Справа № 674/1337/23
Провадження № 8/674/2/24
УХВАЛА

іменем України

02 травня 2024 року м. Дунаївці

Дунаєвецький районний суд Хмельницької області в складі: головуючого - судді Сосни О.М., з участю секретаря судового засідання Мудрицької Л.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України, заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 24 січня 2024 року у зв`язку з нововиявленими обставинами,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд у зв`язку з нововиявленими обставинами рішення Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 24.01.2024 року.

В обґрунтування поданої заяви ОСОБА_1 зазначив, що рішенням Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 24.01.2024 позов АТ Оператора ГРС "Хмельницькгаз" до нього про стягнення заборгованості за послуги з розподілу природного газу задоволено. Нововиявленими обставинами є положення постанови Верховного Суду від 23.11.2023 у справі №641/8379/21 якою встановлено, що кодекс НКРЕКП не є актом цивільного законодавства, він не може регулювати цивільні відносини щодо порядку укладення договорів, а також щодо повноважень НКРЕКП не віднесено видання нормативно-правових актів, що регулюють цивільні відносини. В березні 2024 року заявник ознайомився з постановою Верховного Суду від 23.11.2023. Отже Кодекс газорозподільних систем, затверджений постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2494 не є актом цивільного законодавства і не може регулювати цивільні відносини між «побутовим споживачем» та Оператором ГРС в частині укладення договорів розподілу. Крім цього, в Законі України «Про ринок природного газу» серед обов`язків споживача немає обов`язку укладати з Оператором ГРМ договір на розподіл природного газу, крім обов`язку укласти договір на постачання природного газу. В Законі України «Про житлово-комунальні послуги» не передбачено укладання споживачем типового договору розподілу природного газу.

Ухвалою Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 10.04.2024 заяву прийнято до провадження та призначено до судового розгляду.

У судове засідання заявник ОСОБА_1 не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи у його відсутності.

Представник Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Хмельницькгаз» у судове засідання не з`явився, направив заперечення на заяву, в яких просить проводити розгляд справи у їх відсутності та відмовити у задоволенні заяви. Також зазначає, що посилання ОСОБА_1 на постанову Верховного Суду від 23.11.2023 у справі №641/8379/21 є безпідставною, оскільки ця постанова винесена в іншій справі за інших обставин та з іншим склади сторін. Норми Кодексу ГРМ, які регулюють порядок укладення договору, відсилають до норм Цивільного кодексу України, зокрема ст.ст.633, 634, 641, 642 ЦК України за формою Типового договору розподілу природного газу.

Фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалось на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України.

Дослідивши подану заяву та додані до неї документи, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що рішенням Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 24.01.2024 у справі №674/1337/23 з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Хмельницькгаз» стягнуто заборгованість за послуги з розподілу природного газу в розмірі 1582,49 грн. та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2684 грн.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Хмельницькгаз» про визнання факту відсутності укладеного належним чином договору про розподіл природного газу та відповідно і зобов`язань, визнання факту неналежності ОСОБА_1 до числа боржників, визнання ОСОБА_1 неналежним відповідачем за позовною заявою АТ Оператора ГРС «Хмельницькгаз» відмовлено.

Рішення суду набрало законної сили 05.03.2024.

Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

До основних засад цивільного судочинства, зокрема, віднесено принцип верховенства права (п.1 ч.3 ст.2 ЦПК України).

Згідно з ч.1 ст.423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами. Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

В силу ч.3 ст.429 ЦК України за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може: відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі; задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення; скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.

Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що при прийнятті процесуальних рішень і застосуванні будь-яких процесуальних норм суд має керуватись у першу чергу основним завданням цивільного судочинства. Досягнення завдань цивільного судочинства забезпечується за допомогою реалізації його основних засад, у тому числі принципу верховенства права.

Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного й обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру (рішення Європейського суду з прав людини від 9 червня 2011 року у справі «Желтяков проти України», заява №4994/04).

Як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у пункті 3 постанови від 30 березня 2012 року №4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Необхідними умовами нововиявлених обставин є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Заявником вказано, що нововиявленою обставиною у справі №674/1337/23 є постанова Верховного Суду у справі №641/8379/21 від 23.11.2023 року, оскільки кодекси НКРЕКП затверджені постановами НКРЕКП, до повноважень якої не віднесено видання нормативно-правових актів, що регулюють цивільні відносин та не є актом цивільного законодавства. Також у Законі України «Про ринок природного газу» серед обов`язків споживача немає обов`язку укладати з Оператором ГРМ договір на розподіл природного газу, в Законі України «Про житлово-комунальні послуги» не передбачено укладання споживачем типового договору розподілу природного газу.

Закон України «Про ринок природного газу», Закон України «Про житлово-комунальні послуги» та постанова Верховного Суду у справі №641/8379/21 від 23.11.2023 року, на які посилається заявник у поданій заяві діяли на час ухвалення рішення у справі №674/1337/23.

Крім того, зазначена постанова не може бути підставою для перегляду рішення за нововиявленими обставинами (з дати її постановлення чи/та ознайомлення заявником з її змістом, неможливо обчислювати строк) оскільки винесена в іншій справі, за інших фактичних обставин та з іншим склади учасників (спір щодо визнання укладеним договору приєднання до електричних мереж відповідно до Кодексу систем розподілу, затвердженого постановою НКРЕКП від 14.03.2018 №310), а у справі №674/1337/23 спір щодо стягнення боргу за розподіл природного газу, про визнання факту відсутності укладеного договору про розподіл природного газу, яка регулюється нормами Кодексу газорозподільних систем, затвердженою постановою НКРЕКП №2494 від 30.09.2015.

Наведені заявником обставини не можуть бути визнані нововиявленими в розумінні ч.2 ст.423 ЦПК України та не можуть бути підставою для перегляду рішення суду, в зв`язку із чим вимоги заявника про перегляд рішення за нововиявленими обставинами по справі №674/1337/23 задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст.260, 353, 423-429 ЦПК України,

п о с т а н о в и в :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд рішення Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 24 січня 2024 року у зв`язку з нововиявленими обставинами відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Хмельницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.М. Сосна