Номер провадження: 22-ц/813/1613/24
Справа № 504/581/22
Головуючий у першій інстанції Вінська Н.В.
Доповідач Коновалова В. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

26.02.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Коновалової В.А.,

суддів: Карташова О.Ю., Назарової М.В.,

з участю секретаря судового засідання Мокана В.В.

учасники справи:

позивач Южненська міська рада Одеської області,

відповідачі - ОСОБА_1 , Виконавчий комітет Суворовської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження справу

за апеляційною скаргою Южненської міської ради Одеської області,

на рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 05 травня 2023 року,

за позовом Южненської міської ради Одеської області до ОСОБА_1 , Виконавчого комітету Суворовської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області про припинення права власності, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ДП «Виробнича фірма «Агроцентренерго» Корпорації «Укргропмбуд»,

в с т а н о в и в:

Короткий зміст позовних вимог

У лютому 2022 року Южненська міська рада Одеської області звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 , Виконавчого комітету Суворовської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області про припинення права власності, в обґрунтування якого зазначила, що

Рішенням Кодимського районного суду від 06.05.2004 року визнано за відповідачем, ОСОБА_1 , право власності на базу відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_1 ». На підставі рішення виконавчим комітетом Сичавської сільської ради 02.02.2005 році відповідачу, видано свідоцтво про право власності на об`єкт нерухомого майна - базу відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_1 », площею 1849,8 кв.м.

За заявою відповідача, виконавчим комітетом Сичавської сільської ради Комінтернівського району Одеської області 31.03.2008 року прийнято рішення № 20 «Про інвентаризацію житлових та садових будинків, інших приміщень, земельних ділянок на території Сичавської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, та надання їм юридичних адрес», яким, змінено адресу бази відпочинку СПД ФО ОСОБА_1 , яка належить на праві приватної власності відповідачу, привласнивши наступну адресу: АДРЕСА_1 , внаслідок чого відбулось співпадіння адрес двох баз.

28.08.2008 року виконавчим комітетом Сичавської сільської ради Комінтернівського району Одеської області оформлено свідоцтво про право власності на нерухоме майно на об`єкт нерухомості: база відпочинку, розташована за адресою: АДРЕСА_1 на державне підприємство «Виробнича фірма «Агроцентренерго» Корпорації «УКР Агропромбуд».

Господарський суд Одеської області рішенням від 12.04.2007 року яким визнав за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку для експлуатації існуючої бази відпочинку, реакційного призначення, загальною площею 13160 кв.м, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 .

Розпорядженням Одеської обласної державної адміністрації від 19.06.2017 року, ОСОБА_1 , надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду на 49 років орієнтованою площею 0,9 га із земель рекреаційного призначення, що не надані у власність або користування за адресою: АДРЕСА_2 .

Розпорядженням Одеської обласної державної адміністрації від 29.03.2019 році № 422/А-2010 внесені зміни до розпорядження Одеської обласної державної адміністрації від 19.06.2017 році № 488ХА-2017, а саме змінено адресу на: АДРЕСА_1 .

22 серпня 2018 року Одеською обласною державною адміністрацією прийнято розпорядження «Про надання Державному підприємству «Виробнича фірма «Агроцентренерго» корпорації «Украгропромбуд» дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у постійне користування» № 971/А-2018, яким надано дозвіл Державному підприємству «Виробнича фірма «Агроцентренерго» корпорації «Украгропромбуд» на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у постійне користування, орієнтовною площею 2,0 га, у тому числі: 1,6 га із земель рекреаційного призначення для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення та 0,4 га із земель водного фонду для культурно-оздоровчих потреб, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей, що не надані у власність або користування, за адресою: АДРЕСА_1 (за межами населеного пункту).

