору, строків повернення кредиту, передбачених графіком кредиту, а також п.п.1.3, 2.2.3 (виконувати погашення кредиту згідно графіку погашення кредиту, відсотків та винагороди, зазначеному в додатку №1 до договору), 2.3.3, даного договору, винагороди передбаченої п.п.4.5, 4.6 позичальник сплачує банку за кожен випадок порушення пеню в розмірі 0,2% від суми простроченого платежа за кожен день прострочення, однак не більше подвійної ставки НБУ. Додатком №1 до договору, встановлено графік погашення кредиту, відсотків та винагороди.

Також з метою забезпечення належного виконання ОСОБА_2 умов кредитного договору №2007-271, між АТ КБ «ПриватБанк» та ТОВ «Остріч-Плюс» і ТОВ «Екопромальянс» було укладено договори поруки №2007/271-1 та №2007/271-2.

Відповідно до копій меморіальних ордерів від 21.01.2008, ОСОБА_2 отримав кошти погоджені умовами кредитного договору №2007-271.

Згідно виписки з рахунку за кредитним договором №2007-271, ОСОБА_2 було здійснено часткове погашення заборгованості, останній платіж було внесено 29.12.2014.

Відповідно до розрахунку заборгованості, її розмір станом на 23.05.2016 становить 521 319,23 долари США та складається з: 114 545,72 долари США заборгованість за кредитом, 179 029,22 долари США заборгованість за процентами за користування кредитом, 227 744,29 долари США пеня.

Згідно копії повідомлення від 29.03.2016, ОСОБА_2 було направлено вимогу щодо розміру заборгованості та її сплати протягом 5 днів з моменту отримання такого повідомлення. Факт направлення вимоги підтверджується копією реєстру та копією чеку.

В силу ст.ст. 526, 527 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 610 ч. 1, ст. 611, ст. 612 ч. 1 ЦК України: порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання; у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, розірвання договору, сплата неустойки, відшкодування збитків; боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно висновку якого дійшла колегія суддів ВП/ВС у постанові від 23.10.2019 прийнятій за результатами розгляду справи №723/304/16, відсутня заборона на укладення цивільних правочинів, предметом яких є іноземна валюта, крім використання іноземної валюти на території України як засобу платежу або як застави, за винятком оплати в іноземній валюті за товари, роботи, послуги, а також оплати праці, на тимчасово окупованій території України. У разі отримання у позику іноземної валюти позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачене законом чи договором, повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), тобто таку ж суму коштів у іноземній валюті, яка отримана у позику. Тому як укладення, так і виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті, зокрема позики, не суперечить чинному законодавству. Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті. При цьому з огляду на положення частини першої статті 1046 ЦК України, а також частини першої статті 1049 ЦК України належним виконанням зобов`язання з боку позичальника є повернення коштів у строки, у розмірі та саме у тій валюті, яка визначена договором позики, а не в усіх випадках та безумовно в національній валюті України.

Зазначення судом у своєму рішенні двох грошових сум, які необхідно стягнути з боржника, вносить двозначність до розуміння суті обов`язку боржника, який може бути виконаний примусово. У разі зазначення у судовому рішенні про стягнення суми коштів в іноземній валюті з визначенням еквівалента такої суми у гривні стягувачеві має бути перерахована вказана у резолютивній частині судового рішення сума в іноземній валюті, а не її еквівалент у гривні.

ВП/ВС у постанові по справі № 444/9519/12 від 28.03.2018 року зазначила, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

Отже, з вищезазначених приписів Закону, та виходячи з аналізу постанов ВС, вбачається законність вимог кредитодавця про стягнення заборгованості, за кредитним договором, у валюті договору, що також включає правомірність нарахування відсотків, у межах строку його дії, у валюті виниклого зобов`язання.

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Виходячи з того, що матеріалами справи підтверджується факт не виконання позичальником договірних зобов`язань, що виразилися у не внесенні платежів на погашення боргу згідно затвердженого сторонами графіку та стало передумовою для реалізації механізму дострокового стягнення заборгованості, а також з огляду на доведеність розміру заборгованості, заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню.

Посилання відповідача щодо пропуску позивачем строку позовної давності не знайшло свого підтвердження та спростовується наявними у справі доказами.

Відповідно до ч.1,3 ст.264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку.

Після переривання перебіг позовної давності починається заново.

З огляду на те, що наявні у матеріалах справи докази свідчать про внесення платежу 29.12.2014 за договором №2007-271, а з позовом позивач звернувся до суду у червні 2016 року, відсутні підстави для застосування строків позовної давності передбачених ЦК України.

Виходячи з приписів ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 197 058,66 грн.

Керуючись ст. ст. 4,12, 76-81, 83, 258, 259, 265, 268, 272-273, 352-355 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (рнокпп НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк (ЄДРПОУ 14360570, 49094, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д) заборгованість за кредитним договором від 21.01.2008 року № 2007-271, яка станом на 23.05.2016 року становить 521319,23 доларів США.

Стягнути з ОСОБА_2 (рнокпп НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк (ЄДРПОУ 14360570, 49094, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д) суму судового збору, сплаченого при подачі позову, в розмірі 197058,66 грн.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 273 ЦПК України та може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду.

Повний текст рішення суду складено 18.04.2024 року.

Суддя В.В. Куцевол

08 квітня 2024 року