Провадження №2/333/1466/24
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 лютого 2024 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючої судді Варнавської Л.О.,
за участю секретаря судового засідання Меркулової М.М.,
представника позивача - адвоката Щербини О.Г.,
представника органи опіки та піклування - районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району - Соболєва Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог: районна адміністрація Запорізької міської ради по Шевченківському району як орган опіки та піклування та районна адміністрація Запорізької міської ради по Комунарському району як орган опіки та піклування про позбавлення батьківських прав, -
До суду звернулась ОСОБА_1 з позовом ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав у відношенні малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Мотивує свої вимоги наступним. Малолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є рідною онукою позивача, яка проживає з нею з березня 2020 року по теперішній час за адресою: АДРЕСА_1 та знаходиться на повному її утриманні понад трьох років. Позивачка працює продавцем ТОВ «Консалт стандарт». Згідно наказу начальника служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради №1186 від 20.09.2023 року малолітня ОСОБА_3 тимчасово влаштована в родину позивачки. Відповідачка є матір`ю малолітньої ОСОБА_3 , проте вона не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя. Позивачка ніколи не чинила перешкод відповідачу у спілкуванні з дитиною. З метою захисту прав та законних інтересів дитини звертається до суду із цим позовом.
Ухвалою суду від 22.11.2023 року провадження по справі відкрито, постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, залучено до участі у справі районну адміністрацію Запорізької міської ради по Комунарському району як орган опіки та піклування.
В судове засідання позивачка не з`явилась, її інтереси представляла адвокат Щербина О.Г., яка позов підтримала. Додатково пояснила, що батько ОСОБА_3 - ОСОБА_6 це син позивачки, він був мобілізований до лав ЗСУ та загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 під час виконання обов`язків по захисту Батьківщини. Дитина з 2020 року проживає з бабусею зі згоди матері - відповідачки по справі. ОСОБА_2 перебувала у фактичних шлюбних відносинах із батьком дитини ОСОБА_6 нетривалий час, після припинення цих відносин в неї народились інші діти від інших стосунків. Проте належного піклування за всіми дітьми відповідачки не здійснювала, у зв`язку з чим діти були тимчасово відібрані від матері. Після чого за згодою відповідачки, органу опіки та піклування ОСОБА_3 була передана бабусі - позивачці ОСОБА_1 , з якою проживає весь цей час. Саме позивачка здійснює догляд за дівчинкою, займається її вихованням та утриманням. Матір не виявляє ніякого бажання спілкуватись із дитиною, не цікавиться її станом здоров`я, життям взагалі. Її місцеперебування на теперішній час невідоме. Позивачка спілкується з рідною сестрою відповідачки, яка цікавиться долею дитини.
Відповідачка в судове засідання не з`явилась, зареєстрована в гуртожитку міста Запоріжжя, але там не проживає. Про час та місце сповіщалась за допомогою оголошень на сайті Комунарського районного суду м. Запоріжжя, повістками, направленими за адресою її реєстрації та останнього відомого місця проживання. Заяв до суду не подавала.
Відповідач в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, про причини неявки не повідомив, письмового відзиву на позов не подав, заяви чи клопотань по суті позовних вимог чи з процесуальних питань не надав, що відповідно до ст. 280 ЦПК України в сукупності є підставою для заочного розгляду справи.
Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог: районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району як орган опіки та піклування ОСОБА_8 підтримала позов, вважає за можливе його задовольнити.
Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог: районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району як орган опіки та піклування надав заяву про розгляд справи без їх участі.
Свідок ОСОБА_9 допитана в судовому засіданні пояснила, що вона є донькою позивачки та відповідно тіткою неповнолітньої ОСОБА_3 . Підтвердила, що дитина проживає з позивачкою майже 4 роки, матір весь цей час не приймає участі у вихованні дитини. Матір ніколи речі, іграшки дитині не передавала, ОСОБА_3 перебуває на повному утриманні бабусі. Матір не виходить на зв`язок з дитиною. ОСОБА_3 знайшла матір в «Тік Ток», залишила коментар, але з матір`ю майже не спілкувалась, більше спілкувалась зі старшою сестрою. Всього у відповідачки 4 дітей, ОСОБА_3 друга дитина. В школу ОСОБА_3 оформлювала бабуся, купували їй речі, матір цим питанням не цікавилась.
