Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 695/1830/23

номер провадження 2/695/226/24

08 лютого 2024 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Степченка М.Ю.

за участю секретаря с/з Шевченка В.С.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Золотоноша в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор плюс» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , КС «Добросвіт», третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Золотоніський відділ державної виконавчої служби у Золотоніському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про зняття арешту з майна, -

ВСТАНОВИВ:

23.05.2023 р. представник позивача ТОВ «Факторингова компанія «Вектор плюс» - за довіреністю адвокат Андрюхіна А.Р. звернулася до Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , КС «Добросвіт» про зняття арешту з майна, в якому просила:

- зняти арешти з квартири, яка на праві власності належить ТОВ «ФК «Вектор плюс», та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , накладені:

- ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 20.05.2009 року в справі №2-907. Реєстраційний номер обтяження: 13955745, зареєстровано: 27.05.2009 року;

- ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 08.08.2008 року в справі №2-1349. Реєстраційний номер обтяження: 13955651, зареєстровано: 18.08.2008 року;

- ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 08.08.2008 року в справі №2-1346/2008. Реєстраційний номер обтяження: 13955588, зареєстровано: 15.08.2008 року;

- постановою, серія, номер: 8824095 від 25.11.2008 року, виданою відділом державної виконавчої служби Золотоніського міськрайонного Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Реєстраційний номер обтяження: 13955715, зареєстровано: 25.11.2008 року;

- постановою, серія, номер: 9234901 від 20.10.2008 року, виданою відділом державної виконавчої служби Золотоніського міськрайонного Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Реєстраційний номер обтяження: 13955681, зареєстровано: 20.10.2008 року.

Свої вимоги позивач обгрунтував тим, що 07.02.2007року ОСОБА_1 уклала з АКБ «ТАС-Комерцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Сведбанк», Кредитний договір № 2301/0207/88-767. У забезпечення належного виконання зобов`язання за кредитним договором був укладений Іпотечний договір №2301/0207/88-767-7-1 від 08.02.2007 року, згідно якого ОСОБА_1 передає в іпотеку в якості забезпечення виконання зобов`язання квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

28.11.2012 року ПАТ «Сведбанк» відступило ТОВ «ФК «Вектор Плюс», відповідно до Договору факторингу №15 свої права вимоги за зобов`язаннями позичальника за вказаним кредитним договором. Обтяження згідно вищевказаного іпотечного договору відступлено ТОВ «ФК «Вектор Плюс» та зареєстровано у Державному реєстрі іпотек.

Згідно вказаного договору ТОВ «ФК «Вектор Плюс» набуло право вимоги, в тому числі за договорами про надання споживчого кредиту № 2301/0207/88-767 від 07.02.2007 року з усіма забезпечувальними договорами, в тому числі за іпотечним договором від 08.02.2007 року, предметом іпотеки за яким є квартира за адресою: АДРЕСА_1 .

У зв`язку з невиконанням ОСОБА_1 зобов`язань за договором кредиту та Іпотечним договором, керуючись Законом України «Про іпотеку» ТОВ «ФК «Вектор Плюс» звернуло стягнення на іпотечне майно в позасудовому порядку та зареєструвало за собою право власності на вищезазначену квартиру, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.

Однак, позивач реалізувати заставне майно не може, оскільки згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, на об`єкт нерухомого майна квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , накладено арешти:

- ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 20.05.2009 року в справі №2-907. Реєстраційний номер обтяження: 13955745, зареєстровано: 27.05.2009 року;

- ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 08.08.2008 року в справі №2-1349. Реєстраційний номер обтяження: 13955651, зареєстровано: 18.08.2008 року;

- ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 08.08.2008 року в справі №2-1346/2008. Реєстраційний номер обтяження: 13955588, зареєстровано: 15.08.2008 року;

- постановою, серія, номер: 8824095 від 25.11.2008 року, виданою відділом державної виконавчої служби Золотоніського міськрайонного Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Реєстраційний номер обтяження: 13955715, зареєстровано: 25.11.2008 року;

- постановою, серія, номер: 9234901 від 20.10.2008 року, виданою відділом державної виконавчої служби Золотоніського міськрайонного Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Реєстраційний номер обтяження: 13955681, зареєстровано: 20.10.2008 року.

Накладення арешту на майно має наслідком заборону відчуження арештованого майна, тим самим порушується право власності позивача, внаслідок чого він позбавлений можливості в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. Тому звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою судді від 01.06.2023 відкрито провадження у справі та ухвалено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

21.06.2023 р. до суду надійшла заява відповідачки ОСОБА_1 про визнання позовних вимог та розгляд справи в її відсутність.