18 січня 2019 року державним реєстратором КП «Агенція реєстраційних послуг» Мельник Т.І. на підставі свідоцтва про право власності від 02.02.2005 року, технічного паспорту та рішення Виконавчого комітету Сичавської сільської ради Комінтернівського району зареєстровано за ОСОБА_1 право власності на базу відпочинку загальною площею 2092,6 кв.м за адресою АДРЕСА_1 (за межами населеного пункту), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 227, номер запису про право власності 29966589. Загальну площу об`єктів нерухомості змінено з 1849,8 кв.м на 2092,6 кв.м.

Рішенням державного ресторатора юридичного департаменту Одеської міської ради Гаврющенко О.В. 13.10.2020 року зареєстровано за ОСОБА_1 право власності на об`єкт нерухомості АДРЕСА_1 .

Рішенням державного ресторатора Суворовської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області Марінової Катерини Антонівни 07.04.2021 року припинено, а потім зареєстровано за ОСОБА_1 право власності на об`єкт нерухомості розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальну площу об`єкта нерухомості змінено з 2092,6 кв.м на 2394,3 кв.м

Позивач зазначає, що ОСОБА_1 не отримував вихідних даних, не розробляв та не затверджував проектну документацію, не виконував будівельні роботи та не здавав в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта нерухомості площею - 544,50 кв.м.

Отже, без законних підстав, загальна площа об`єкту нерухомості, яка належить відповідачу на підставі свідоцтва про право власності на базу відпочинку від 02 лютого 2005 року, змінилась з 1849,8 кв.м на 2394,3 кв.м, тобто збільшилась на 544,50 кв.м.

Позивач вважає, що відповідачем зареєстровано об`єкт нерухомості не лише на належній йому земельній ділянці, а й на земельній ділянці комунальної власності, що призвело до перешкоджання Южненській міській раді Одеського району Одеської області користуватися та розпоряджатися земельною ділянкою.

Позивач просив суд припинити право власності на об`єкт нерухомості (номер запису про право власності 41429886 зроблений державним реєстратором Суворовської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області Маріновою К.А.) розташований за адресою: Одеська область, Лиманський район, Сичавська сільська рада, автодорога Одеса-Мелітополь-Новоазовськ, 54 км, № 3, загальною площею 2394,3 кв.м, яке зареєстроване за ОСОБА_1 .

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Комінтернівський районний суд Одеської області рішенням від 05 травня 2023 року у задоволенні позову Южненської міської ради Одеської області до ОСОБА_1 , Виконавчого комітету Суворовської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області про припинення права власності відмовив.

Ухвалюючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано суду та не витребувано матеріалів реєстраційної справи в рамках якої було прийнято рішення ОСОБА_2 про реєстрацію права власності ОСОБА_1 та вчинено запис про право власності до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за № 4142986, що позбавляє суд можливості перевірити підстави такого рішення, та правильність внесених до державного реєстру відомостей.

Обраний позивачем спосіб захисту у вигляді повного припинення права відповідача на належну йому базу відпочинку, належність відповідачу якої не оспорюється сторонами, на переконання суду не є ефективним та не відповідає меті цивільного правосуддя.

Суд першої інстанції зазначив, що у разі реального заволодіння відповідачем, шляхом включення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записів про власність на чуже майно або порушення з будь-яких підстав чи будь-яким іншим способом прав власника нерухомого майна, пов`язаних із безперешкодним володінням об`єктом нерухомого майна він має право на звернення до суду за їх захистом шляхом пред`явлення позову про визнання за ним його майнових прав та витребування своєї власності з незаконного володіння іншої особи (статті 392, 388 ЦК України).

За таких обставин, з урахуванням вищевикладеного, суд першої інстанції дійшов висновку, що вимоги позивача не підлягають задоволенню.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі Южненська міська рада Одеської області просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити, посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи, порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

(1) Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

В апеляційній скарзі Южненська міська рада Одеської області, вважає висновок суду першої інстанції щодо не витребування реєстраційної справи необґрунтованим, оскільки у цивільній справі містяться документи, які стали підставою для здійснення державної реєстрації. Технічний паспорт не є правовстановлюючим документом.

