Провадження № 2/625/40/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" березня 2024 р. с. Різуненкове

Суддя Коломацького районного суду Харківської області Скляренко М.О., розглянувши позовну заяву із додатками на предмет можливості відкриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа відділ «Служба у справах дітей» Сихівського району Львівської міської ради про позбавлення батьківських прав,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до Сихівського районного суду міста Львова із позовною заявою до ОСОБА_2 , третя особа відділ «Служба у справах дітей» Сихівського району Львівської міської ради, в якій просить суд позбавити відповідача батьківських прав відносно його неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також збільшити розмір аліментів, які стягуються із нього визначених рішенням Дзержинського районного суду міста Харкова, ухваленого 02 липня 2015 року.

Ухвалою, постановленою 26 грудня 2023 року суддею Сихівського районного суду міста Львова, позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів та про позбавлення батьківських прав у відповідності до ст. 188 ЦПК України роз`єднанні в самостійні провадження та ухвалою, постановленою 11 січня 2024 року суддею Сихівського районного суду міста Львова позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа відділ «Служба у справах дітей» Сихівського району Львівської міської ради за вимогою про позбавлення батьківських прав передано за підсудністю до Богодухівського районного суду Харківської області.

06 березня 2024 року на підставі ухвали, постановленої суддею Богодухівського районного суду Харківської області 07 лютого 2024 року, до Коломацького районного суду Харківської області надійшла позовна заява з додатками, в якій ОСОБА_1 просить суд позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно його неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Дослідивши зміст позовної заяви з доданими до неї копіями документів, доходжу висновку про передчасність відкриття провадження у справі і необхідність залишення позовної заяви без руху як такої, що подана без додержання вимог, викладених у статтях 175 та 177 ЦПК України, з огляду на наступне.

Так, згідно ч. 1 ст. 184 ЦПК України позов пред`являється шляхом подання позовної заяви до суду першої інстанції, де вона реєструється та не пізніше наступного дня передається судді.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21 лютого 1975 року, «Де Жуффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року, оскільки певна визначена процедура звернення за захистом свого порушеного, невизнаного або оспорюваного права повинна бути передбачена нормами національного законодавства. І за таких обставин кожна особа, звертаючись до суду із позовом, повинна дотримуватись норм процесуального законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Враховуючи, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, особи можуть бути позбавлені батьківських прав виключно з підстав, передбачених статтею 164 СК України.

Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного суду від 30 березня 2017 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» заборонену законодавством поведінку батьків можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.

При цьому, у позові відсутні будь-які дані з приводу того, чи вживалися до відповідача будь-які заходи впливу (оскільки позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу) та реагування, що б могло вказати на винну поведінку відповідача.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.

Однак позивачем у позові не зазначено доказів щодо попередження батька про необхідність змінити свого ставлення до виховання дитини.

Згідно ч.ч. 4, 5 ст. 19 СК України, при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав, обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Процес позбавлення батьківських прав умовно поділяється на етапи, зокрема, етап звернення заявника з відповідною заявою до органу опіки та піклування про надання висновку про доцільність позбавлення конкретної особи батьківських прав. Така заява подається до відповідної Служби у справах дітей органу місцевого самоврядування відповідного району в місті або місцевої державної адміністрації в районі відповідної області за місцем реєстрації матері або батька, стосовно яких вирішується питання про позбавлення батьківських прав згідно з вимогами, визначеними постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 року № 866, якою затверджено Порядок провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини.

Питання щодо позбавлення батьківських прав певної особи повинно обов`язково розглядатися в досудовому порядку органом опіки та піклування з оформленням та видачею про це письмового висновку.

Ненадання висновку одночасно з позовом позбавляє суд можливості провести розгляд справи у встановленому законом порядку та строки. Отже, зверненню до суду з позовом про позбавлення батьківських прав має передувати виважена та ґрунтовна підготовка документів, збір необхідної доказової бази. У цьому контексті суд звертає увагу на позицію ВСС України, викладену в ухвалі від 01 листопада 2017 року у справі № 211/559/16-ц, відповідно до якої позбавлення батьківських прав є передчасним без відповідного висновку органу опіки та піклування і попередження батька про необхідність змінити ставлення до виховання дитини.

