20 лютого 2024 року Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:

судді Борєйко О.М.
за участю секретаря судового засідання Чорнуцької І.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулось до суду з вказаною позовною заявою.
В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначає, що 29 травня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Файна готівка» та ОСОБА_1 (надалі по тексту «відповідач») укладений договір надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №352235.
04 вересня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Файна готівка» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» був укладений договір про відступлення права вимоги боргу №20200904-1, згідно п.1.1 якого, на умовах, встановлених цим договором, ТОВ «Файна готівка» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними в реєстрі боржників, який міститься в додатку №7 до цього договору.
29 грудня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» був укладений договір відступлення права вимоги №20211229, згідно умов якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» передає (відступає) Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними в реєстрі боржників.
Згідно витягу з реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги №20211229 від 29 грудня 2021 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» передано Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» право вимоги з відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором № 352235 від 29 травня 2020 року в сумі 45 416 гривень 40 копійок, в тому числі: 18 492 гривні 80 копійок заборгованість за основною сумою боргу; 26 923 гривні 60 копійок заборгованість за щомісячними відсотками.
Заборгованість за договором надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №352235 від 29 травня 2020 року в сумі 45 416 гривень 40 копійок відповідачем до цього часу не погашена.
21 травня 2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» був укладений договір факторингу №21052021, згідно п.1.1 якого, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» за плату, а ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» відступити ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм».
Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно додатку №1, який є невід`ємною частиною цього договору.
Згідно п.1.2 договору факторингу №21052021 від 21 травня 2021 року, перехід від ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» прав вимоги заборгованості з боржників відбувається в момент підписання сторонами акту приймання передачі реєстру боржників згідно додатку №2, після чого ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору.
В день, коли здійснюється перехід від ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» прав вимоги заборгованості з боржників, ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» зобов`язане передати ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» інформацію згідно реєстру боржників в електронному вигляді за формою, наведеною в додатку №5 до цього договору, на підставі акту прийому передачі інформації згідно реєстру боржників в електронному вигляді (додаток №6).
Згідно акту прийому передачі реєстру боржників за договором факторингу № №21052021 від 21 травня 2021 року, ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» передала, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» прийняла реєстр боржників, після чого, з урахуванням пункту 1.2 договору факторингу №21052021 від 21 травня 2021 року, від ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право вимоги заборгованості з боржників, і ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» стало кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей.
Згідно п.3.4 договору №21052021 від 21 травня 2021 року, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» сплачує ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» 100% ціни продажу, передбаченої п.3.3 цього договору, шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на рахунок «Фінансова компанія «Інвеструм», зазначений в цьому договорі, протягом трьох робочих днів з моменту передачі по акту прийому - передачі реєстру боржників.
Позивач неодноразово звертався до відповідача про необхідність належного виконання договірних зобов`язань але, незважаючи на все викладене, заборгованість відповідача перед позивачем до цього часу не погашена.
Враховуючи викладене, позивач звернувся до Соснівського районного суду м. Черкаси з вказаною позовною заявою.
Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 13 березня 2023 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання.
Представник позивача в судове засідання не з`явилась, звернулась до суду з заявою по розгляд справи без її участі; заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі; проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення не заперечувала.
Відповідач в судове засідання повторно не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, відповідно до вимог ст.128 ЦПК України, шляхом направлення судових повісток на останню відому адресу її реєстрації, а також відповідно до вимог ч.10 ст.187 ЦПК України, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб - порталі «Судова влада України».
Згідно з ч.4 ст.223 ЦПК України, в разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів (ухвалює заочне рішення).
Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не надав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідач належним чином повідомлена про дату, час та місце проведення судового засідання, в судове засідання двічі не з`явиась, про причини своєї неявки суду не повідомила, відзиву на позовну заяви суду не надала.
Враховуючи, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній даних та доказів та ухвалити, за результатами її розгляду, заочне рішення.
Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, в разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.
Оскільки розгляд справи відбувався за відсутності учасників судового процесу, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, надані учасниками справи докази, дослідивши їх всебічно, повно, об`єктивно, безпосередньо в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши всі обставини справи, суд приходить до наступного.
Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ч.1 ст.95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.
Згідно п.1 ч.2 ст.11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Відповідно до ч.1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно ч.1 ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до ч.1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно ч.1 ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно ч.1 ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. ( ч.2 ст. 1055 ЦК України).
Відповідно до ч.1 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.
Відповідно до частини першої статті 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
29 травня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Файна готівка» та ОСОБА_1 (надалі по тексту «відповідач») укладений договір надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №352235.
Згідно п. 5.8 договору надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №352235 від 29 травня 2020 року, позивач має право уступати свої права за цим договором без згоди відповідача.
Відповідно до п.1) ч.1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно ч.1 ст.514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч.1 ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
04 вересня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Файна готівка» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» був укладений договір про відступлення права вимоги боргу №20200904-1, згідно п.1.1 якого, на умовах, встановлених цим договором, ТОВ «Файна готівка» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними в реєстрі боржників, який міститься в додатку №7 до цього договору.
29 грудня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» був укладений договір відступлення права вимоги №20211229, згідно умов якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» передає (відступає) Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними в реєстрі боржників.
Згідно витягу з реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги №20211229 від 29 грудня 2021 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» передано Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» право вимоги з відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором № 352235 від 29 травня 2020 року в сумі 45 416 гривень 40 копійок, в тому числі: 18 492 гривні 80 копійок заборгованість за основною сумою боргу; 26 923 гривні 60 копійок заборгованість за щомісячними відсотками.
Позивач в своїй позовній заяві зазначає, що заборгованість за договором надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №352235 від 29 травня 2020 року в сумі 45 416 гривень 40 копійок відповідачем до цього часу не погашена.
Відповідно до ч.5 ст. 263 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ч.1 ст.95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.
Відповідно до ч.1 ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Згідно ч. 2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Відповідно до ч.1 ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
До позовної заяви позивачем надано копію лише частини договору відступлення права вимоги № 20200904-1 від 04 вересня 2020 року, який складається з п`ятнадцяти пунктів, але, позивачем до позовної заяви останнього надано копію лише частини вказаного договору, а саме: сторінки договору з пункту першого по пункт п`ятий вказаного договору та підпункт 6.1 вказаного договору, а також останню сторінку договору з пункту чотирнадцятого по пункт п`ятнадцятий вказаного договору.
Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Ухвалами Соснівського районного суду м. Черкаси від 03 серпня 2023 року, від 14 вересня 2023 року явку представника позивача з оригіналами доданих до позовної заяви документів та інших документів, яким позивач обгрунтовує заявлені вимоги, в тому числі доказів отримання відповідачем грошових коштів за договорами позики та кредитними договорами, для їх дослідження судом безпосередньо в судовому засіданні відповідно до вимог ч.5 ст. 263 ЦПК України, визнано обов`язковою.