Зауважує, що під час розгляду справи встановлено зупинення дії рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 27.08.2020 року ухвалою Одеського апеляційного суду від 23.12.2020 року, однак державним реєстратором припинено право власності ОСОБА_1 на нерухоме майно.

Южненська міська рада Одеської області вважає, що саме обмеження її інтересів як власника земельної ділянки комунальної власності, у зв`язку з реєстрацією права приватної власності на розміщеній на ній об`єкт нерухомого майна, є порушення її законних прав та інтересів. Спірні правовідносини пов`язані з необхідністю захисту права комунальної власності на земельну ділянку. Скаржник зауважує, що право власності ОСОБА_1 на об`єкт нерухомості розташований за адресою: АДРЕСА_2 , АДРЕСА_2 площею 771,1 кв. м, зареєстроване в БТІ у 2005 році не оскаржується.

Також скаржник вважає обраний спосіб захисту належним, посилається в цій частині на висновки викладені Верховним Судом у постанові від 19.12.2022 року у справі № 921/318/22, від 19.12.2022 року у справі № 359/3951/17.

(2) Позиція інших учасників справи

Одеський апеляційний суд ухвалою від 29.06.2023 року відкрив апеляційне провадження, роз`яснив право подати відзив на апеляційну скаргу.

Рішенням № 941/0/15-23 від 28.09.2023 року Вища рада правосуддя звільнила ОСОБА_3 з посади судді Одеського апеляційного суду у зв`язку з поданням заяви про відставку.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.10.2023 року в цій справі визначено головуючим суддю ОСОБА_4 у зв`язку з звільненням з посади судді ОСОБА_3 .

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, посилаючись на те, що обраний позивачем спосіб захисту неєфективним. Право власності на базу відпочинку за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровано державним реєстратором 12.04.2021 року, тому задоволення позову не призведе до відновлення прав позивача. Також вважає зазначення в апеляційній скарзі про те, що право власності ОСОБА_1 на об`єкт нерухомості розташований за адресою: АДРЕСА_2 , АДРЕСА_2 площею 771,1 кв. м не оскаржується помилковим, оскільки вимогами позовної заяви є припинення права власності відповідача в цілому.

Представник Южненської міської ради Одеської області Тімчишин С.Д., який приймав участь у судовому засіданні, апеляційну скаргу підтримав та просив задовольнити.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, судову повістку отримав 11.01.2024 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Представник ОСОБА_1 ОСОБА_5 у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

Виконавчий комітет Суворовської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області судову повістку отримав 02.01.2024 року в особистому кабінеті Електронного суду, що підтверджується довідкою.

ДП «Виробнича фірма «Агроцентренерго» Корпорації «Укргропмбуд» судову повістку отримало 16.01.2024 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.

Відповідно до частин 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано суду та не витребувано матеріалів реєстраційної справи в рамках якої було прийнято рішення ОСОБА_2 про реєстрацію права власності ОСОБА_1 та вчинено запис про право власності до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за № 4142986, що позбавляє суд можливості перевірити підстави такого рішення, та правильність внесених до державного реєстру відомостей.

Обраний позивачем спосіб захисту у вигляді повного припинення права відповідача на належну йому базу відпочинку, належність відповідачу якої не оспорюється сторонами, на переконання суду не є ефективним та не відповідає меті цивільного правосуддя.

Суд першої інстанції зазначив, що у разі реального заволодіння відповідачем, шляхом включення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записів про власність на чуже майно або порушення з будь-яких підстав чи будь-яким іншим способом прав власника нерухомого майна, пов`язаних із безперешкодним володінням об`єктом нерухомого майна він має право на звернення до суду за їх захистом шляхом пред`явлення позову про визнання за ним його майнових прав та витребування своєї власності з незаконного володіння іншої особи (статті 392, 388 ЦК України).

За таких обставин, з урахуванням вищевикладеного, суд першої інстанції дійшов висновку, що вимоги позивача не підлягають задоволенню.