Разом з тим, до позовної заяви не додано висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав. Позивачем не зазначено, чи взагалі розглядалось таке питання органом опіки та піклування із винесенням письмового висновку про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача. Не зазначено про причини неможливості отримання вказаного висновку самостійно, якщо такі існують.

Висновок органу опіки та піклування є ключовим доказом по даній категорії справ, якою б не була підстава позбавлення батьківських прав. Даний висновок робиться на підставі засідань комісії органу опіки та піклування про питання доцільності позбавлення батьківських прав. Для підготовки даного висновку комісія спілкується з відповідачем та вивчає наявність підстав для позбавлення батьківських прав.

У пункті 5 частині 3 статті 175 ЦПК України зазначено, що позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Проте, незважаючи на вищевказані вимоги, в поданій до суду позовній заяві позивачкою не зазначено доказів, що підтверджують та могли б свідчити про можливу винну поведінку відповідача щодо ухилення від виховання дитини, свідомого нехтування своїми батьківськими обов`язками, а також не зазначено доказів щодо попередження батька про необхідність змінити ставлення до виховання дитини.

Приписами ч.5 ст. 177 ЦПК України встановлено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

При цьому, відповідні вимоги, передбаченні ч.5 ст. 177 ЦПК України, в поданій до суду позовній заяві не дотримані, позаяк позивачкою до позовної заяви не додано висновку органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача.

Крім, того згідно імперативних приписів, закріплених у ч. 1 ст. 177 ЦПК України передбачено, що позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

При цьому, відповідно ч. 2 ст. 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Згідно з ч. 4 ст. 95 ЦПК України, копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку встановленому чинним законодавством.

Всупереч наведеним вимогам закону, додані позивачкою до позовної заяви у якості додатку документи та копії позовної заяви із копіями всіх документів виготовлені шляхом ксерокопіювання та не засвідчені належним чином.

У відповідності до ч.2 ст. 175 ЦПК України позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи. При цьому наявна позовна заява виготовлена шляхом ксерокопіювання, а отже позивачем не додержано письмової форми при її подачі до суду.

У пунктах 1 та 2 частини 3 статті 175 ЦПК України зазначено, що позовна заява повинна містити найменування суду першої інстанції, до якого подається заява, повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я ( прізвище, ім`я, та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місце знаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України ( якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Проте, незважаючи на вищевказані вимоги подана позивачкою до суду позовна заява не містить відомостей про наявність або відсутність електронного кабінету у позивача, відповідача та третьої особи.

Таким чином, позовну заяву слід залишити без руху, як таку, що подана без додержання вимог ст. ст. 175 та 177 ЦПК України, із наданням позивачу п`ятиденного строку для усунення недоліків позовної заяви шляхом подачі до суду позовної заяви з дотриманням письмової форми і підписом позивача або його представника, або іншою особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи (та її копії) із зазначенням в ній: 1) доказів, що підтверджують та могли б свідчити про можливу винну поведінку відповідача щодо ухилення від виховання дитини, свідомого нехтування своїми батьківськими обов`язками; 2) зазначенням доказів щодо попередження відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини; 3) відомостей про наявність або відсутність електронного кабінету у позивача, відповідача та третьої особи, а також додати до позовної заяви у якості додатку документи та копії позовної заяви із копіями всіх документіввідповідно до вимог ст. 95 ЦПК України та висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача, а у випадку неможливості отримання вказаного висновку самостійно, зазначити про це в позовній заяві.

Керуючись ст.ст. 175, 177,185, 260, 261, 353 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа відділ «Служба у справах дітей» Сихівського району Львівської міської ради про позбавлення батьківських прав залишити без руху.

Установити строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків - 5 (п`ять) днів з дня отримання копії ухвали.

Роз`яснити позивачу, що у разі невиконання недоліків у зазначений строк, позовна заява буде вважатися неподаною та йому повернута.

Ухвала окремо від рішення суду може бути оскаржена в апеляційному порядку лише щодо розміру судових витрат. В іншій частині заперечення на ухвалу може бути включено до апеляційної скарги на рішення суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала виготовлена 11 березня 2024 року.

Суддя: М.О. Скляренко