До позовної заяви позивачем додано копію лише частини договору факторингу № 21052021 від 21 травня 2021 року, а саме з пункту першого до підпункту 3.11 , а також пункт 10 вказаного договору.

Крім того, до позовної заяви позивачем додано копію лише частини договору відступлення права вимоги № 20200904-1 від 04 вересня 2020 року, а саме: з пункту першого до підпункту 6.1, а також пункти 15-15 вказаного договору.

Крім того, до позовної заяви позивачем додано копію лише частини договору відступлення права вимоги № 20211229 від 29 грудня 2021 року,а саме: з пункту першого до пудпункту 6.1, а також підпункту 3.11 до пункту 15 вказаного договору.

Представник позивача в судові засідання не з`явився, про причини своєї неявки суду не повідомив, оригіналу договору відступлення права вимоги № 20200904-1 від 04 вересня 2020 року, договору про відступлення права вимоги № 20211229 від 29 грудня 2021 року, оригіналу договору факторингу № 21052021 від 21 травня 2021 року та доказів отримання відповідачем грошових коштів за договором надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №352235 від 29 травня 2020 року, укладеного між ТОВ «Файна готівка» та ОСОБА_1 , суду не надав.

Позивачем до позовної заяви останнього не надано жодного доказу виконання Товариством з обмеженою відповідальністю «Файна готівка» зобов`язань перед відповідачем за договором надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №352235 від 29 травня 2020 року щодо надання Товариством з обмеженою відповідальністю «Файна готівка» відповідачу ОСОБА_1 грошових коштів на виконання умов вказаного договору.

Згідно ч. 2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Доказів повідомлення відповідача про відступлення права вимоги матеріали справи не містять і позивачем суду не надано.

Згідно ч.2 ст. 516 ЦК України, якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Відповідно до ч.1 ст.517 ЦК України, первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. (ч.2 ст. 517 ЦК України).

Згідно ч.2 ст. 518 ЦК України, якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, він має право висунути проти вимоги нового кредитора заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент пред`явлення йому вимоги новим кредитором або, якщо боржник виконав свій обов`язок до пред`явлення йому вимоги новим кредитором, - на момент його виконання.