Проаналізувавши встановлені судом першої інстанції обставини у справі, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Кодимського районного суду Одеської області від 06.05.2004 року по справі № 2-453/04 визнано за ОСОБА_1 право власності на базу відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що знаходиться в АДРЕСА_2 . Зобов`язано Комінтернівське МБТІ видати свідоцтво про право власності на базу відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_1 » на ім`я ОСОБА_1 .

Сичавська сільська рада Комінтернівського району Одеської області рішенням № 88 від 30 грудня 2004 року вирішила оформити за ОСОБА_1 право приватної власності на об`єкт нерухомого майна - базу відпочинку, що знаходиться в АДРЕСА_2 , та складається з: літ. А, Б1-Б2,В1 - В2, В3 - В18, Д1-Д2, Г1 - Г2, ГЗ - Г4 - будинки відпочинку; літ. Е - будинку охорони; літ. е-веранди; літ. Ж- медпункту; літ. ж - веранди; літ. З - кухні; літ. І - навісу; літ. К -ізолятору; літ. к" - веранди: літ. Л - М - будинку відпочинку; літ. л -веранди; літ. Л1 Л2» будинку відпочинку; літ. л1 - веранди; літ. л2 - ЛЗ - МІ - будинок відпочинку; -літ. М2 - будинок відпочинку; літ. "Мэ -будинок відпочинку; літ. м - веранди; літ. Н - гаражу; літ. «О» - побутового приміщення; літ. П - підсобного приміщення; літ. Р - складу; літ. С -альтанки; літ. С1 - альтанки; літ. Т, Т2, ТЗ, Т4- вбиральні; літ. «У-У1 И душової; літ. Ф - підсобного приміщення; літ. X - навісу; літ. Ц навісу; І, II - брукування; № 1-10- огорожі та видати йому свідоцтво про право власності.

02 лютого 2005 року на підставі вказаного рішення ОСОБА_1 видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_1 на базу відпочинку за адресою: АДРЕСА_2 , яке зареєстровано 04 березня 2205 року Комінтернівським районним бюро технічної інвентаризації за № 8275880, номер запису 16 в книзі 58.

Рішенням господарського суду Одеської області від 12 квітня 2004 року визнано за ФОП ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку для експлуатації існуючої бази відпочинку, реакційного призначення, загальною площею 13160 кв. м, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 .

Рішенням виконавчого комітету Сичавської сільської ради Комінтернівського району Одеської області № 20 від 31 березня 2008 року внесено зміни до адреси бази відпочинку належної ОСОБА_1 надавши їй наступну адресу: АДРЕСА_3 .

07.04.2021 року державним реєстратором Маріновою Катериною Антонівною на підставі свідоцтва про право власності серія та номер № НОМЕР_1 від 02.02.2005 року, висновку щодо технічного стану об`єкту нерухомого майна виготовленого ФОП ОСОБА_6 від 30.03.2021 року, рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 27 серпня 2020 року по справі № 504/3429/19, рішення Виконавчого комітету Сичавської сільської ради Комінтернівського району зареєстровано за ОСОБА_1 право власності на базу відпочинку загальною площею 2092,6 кв.м за адресою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 227, номер запису про право власності 41429886.

Згідно наданої відповідачем суду копії технічного паспорта, виготовленого ФОП ОСОБА_6 30.03.2021 року на базу відпочинку, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 , який виготовлено на замовлення ОСОБА_1 загальна площа приміщень (підрахована за формулами розрахунку площ кв.м.) складає 2394,30 кв.м.