Свідок ОСОБА_12 повідомив, що він є сусідом ОСОБА_1 , знає позивачку багато років. Знає, що з 2020 року з нею проживає онука ОСОБА_3 , її вихованням та опікою займається саме позивачка. Матір ОСОБА_3 він бачив декілька років потому, коли та разом з сином позивачки проживали по АДРЕСА_1 .
Свідок ОСОБА_14 в суді повідомила, що вона є рідною сестрою відповідачки. В 2020 році всі 4 дітей її сестри ОСОБА_2 були вилучені у неї органом опіки та піклування по Шевченківському району. Було вирішено, що ОСОБА_3 буде проживати з бабусею по батьку. Зі слів дитини матір з нею не спілкується. Спілкування дитини з відповідачкою відбувається лише в соцмережах, коли матір та старша сестра «лайкають» її дописи. Відповідачка не цікавилась життям доньки коли та проживала з бабусею. В 2021 році ОСОБА_3 перебувала в реанімації, матір знала про це, але жодного разу не навідалась до дитини. Після початку військових дій ОСОБА_2 , троє її дітей та їх мати виїхала в Польщу, там померла їх матір та ОСОБА_2 повернулась в Україну разом з трьома дітьми. Вона проживає десь на Західній Україні, але де саме вона не повідомляє. На її телефонні дзвінки ОСОБА_2 не завжди відповідає, про те, що в суді перебуває цей позов вона знає бо отримала повістку в «Дії» про що вона повідомила їй по телефону.
Фактичні обставини справи, встановлені судом.
ОСОБА_3 , народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , матір`ю є ОСОБА_2 , батьком - ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_1 (а.с.16).
Матір`ю ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є позивачка ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_2 (а.с.15).
ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть.
Відповідно до Наказу начальника служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради №1186 від 20.09.2023 року малолітня ОСОБА_3 тимчасово влаштована в родину ОСОБА_1 (а.с.17).
Відповідно довідки Запорізької гімназії №64 від 04.09.2023 р. №01-23/228 ОСОБА_3 , 2013 р. н. навчається у Запорізькій гімназії №64. За період навчання ОСОБА_3 її вихованням займалась бабуся ОСОБА_1 . Мати, ОСОБА_2 в школі не з`являлася, не телефонувала, не цікавилась навчанням дівчинки (а.с.18).
В характеристиці Запорізької гімназії №64 на ОСОБА_3 також зазначено, що дівчинку виховує бабуся ОСОБА_1 , яка відповідально ставиться до навчання і виховання дівчинки. мати ОСОБА_2 до навчального закладу не зверталась (а.с.19).
З довідки КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» №2 від 03.10.2023 р. вбачається, що у разі хвороби ОСОБА_3 за медичною допомогою звертається бабуся. Поради та призначення також виконує бабуся. Мати разом з дитиною не проживає протягом 4-х років (а.с.20).
ОСОБА_1 працює продавцем продовольчих товарів ТОВ «Консалт Стандарт» з 14.03.2023 р. на умовах повного робочого часу по теперішній час (а.с. 23).
ОСОБА_2 виїжджала за межі України 18.10.2022 р. та повернулась в Україну 07.06.2023 р.
Районна адміністрація Запорізької міської ради по Шевченківському району в своєму висновку №22.03/01-34-159 від 14.02.2024 р. вважала за доцільне позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно доньки ОСОБА_3 , 2013 р.н. У висновку зазначено, що у відділу по Шевченківському району служби у справах дітей ЗМР перебуває на обліку, як така, що опинилася у складних життєвих обставинах малолітня ОСОБА_3 , 2013 р.н. ОСОБА_1 створила належні умови для проживання, відпочинку, навчання малолітньої онуки ОСОБА_3 . Відповідно до акту обстеження умов проживання від 30.01.2024 р. складеного відділом по Комунарському району служби у справах дітей ЗМР встановлено, що мати дитини ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 не проживає. Вважають за доцільне позбавити ОСОБА_2 батьківських прав у відношенні малолітньої доньки ОСОБА_3 , 2013 р.н.
Норми права, які застосував суд та мотиви їх застосування.
