Справа № 933/134/24
Провадження № 2-н/933/17/24
У Х В А Л А

Іменем України

07 березня 2024 року смт Олександрівка

Суддя Олександрівського районного суду Донецької області Попович І.А., розглянувши заяву представника заявника Зуєва Михайла Вячеславовича, який діє в інтересах Приватного товариства по газопостачанню та газифікації "Донецькоблгаз", про видачу судового наказу про стягнення заборгованості по оплаті за надання послуг ЖКГ з ОСОБА_1 , -

В С Т А Н О В И В:

05.03.2024 року представник заявника Зуєв М.В., який діє в інтересах Приватного товариства по газопостачанню та газифікації "Донецькоблгаз", звернувся до Олександрівського районного суду Донецької області із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 , заборгованості по оплаті за спожитий і неоплачений природний газ, заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу, заборгованість по сплаті індексу інфляції, та 3% річних.

Відповідно до ч. 3 ст. 19 ЦПК України, наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

На виконання вимог ч. 5 ст. 165 ЦПК України, судом було направлено відповідний запит щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання боржника зазначеного у заяві.

07.03.2024 року до суду надійшла відповідь щодо місця реєстрації боржника.

Суддя, розглянувши вказану заяву та додані до неї документи, приходить до висновку про наявність підстав для відмови у видачі судового наказу, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою.

Згідно ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Зі змісту заяви про видачу судового наказу вбачається, що представник заявника просить стягнути з боржника заборгованість з вартості спожитого природного газу, яка станом на 01.03.2024 р. склала 16614,26 гривень, з яких 15002,84 гривень складає заборгованість за постачання природного газу та за розподіл природного газу у розмірі 1611,42 гривень.

З доданого до заяви розрахунку вбачається, що на початок розрахункового періоду (березень 2021 року) у боржника вже була наявна заборгованість за постачання природного газу у сумі 15002,84 гривень та заборгованість з розподіл природного газу у сумі 327,82 грн. і дана заборгованість входить до розрахунку заборгованості, яку заявник просить стягнути та на яку також нараховане заборгованість по сплаті індексу інфляції та 3% річних.

Представник заявника звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості в березні 2024 року, тобто зі спливом встановленого законом строку позовної давності для пред`явлення позову в суд з вимогою про стягнення заборгованості, яка мала місце на березень 2021 року.

Відповідно до доданого представником заявника до заяви про видачу судового наказу розрахунку заборгованості, Абонентом, якому нарахована заборгованість зазначений " ОСОБА_2 ", боржником у заяві зазначений " ОСОБА_1 ".

Відповідно до ч. 2 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Відповідно до положень ч. 2 ст.164 ЦПК України, у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається.У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Керуючись ст. 165 ЦПК України, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у видачі судового наказу про стягнення заборгованості по оплаті за спожитий і неоплачений природний газ, заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу, заборгованість по сплаті індексу інфляції, та 3% річних з ОСОБА_1 за заявою представника заявника Зуєва Михайла Вячеславовича, який діє в інтересах Приватного товариства по газопостачанню та газифікації "Донецькоблгаз".

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Олександрівського

районного суду Попович І.А