Позивачем не підтверджено належними достатніми достовірним доказами факт отримання відповідачем грошових коштів за договором надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №352235 від 29 травня 2020 року, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю «Файна готівка» та ОСОБА_1 .

Враховуючи викладене, позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за договором надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №352235 від 29 травня 2020 року задоволенню не підлягають.

Крім того, 16 жовтня 2020 року між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та ОСОБА_1 (надалі по тексту «відповідач») укладений договір про надання фінансового кредиту № 05496-10/2020, який підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора.

Відповідно до ч.1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ч.1 ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч.1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ч.1 ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ч.1 ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. ( ч.2 ст. 1055 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Згідно ч.3 ст. 207 ЦК України, використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.

Відповідно до п.5) ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію», електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно п.6) ч.1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Відповідно до п.12) ч.1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.

Згідно правового висновку Верховного Суду в постанові від 10 червня 2021 року у справі № 234/7159/20, «загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначені статтею 203 Цивільного кодексу України.

Так, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (частина третя статті 215 ЦК України).

У статті 3 Закону України "Про електронну комерцію" зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України "Про електронну комерцію").

Положеннями статті 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Стаття 652 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

З урахуванням викладеного слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом, оскільки відповідно до частини першої статті 12 Закону України "Про електронну комерцію" моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа.

Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.

Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі "логін-пароль", або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом».

Правилами ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» регламентовано, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Якщо є електронна форма договору, то і підписати його необхідним електронним підписом.

Відповідно до частини першої статті 12 Закону України "Про електронну комерцію" моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобу механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторінки, в якій мають міститися зразки відповідей аналогів власноручних підписів.

Вказаний правовий висновок міститься в постанові Верховного Суду від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19.

Відповідно до ч.4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного суду.

Відповідно до п.1.1 договору про надання фінансового кредиту № 05496-010/2020 від 16 жовтня 2020 року, ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» надає відповідачу фінансовий кредит в розмірі 3 000 гривень на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором.

Згідно п.1.2 договору про надання фінансового кредиту № 05496-10/2020 від 16 жовтня 2020 року, кредит надається строком на 30(тридцять) днів, тобто до 14 листопада 2020 року.

Відповідно до п.1.3 договору про надання фінансового кредиту № 05496-10/2020 від 16 жовтня 2020 року, за користування кредитом відповідач сплачує ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» 730 % річних з розрахунку 2,0 % на добу.

Відповідно до п.1.5 договору про надання фінансового кредиту № 05496-10/2020 від 16 жовтня 2020 року, датою укладення договору вважається дата перерахування грошових коштів на банківський рахунок відповідача.

Згідно інформаційної довідки ТОВ «Платежі онлайн» від 24травня 2023 року за вих. № 790/05, 16 жовтня 202о через платіжний сервіс «Platon» здійснено транзакцію на суму 3 000 гривень на картку НОМЕР_1 , номер транзакції - 30284 - 69495 - 25327, банк емітент SENS BANK.

Відповідно до п.1) ч.1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно ч.1 ст.514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

21 травня 2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» був укладений договір факторингу №21052021, згідно п.1.1 якого, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» за плату, а ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» відступити ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм».

Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно додатку №1, який є невід`ємною частиною цього договору.

Згідно п.1.2 договору факторингу №21052021 від 21 травня 2021 року, перехід від ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» прав вимоги заборгованості з боржників відбувається в момент підписання сторонами акту приймання передачі реєстру боржників згідно додатку №2, після чого ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору.

В день, коли здійснюється перехід від ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» прав вимоги заборгованості з боржників, ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» зобов`язане передати ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» інформацію згідно реєстру боржників в електронному вигляді за формою, наведеною в додатку №5 до цього договору, на підставі акту прийому передачі інформації згідно реєстру боржників в електронному вигляді (додаток №6).

Згідно акту прийому передачі реєстру боржників за договором факторингу № №21052021 від 21 травня 2021 року, ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» передала, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» прийняла реєстр боржників, після чого, з урахуванням пункту 1.2 договору факторингу №21052021 від 21 травня 2021 року, від ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право вимоги заборгованості з боржників, і ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» стало кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей.

Згідно п.3.4 договору №21052021 від 21 травня 2021 року, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» сплачує ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» 100% ціни продажу, передбаченої п.3.3 цього договору, шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на рахунок «Фінансова компанія «Інвеструм», зазначений в цьому договорі, протягом трьох робочих днів з моменту передачі по акту прийому - передачі реєстру боржників.

