Провадження №: 2/755/1246/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"01" травня 2024 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючої судді - Марфіної Н.В.,

за участі секретаря - Булгакової Є.І.,

представника позивача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у підготовчому засіданні в приміщення суду в м. Києві клопотання відповідача про закриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання договору довічного утримання (догляду), -

у с т а н о в и в:

В провадженні Дніпровського районного суду м. Києва знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання договору довічного утримання (догляду).

29.04.2024 року до суду надійшло клопотання відповідачки про закриття провадження у справі, у якому відповідачка просить закрити провадження у справі в зв`язку з відсутністю предмету спору.

Обґрунтовуючи клопотання відповідачка вказує, що позивачка просить розірвати договір довічного утримання (догляду) укладений між сторонами у період часу 2003-2005 років, посвідчений у м. Києві державної нотаріальною конторою. Відповідачка посилається на положення ст.ст. 12, 13, 44, 255 ЦПК України та зазначає, що згідно наявної в матеріалах справи довідки КМ БТІ від 26.04.2023 року, квартира АДРЕСА_1 на праві власності зареєстрована за позивачкою. Посилаючись на положення ст.ст. 334, 748 ЦК України та Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно і їх обтяжень» відповідачка вказує, що згідно наявної в матеріалах справи відповіді Київського державного нотаріального архіву від 25.12.2023 року, відповідно до перевірки алфавітних книг та документів за 2003-2004 роки Восьмої київської державної нотаріальної контори, договір довічного утримання між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не виявлено. На думку відповідачки обраний позивачем спосіб захисту є неефективним та некоректним, а фактично - безпредметним. Позивач оспорює не конкретний договір, а договір, який, як вона стверджує, укладався з 2003 по 2005 роки та існування якого не підтверджено. Таким чином, відповідач вважає, що заявлені позовні вимоги не містять предмету.

Відповідачка в підготовче засідання не з`явилась.

Представник позивача в підготовчому засіданні заперечує проти задоволення клопотання сторони відповідача посилаючись на те, що позивачка є людиною похилого віку і не пам`ятає коли та де був укладений договір, але пам`ятає з ким та про що був укладений правочин. Свій примірник договору позивачка втратила, а тому до подання позову були здійснені запити до різних інстанції, але нажаль встановити де, коли укладався договір та отримати його копію аби конкретизувати реквізити договору, не виявилось можливим. Після невдалих спроб віднайти договір, був поданий позов про розірвання договору довічного утримання (догляду) та клопотання про витребування доказів. На теперішній час інформація про реквізити договору отримана і якщо суд задовольнить клопотання про витребування доказів, буде отримана копія спірного договору, а сторона позивача матиме процесуальну можливість уточнити вимоги свого позову відповідно до реквізитів оспорюваного договору.

Суд, вивчивши зміст клопотання про закриття провадження у справі, вислухавши думку представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що клопотання не підлягає до задоволення, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1, п. 4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні.

Згідно вимог позову позивачка просить суд розірвати договір довічного утримання (догляду), укладений у місті Києві у період часу 2003-2004 років між ОСОБА_2 , як відчужувачем, та ОСОБА_3 , як набувачем, посвідчений у місті Києві державною нотаріальною конторою.

Обрання того чи іншого способу захисту є правом позивача і у разі обрання ним невірного/неналежного чи неефективного способу захисту, вказане є підставою для відмови у задоволенні позову за результатами розгляду справи по суті, а не підставою для закриття провадження у справі згідно вимог статті 255 ЦПК України, яка не містить такої підстави для закриття провадження у справі як «неефективний та некоректний спосіб захисту», про що зазначає відповідач.

Суд не може погодитись із тим, що у даній справі відсутній предмет спору.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Поняття «юридичний спір» має тлумачитися широко, з урахуванням підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, ЄСПЛ зазначив, що відповідно до духу Конвенції поняття «спір про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Предмет спору - це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Предмет позову розуміють як певну матеріально-правову вимогу позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

За логікою відповідачки, оскільки дані БТІ свідчать про те, що власником квартири є позивачка, а Київський державний нотаріальний архів не віднайшов укладеного між сторонами договору довічного утримання (догляду), у справі відсутній предмет спору.

Пунктом 2 ч. 2 ст. 43 ЦПК України визначено, що учасники справи зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи.

Разом з цим, відповідачка зазначаючи про відсутність у справі предмету спору не вказує чи був насправді укладений між сторонами договір довічного утримання (догляду), де та коли він був укладений та посвідчений. При цьому, відповідачка також і не зазначає, що нею з позивачкою ніколи не укладався договір довічного утримання (догляду).

Відповідно до ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що стороною позивача втрачений власний примірник спірного договору, а вчинені заходи до подання позову з відшукання примірнику договору не призвели до позитивного результату, тому позовні вимоги викладені саме таким чином.

Слід зазначити, що ураховуючи перебування справи на стадії підготовчого провадження, сторона позивача не позбавлена можливості скористатись положеннями ст. 49 ЦПК України.

У даній ситуації суд не вбачає відсутності предмету спору, оскільки ним є розірвання укладеного між сторонами справи договору довічного утримання. Позивачка стверджує, що такий договір нею укладався, а відповідачка не зазначає, що не укладала з позивачкою договору довічного утримання.

Допоки належними доказами не підтверджено, що договір довічного утримання (догляду) не укладався між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , предмет спору існує, а фактична наявність в матеріалах справи копії цього договору, інформації про його реквізити та умови є предметом урахування судом при вирішенні справи по суті.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 43, 255, 259-261, 353 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

У задоволенні клопотання відповідача про закриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання договору довічного утримання (догляду) - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Повний текст ухвали суду складений 01.05.2024 року.

Суддя -