Дата документу 24.04.2024
Справа № 334/1503/24
Провадження № 2/334/1267/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2024 року м. Запоріжжя

Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі

судді Бредіхіна Ю.Ю.,

за участю секретаря Жураківської В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення суми,

установив:

І. Зміст позовних вимог та заперечень сторін

Позивач звернувся з позовом до суду про стягнення з відповідачів: ОСОБА_2 та ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води в розмірі 26 188,69 грн. за період з 01.02.2017 року по 21.12.2023 року та витрат по сплаті судового збору в сумі 2 422,40 грн.

Позов обґрунтований тим, що позивач концерн «Міські теплові мережі» є виконавцем послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання. Відповідачі, в свою чергу, споживають вказані послуги за адресою: АДРЕСА_1 , на умовах та в порядку визначеному умовами типового індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії, який опубліковано 02.10.2021 року на офіційному веб-сайті позивача. Система опалення помешкання відповідача є невід`ємною складовою централізованої системи теплопостачання всього будинку. Послуга з централізованого опалення надавалась відповідачу в межах опалювального сезону, проте відповідачем не виконувався обов`язок по оплаті за надані комунальні послуги.

Відповідач ОСОБА_1 у відзиві на позов частково заперечила проти вимог позивача, вказавши про те, що рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 20.12.2022 року у справі №334/1178/22 вже вирішено питання щодо стягнення суми боргу за період з 01.01.2012 року по 30.04.2021 року, а тому повторна вимога позивача є безпідставною. Крім того, відповідач вказує на те, що їй належить лише 1/2 частини квартири і вона фактично у ній не проживає, а інша половина належить ОСОБА_3 , який подав заяву про вступ у спадщину на 1/2 частину квартири, проте не отримав свідоцтва про право власності.

Ураховуючи наведене, відповідач частково визнає позовні вимоги позивача у розмірі 4 837,31 грн. за період з листопада 2021 року по грудень 2023 року, і становлять половину суми боргу за цей період.

ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі

Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 29.02..2024 року відмовлено у відкритті провадження у справі в частині вимог до ОСОБА_2 у зв`язку із її смертю та відкрито спрощене провадження у справі, судове засідання призначено на 04.04.2024 року, яке відкладено на 24.04.2024 року.

08.04.2024 року представником відповідача подано відзив на позовну заяву у якому, зокрема, запропоновано позивачу вирішити питання щодо залучення до участі у справі ОСОБА_3 .

Позивач відповідної заяви до суду не подавав.

ІІІ. Фактичні обставини встановлені судом

Концерном «Міські теплові мережі» надаються послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води у квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1

Позивач у період з 01.02.2017 року по 21.12.2023 року надав послуги загальною вартістю 26 252,36 грн. Відповідачі за вказаний період сплатили 63,67 грн.

ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 не зареєстрована і не проживає. Згідно довідки Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради, ОСОБА_1 зареєстрована з 28.03.2000 по теперішній час за адресою АДРЕСА_2 .

Інших осіб за адресою АДРЕСА_1 не зареєстровано.

З відомостей з Реєстру прав власності на нерухоме майно, вбачається, що відповідачу ОСОБА_1 належить на праві власності 1/2 частина зазначеної квартири на підставі свідоцтва про право власності від 20.05.2009, свідоцтва про право на спадщину від 20.05.2009, виданих Другою Запорізькою державною нотаріальною конторою.

Право власності на іншу 1/2 частину квартири залишається зареєстрованим за ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Після смерті ОСОБА_2 . Другою Запорізькою державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу №520/2010 за заявою ОСОБА_3 Свідоцтво про право на спадщину не видавалось, матеріали спадкової справи окрім заяви ОСОБА_3 і копії свідоцтва про смерть ОСОБА_2 жодних інших документів не містить.

Договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води у квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , з власниками квартири не укладено.

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 20.12.2022 року у справі №334/1178/22 вже вирішено питання щодо стягнення суми боргу за період з 01.01.2012 року по 30.04.2021 року

ІV. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи

Статтею 11 ЦК України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

У частині сьомій статті 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що послуга з постачання теплової енергії надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з постачання теплової енергії, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом.

Приписами ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.

Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.

Згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15, а також у постанові Верховного Суду від 18 травня 2020 року у справі № 176/456/17.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Згідно з практикою ЄСПЛ змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і, відповідно, правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно приводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонами матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Стаття 526 ЦК України визначає, що зобов`язання, підстави виникнення яких були передбачені в ст. 11 ЦК України, повинні виконуватися належним чином згідно з умовами договору, вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог згідно зі звичаями ділового обороту або інших вимог, які звичайно висуваються.

Пунктом 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року за №630, плата за надані послуги вноситься щомісячно.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача за період з 01.02.2017 року по 30.04.2021 року не підлягають задоволенню, адже вже існує рішення суду, яке набрало законної сили з цього приводу, а позов підлягає частковому задоволенню у сумі 4 837,31 грн. за період з листопада 2021 року по грудень 2023 року, що становить половину суми боргу за цей період.

Згідно із вимогами ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статями 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення суми задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) на користь концерну «Міські теплові мережі» (юридична адреса: м. Запоріжжя, вул. Героїв полку «Азов», буд. 137, ) суму основного боргу у розмірі 4 837 (чотири тисячі вісімсот тридцять сім) гривень 31 копійку.

Стягнути із із ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) на користь концерну «Міські теплові мережі» (юридична адреса: м. Запоріжжя, вул. Героїв полку «Азов», буд. 137, ) судовий збір у розмірі 447 (чотириста сорок сім) гривень 44 копійки.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ю.Ю. Бредіхін