Звертаючись до суду з позовом, Южненська міська рада Одеської області просить припинити право власності на об`єкт нерухомості (номер запису про право власності 41429886 зроблений Державним реєстратором Суворовської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області Маріновою Катериною Антонівною), розташований за адресою: Одеська область, Лиманський район, Сичавська сільська рада, автодорога Одеса-Мелітополь-Новоазовськ, 54 км, буд. № 3, загальною площею 2394,3 кв.м, яке зареєстроване за ОСОБА_1 , в обґрунтування пославшись на те, що без законних підстав, загальна площа об`єкту нерухомості, яка належить ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності на базу відпочинку, серії НОМЕР_1 , виданого 02 лютого 2005 року виконавчим комітетом Сичавської сільської ради Комінтернівського району Одеської області збільшилася з 1849,8 кв.м на 2394,3 кв.м, тобто на 544,50 кв.м. Відповідач ОСОБА_1 не отримував вихідних даних, не розробляв проектну документацію, не виконував будівельні роботи та не задав в експлуатацію закінчений будівництвом об`єкт нерухомості площею 544,50 кв.м. Відповідачем зареєстровано об`єкти нерухомості не лише на належній йому земельній ділянці, а й на земельній ділянці комунальної власності.

Отже метою звернення позивача до суду є захист права комунальної власності на земельну ділянку на якій розташовані об`єкти нерухомості загальною площею 544,50 кв.м, зареєстровані державним реєстратором Суворовської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області Маріновою К.А., яка у користування чи власність відповідачу не надавалась.

Статтею 346 ЦК України передбачені підстави припинення права власності у разі: 1) відчуження власником свого майна; 2) відмови власника від права власності; 3) припинення права власності на майно, яке за законом не може належати цій особі; 4) знищення майна; 5) викупу пам`яток культурної спадщини; 6) примусового відчуження земельних ділянок приватної власності, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, з мотивів суспільної необхідності відповідно до закону; 8) звернення стягнення на майно за зобов`язаннями власника; 9) реквізиції; 10) конфіскації; 11) припинення юридичної особи чи смерті власника; 12) визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави.

Разом з тим, звертаючись до суду із вимогою про припинення права власності позивачем жодної з передбаченої законом підстав для припинення права власності на об`єкт нерухомості зареєстрований за ОСОБА_1 не наведено.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майновогоправа та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).

Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках (абзац 12 частини другої статті 16 ЦК України).

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (частини перша та друга статті 5 ЦПК України).

Тлумачення вказаних норм свідчить, що цивільні права/інтереси захищаються у спосіб, який передбачений законом або договором, та є ефективним для захисту конкретного порушеного або оспорюваного права/інтересу позивача. Якщо закон або договір не визначають такого ефективного способу захисту, суд відповідно до викладеної в позові вимоги позивача може визначити у рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. При розгляді справи суд має з`ясувати: чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права/інтересу позивача; чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права/інтересу у спірних правовідносинах. Якщо суд зробить висновок, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права/інтересу позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню. Однак, якщо обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором, проте є ефективним та не суперечить закону, а закон або договір у свою чергу не визначають іншого ефективного способу захисту, то порушене право/інтерес позивача підлягає захисту обраним ним способом.

Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав (пункт «б» частини третьої статті 152 ЗК України).

Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державнійреєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації (частина друга статті 331 ЦК України).

Право власності на нерухомі речі підлягає державній реєстрації (частина перша статті 182 ЦК України).

Велика Палата Верховного Суду звертала увагу на те, що державна реєстрація права власності на нерухоме майно є одним із юридичних фактів у юридичному складі, необхідному для підтвердження права власності, а самостійного значення для виникнення права власності немає. Така реєстрація визначає лише момент, з якого держава визнає та підтверджує право власності за наявності інших юридичних фактів, передбачених законом як необхідних для виникнення такого права. Зміст приписів статті 376 ЦК України підтверджує неможливість застосування інших, ніж ті, що встановлені цією статтею, способів легітимізації (узаконення) самочинного будівництва та набуття права власності на такі об`єкти. Реєстрація права власності на самочинне будівництво за особою, яка його здійснила, не змінює правовий режим такого будівництва як самочинного (постанова від 07 квітня 2020 року у справі № 916/2791/13).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 листопада 2023 року у справі № 916/1174/22 (провадження № 12-39гс23) зроблено висновок, що за обставин, коли право власності на самочинно побудоване нерухоме майно зареєстровано за певною особою без дотримання визначеного статтею 376 ЦК України порядку, задоволення вимоги про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності на таке майно, або вимоги про скасування державної реєстрації прав, або вимоги про припинення права власності тощо у встановленому законом порядку не вирішить юридичну долю самочинно побудованого майна та не призведе до відновлення стану єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованого на ній нерухомого майна.