Як міжнародні договори, так і національне законодавство в питаннях виховання дітей направлені на забезпечення найвищих інтересів дітей. У статтях 8, 9, 20 Конвенції про права дитини вживається термін „найкращі" інтереси дитини, а у ст. 3 зобов`язано усі державні та приватні установи, які займаються питаннями соціального забезпечення, суди, адміністративні та законодавчі органи у всіх діях щодо дітей приділяти першочергову увагу „як найкращому забезпеченню інтересів дитини".
У частині 2 ст. 1 Європейської конвенції про здійснення прав дітей записано: „предметом цієї Конвенції є підтримка - у найвищих інтересах дітей - їхніх прав...".
Стандарти Ради Європи у галузі прав людини виходять із того, що спілкування батька та дитини є ключовим моментом сімейного життя, що розуміється як зв`язок між близькими родичами. Батьківські права щодо дітей визнаються і захищаються ст..8 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою ВР України №789 від 27.02.1991 р.. Сімейне життя, як розуміється в договірних країнах, охоплює широкий спектр прав батьків, пов`язаних з турботою і опікою над їх неповнолітніми дітьми.
Батьки можуть бути позбавлені батьківських прав тільки з підстав, передбачених ч. 1 ст.164 СК України у випадках їх винної поведінки: ухилення від виконання обов`язків по вихованню дітей, або зловживання своїми батьківськими правами, або жорстоким поводженням з дітьми, або шкідливого впливу на них своєю аморальною антигромадською поведінкою, зокрема коли вони є хронічними алкоголіками або наркоманами.
Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони свідомо не піклуються про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, хоча мають реальну можливість для цього.
Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини.
Стаття 11 Закону України «Про охорону дитинства» № 2402-ІІІ від 26.04.2001 р. вказує на те, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього.
Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків.
Стаття 12 цього Закону передбачає права, обов`язки та відповідальність батьків за виховання та розвиток дитини.
Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.
Позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов`язку утримувати дітей.
Суд вважає, що в судовому засіданні знайшли своє підтвердження аргументи позову щодо ухилення ОСОБА_2 від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до доньки ОСОБА_3 , 2013 р.н.
Судом враховано, що малолітня ОСОБА_3 постійно проживає з бабусею окремо від матері з 2020 року, матір з дитиною не спілкується, матеріально не підтримує, не приймає участі у вихованні дитини, хоча об`єктивних підстав, які б унеможливлювали виконання нею батьківських обов`язків не встановлено.
Суд прийшов до висновку про необхідність застосування п.2 ч.1 ст. 164 СК України, якою передбачено, що батько, матір можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо він, вона ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини. Суд прийшов до такого висновку, оскільки в судовому засіданні достовірно встановлено, що матір дитини - ОСОБА_2 свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо доньки, а саме: не піклувалась про фізичний і духовний розвиток дитини, його навчання, не спілкувалась з дитиною в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення, не виявляла інтересу до її внутрішнього світу, свідомо нехтувала своїми батьківськими обов`язками.
Будучи обізнаною про наявність справи про позбавлення батьківських прав в суді, відповідачка заперечень на позов не подала, на зв`язок із судом не виходила.
З метою захисту якнайкращих інтересів дитини суд визнає за доцільне позбавити матір батьківських прав.
Позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов`язку утримувати дітей.
Відповідно до п. 3 ст. 166 Сімейного кодексу, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.
Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки, як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України).
За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України).
Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Враховуючи, що відповідачка є працездатного віку, офіційно не працює, інформації щодо інших утриманців у суду не має, суд вважає за можливе стягнути з неї аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини її доходу (заробітку) щомісячно.
Позивач при поданні позову сплатив судовий збір за позовні вимоги про позбавленні батьківських прав в сумі 1073,60, тому він стягується з відповідача на користь позивача. Крім того стягненню на користь держави з позивачки підлягає судовий збір за аліменти на утримання неповнолітньої дитини.
Керуючись ст.ст. 10-13, 77-80, 263-265 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог: районна адміністрація Запорізької міської ради по Шевченківському району як орган опіки та піклування та районна адміністрація Запорізької міської ради по Комунарському району як орган опіки та піклування про позбавлення батьківських прав - задовольнити.
Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянку України у відношенні малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянки України, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти в розмірі частини її доходів (заробітку) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 16.10.2023 року і до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 1073,60 грн.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 1073,60 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Комунарського районного

суду м. Запоріжжя Л.О. Варнавська