Справа № 736/193/24
№ провадження 2/738/220/2024
У Х В А Л А

08 березня 2024 року місто Мена Чернігівської області

Менський районний суд Чернiгiвської областi в складі судді Волошиної Н.В., перевіривши на відповідність вимогам статей 175, 177 ЦПК України позовну заяву Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області до ОСОБА_1 про стягнення переплати пенсії,

В С Т А Н О В И В:

Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення переплати пенсії.

Перевіривши дану позовну заяву на відповідність її вимогам статей 175 та 177 ЦПК України, встановлено, що позовну заяву необхідно залишити без руху, виходячи з наступного.

Статтею 177 ЦПК України визначено перелік документів, що додаються до позовної заяви.

Встановлено, що позовна заява Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області не відповідає вимогам ст.177 ЦПК України.

Частиною четвертою статті 177 ЦПК України визначено обов`язок позивача додати до позовної заяви документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч.2 ст.133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Сплата судового збору за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів є складовою доступу до правосуддя, який є елементом права особи на судовий захист, гарантованого статтею 55 Конституції України.

Так, за висновками Європейського суду з прав людини, загалом прийнятним вважається встановлення в національному законодавстві процесуальних обмежень та вимог з метою належного здійснення правосуддя; проте вони не повинні підривати саму суть права на доступ до суду.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 19 червня 2001 року справа «Креуз проти Польщі» (CASE OF KREUZ v. POLAND), «право на суд» не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими. Вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявника на доступ до правосуддя.

Так, в поданій до суду позовній заяві позивачем завлено клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання позовної заяви до суду до ухвалення судового рішення у справі, посилаючись на відсутність коштів, призначених на цю мету.

Вивчивши клопотання позивача, враховуючи положення п.1 ст.2, статті 8 Закону України «Про судовий збір», ст.136 ЦПК України, суд дійшов висновку про відсутність підстав для його задоволення.

За змістом частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з частиною другою статті 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою, передбачена сплата судового збору в розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік», встановлено з 01 січня 2024 року прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб 2 920,00 грн.

Із змісту позовної заяви вбачається, що позивач заявив вимогу майнового характеру.

Позовну вимогу про стягнення переплати пенсії позивач визначив в грошовому вимірі в сумі 28428,39 грн, тобто позивачу необхідно сплатити судовий збір у розмірі 3028,00 грн.

Відповідно до положень частини 1 та частини 2 статті 185 ЦПК суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 ЦПК України, постановляє ухвалу, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку залишити позовну заяву Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області без руху та встановити строк для усунення її недоліків, і запропонувати позивачу усунути недоліки позовної заяви в п`ятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, шляхом подання до суду: документу про сплату судового збору у сумі 3028,00 грн за такими реквізитами: одержувач ГУК у Чернігівській області/тг м. Мена/ 22030101, , р/р UA0025659, банк отримувача Казначейство України, код класифікації доходів бюджету 22030101, призначення платежу: «судовий збір за позовом _________(ПІБ чи назва установи, організації позивача), Менський районний суд, », або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору.

Керуючись статтями 175, 177, 185 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволені клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про відстрочення сплати судового збору відмовити.

Позовну заяву Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області до ОСОБА_1 про стягнення переплати пенсії, - залишити без руху.

Встановити позивачу п`ятиденний строк з дня вручення копії ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви.

Роз`яснити позивачу положення частини 3 статті 185 ЦПК України, згідно з якими у випадку якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 ЦПК України, позовна заява вважається поданою у день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвалу про залишення позовної заяви без руху надіслати позивачу.

Ухвала в частині визначення розміру судових витрат може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Н.В.Волошина