Згідно платіжного доручення № 17111 від 24 травня 2021 року, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» здійснено на користь ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» оплату в розмірі 1 587 149 гривень 42 копійки, без ПДВ, за відступлення права вимоги згідно договору факторингу № №21052021 від 21 травня 2021 року.

Згідно витягу з реєстру боржників до договору факторингу №21052021 від 21 травня 2021 року, ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» передано ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» право вимоги з відповідача ОСОБА_1 за договором про надання фінансового кредиту № 05496-10/2020 від 16 жовтня 2020 року в сумі 10 200 гривень, в тому числі: 3 000 гривень заборгованість за основною сумою боргу; 7 200 гривень заборгованість за відсотками.

Позивач в своїй позовній заяві зазначає, що заборгованість за договором надання фінансового кредиту № 05496-10/2020 від 16 жовтня 2020 року в сумі 10 200 гривень відповідачем не погашена.

Доказів повернення відповідачем грошових коштів, отриманих останнім за договором надання фінансового кредиту № 05496-10/2020 від 16 жовтня 2020 року в сумі 10 200 гривень матеріали справи не містять і учасниками справи суду не надано.

Згідно ч.1 ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду в постанові від 05 червня 2019 року у справі № 554/1566/17, «якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

Одним з видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

Відповідно до вимог частини другої статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

При цьому право дострокового повернення означає, що кредитор вимагає виконання зобов`язання до настання строку виконання, визначеного договором.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Статтею 1050 ЦК України передбачено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

За змістом частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи викладене, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку, припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання».

Саме такі висновки містяться у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року справа № 444/9519/12, від 04 липня 2018 року справа № 310/11534/13 та від 31 жовтня 2018 року справа № 202/4494/16».

Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч.1 ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч.1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ч.1 ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача заборгованості за договором надання фінансового кредиту № 05496-10/2020 від 16 жовтня 2020 року в сумі 10 200 гривень, в тому числі: 3 000 гривень заборгованість за основною сумою боргу; 7 200 гривень заборгованість за щомісячними відсотками.

Згідно п. 4.3 договору надання фінансового кредиту № 05496-10/2020 від 16 жовтня 2020 року, якщо відповідач не повернув кредит в строк, визначений п.1.2 цього договору або додатку до цього договору, проценти передбачені п.1.3 цього договору продовжують нараховуватись за кожний день користування кредитним коштами, але, в будь-якому випадку не більше дев`яноста календарних днів, починаючи з дня укладення договору.

Позивачем доведений належними, достовірними достатніми доказами факт отримання відповідачем грошових коштів за договором надання фінансового кредиту № 05496-10/2020 від 16 жовтня 2020 року.

Доказів погашення відповідачем заборгованості перед позивачем за договором надання фінансового кредиту № 05496-10/2020 від 16 жовтня 2020 року матеріали справи не містять і учасниками справи суду не надано.

Враховуючи викладене, згідно п.п.1.1, 1.2, 1.3, 4.3 договором надання фінансового кредиту № 05496-10/2020 від 16 жовтня 2020 року, відповідач обов`язаний сплатити на користь позивача проценти в розмірі 5 400 гривень (3 000 гривень х 2% в день х 90 днів).

Вимог про стягнення з відповідача інфляційних та 3% річних згідно ст 625 ЦК України, позивачем не заявлено.

Відповіно до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно платіжної інструкції № 33036 від 17 січня 2023 року, позивачем при зверненні до Соснівського районного суду м. Черкаси з вказаною позовною заявою сплачено судовий збір в розмірі 2 684 гривні, який, відповідно до ст.141 ЦПК України, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в розмірі 405 гривень 28 копійок (2 684 гривні х 15,1%), пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі вищевикладеного, відповідно до ст.ст. 6,15, 16, 509, 512, 514, 516, 517, 518, 526, 530, 610, 611, 626, 628, 629, 634, 638, 1049, 1054, 1055 Цивільного кодексу України, та керуючись ст.ст. 13, 43, 49, 76 - 81, 83, 89, 95, 141, 263, 352, 354 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», адреса: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, б.30, ідентифікаційний номер юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 35625014, рахунок IBAN № НОМЕР_3 в АТ «ТАСкомбанк, заборгованість в сумі 8 400 (вісім тисяч чотириста) гривень та витрати зі сплати судового збору в розмірі 405 (чотириста п`ять) гривень 28 (двадцять вісім) копійок, а всього 8 805 (вісім тисяч вісімсот п`ять) гривень 28 (двадцять вісім) копійок.

В іншій частині заявлених позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин.

Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

В разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», адреса: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, б.30, ідентифікаційний номер юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 35625014;

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Суддя О.М. Борєйко