Отже, належними вимогами, які може заявити особа - власник земельної ділянки, на якій здійснено (здійснюється) самочинне будівництво, для захисту прав користування та розпорядження такою земельною ділянкою, є вимога про знесення самочинно побудованого нерухомого майна або вимога про визнання права власності на самочинно побудоване майно (пункти 112, 113).

Велика Палата Верховного Суду у вищевказаній постанові також указала, що права власника земельної ділянки порушуються в результаті факту самочинного будівництва, а не державної реєстрації права власності на самочинно побудоване майно. Державна реєстрація права власності на самочинно побудовану будівлю, споруду поза встановленим статтею 376 ЦК України порядком за особою, яка таке будівництво здійснила, лише додає до вже існуючих фактичних обмежень (які з`явились безпосередньо з факту самочинного будівництва) власника земельної ділянки в реалізації свого права власності додаткові юридичні обмеження (пункт 92).

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності (частина перша та третя статті 13 ЦПК України).

Суд першої інстанції, дослідивши всі наявні у справі докази в їх сукупності та надавши їм належну оцінку, дійшов правильного висновку, що обраний позивачем спосіб захисту у вигляді повного припинення права власності відповідача на належну йому базу відпочинку, належність якої ОСОБА_1 не оспорюється сторонами, на переконання суду не є ефективним та не відповідає меті цивільного правосуддя.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивачем обрано належний спосіб захисту порушеного права, оскільки припинення права власності, є наслідком скасування рішення про реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 2394,3 кв.м, яким порушено право позивача, не заслуговують на увагу, оскільки як зазначалося вище задоволення вимоги про припинення права власності не призведе до відновлення стану єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованого на ній нерухомого майна.

Слушними є доводи апеляційної скарги про помилковість посилання суду на те, що позивачем не надано суду та не витребувано матеріали реєстраційної справи в рамках якої прийнято рішення державним реєстратором Суворовської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області Маріновою К.А. та не оскарження технічного паспорта, про те це не призвело до неправильного вирішення судом справи та відмови в позові у зв`язку з обранням позивачем неефективного способу захисту.

Доводи скаржника про те, що рішення у справі ухвалено без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 19.12.2022 року у справі № 921/318/22, від 19.12.2022 року у справі № 359/3951/17, колегія суддів відхиляє з огляду на таке.

Подібність правовідносин означає тотожність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). Зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності визначається обставинами кожної конкретної справи (постанови Верховного Суду від 27 березня 2018 року у справі № 910/17999/16, від 25 квітня 2018 року у справі № 910/24257/16).

У справі № 359/3951/17 розглядався позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа про визнання недійсними договорів дарування домоволодіння та земельної ділянки та скасування державної реєстрації права приватної власності.

У справі № 921/318/22 розглядався позов Тернопільської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Тернопільській області та Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області до Тернопільської міської ради, Споживчого кооперативу "Магнат-Хіл", Товариства з обмеженою відповідальністю "TV-4" про скасування державної реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна (незавершене будівництво), визнання недійсним договору купівлі-продажу, визнання незаконним та скасування рішення сесії Тернопільської міської ради, визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, скасування державної реєстрації права оренди.

Саме по собі посилання на різні постанови Верховного Суду із вказівкою про неоднакове застосування норм права у різних справах, у неподібних правовідносинах чи у подібних правовідносинах, але з різними встановленими обставинами, не має правового значення для справи, яка є предметом перегляду, та не свідчить про різне застосування чи тлумачення норм права.

Щодо суті апеляційної скарги

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому відповідно до ст. 375 ЦПК України апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Южненської міської ради Одеської області залишити без задоволення.

Рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 05 травня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Головуючий В.А. Коновалова

Судді О.Ю. Карташов

М.В. Назарова