Від представника відповідача КС «Добросвіт» 19.07.2023 р. надійшов відзив на позов, в якому зазначено, що ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 08.08.2008 року по справі № 2-1349/2008; з метою забезпечення позову КС «Добросвіт» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення боргу, було заборонено ОСОБА_1 , відчужувати домоволодіння, що належить їй на праві приватної власності та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та заборонено ОСОБА_3 відчужувати домоволодіння, що належить їй на праві приватної власності та знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . Даною ухвалою було накладено заборону відчуження, а не арешт на майно. Заборона відчуження та арешт майна різні види забезпечення позову. У зв`язку з цим представник КС «Добросвіт» вважає, що підстави для задоволення позову в частині позовних вимог до нього відсутні, тому просив відмовити в позові.

Представник позивача адвокат Пивоваров В.І. в судовому засіданні 14.11.2023 р. наполягав на заявлених вимогах з підстав, викладених у позові.

У судове засідання 08.02.2024 р. представник позивача не з`явився, але в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи без його участі.

У судове засідання відповідачка ОСОБА_1 не з`явилася, але в заяві про визнання позовних вимог просила здійснювати розгляд справи в її відсутність.

Відповідачка ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася з невідомих суду причин, хоча про розгляд справи повідомлялася належним чином.

Представник відповідача - КС «Добросвіт» у судове засідання не з`явився, але в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи за його відсутності.

Представник третьої особи - Золотоніського ВДВС у Золотоніському районі Черкаської області ЦМУ МЮ (м. Київ) у судове засідання не з`явився, але скерував до суду заяву про розгляд справи в його відсутність, при прийнятті рішення покладається на розсуд суду.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

Згідно з частинами першою, третьою статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до статті 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Основною ознакою сторін цивільного процесу є їхня матеріальна і процесуальна заінтересованість у справі. Саме сторони є суб`єктами правовідношення, з приводу якого виник спір.

Отже, не можна покладати на третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, будь-які матеріально-правові обов`язки, а також установлювати чи захищати їх права, тобто постановити рішення або ухвалу суду про права чи обов`язки цих третіх осіб.

Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 25 червня 2019 року у справі № 910/17792/17.

Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі (частина друга статті 51 ЦПК України).

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Визначення відповідачів, предмета і підстав спору є правом позивача, водночас встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи: суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред`явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача (висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05 травня 2020 року у справі № 554/8004/16 (провадження 14-431цс19) зробила висновок «що спори, пов`язані з належністю майна, на яке накладений арешт, відповідно до статей 15 і 16 ЦПК України у редакції, що була чинною 15 грудня 2017 року, суди розглядають у порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо існує спір щодо визнання права власності на майно та однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства. У разі якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України у вказаній редакції. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно та про зняття з нього арешту. Особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Відповідачем у справах за позовами про звільнення майна з-під арешту є боржник або особа, в інтересах якої накладено арешт на майно у виконавчих провадженнях, оскільки задоволення такого позову може безпосередньо вплинути на права та законні інтереси сторін спірних правовідносин щодо такого майна».

Особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту (частина перша статті 59 Закону України «Про виконавче провадження»).

07.02.2007року ОСОБА_1 уклала з АКБ «ТАС-Комерцбанк» кредитний договір № 2301/0207/88-767, копія якого міститься в матеріалах справи.

У забезпечення належного виконання зобов`язання за вищевказаним кредитним договором був укладений Іпотечний договір №2301/0207/88-767-7-1 від 08.02.2007 року, згідно якого ОСОБА_1 передала в іпотеку квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

28.11.2012 року між ПАТ «Сведбанк», яке виступає правонаступником АКБ «ТАС-Комерцбанк», та ТОВ «ФК «Вектор Плюс» укладено Договір факторингу №15, за яким здійснено відступлення права вимоги за зобов`язаннями позичальника, в тому числі за вказаним кредитним договором. Дана обставина стверджена копією договору та копією витягу з реєстру боржників.

28.11.2012 також між ПАТ «Сведбанк» та ТОВ «ФК «Вектор Плюс» укладено договір відступлення за іпотечними договорами, в тому числі за Іпотечним договором №2301/0207/88-767-7-1 від 08.02.2007 року, що вбачається з копії договору та витягу з Додатку №1 до договору.

Як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №3175017 від 13.12.2022 року, на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , власником якої є ТОВ «ФК «Вектор Плюс», накладені обтяження:

- Реєстраційний номер обтяження: 13955745, зареєстровано: 27.05.2009 року, вид обтяження: арешт майна, підстава: ухвала Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 20.05.2009 року в справі №2-907;

- Реєстраційний номер обтяження: 13955651, зареєстровано: 18.08.2008 року, вид обтяження: арешт майна, підстава: ухвала Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 08.08.2008 року в справі №2-1349;

- Реєстраційний номер обтяження: 13955588, зареєстровано: 15.08.2008 року, вид обтяження: заборона на нерухоме майно, підстава: ухвала Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 08.08.2008 року в справі №2-1346/2008;

- Реєстраційний номер обтяження: 13955715, зареєстровано: 25.11.2008 року, вид обтяження: арешт майна, підстава: постанова №8824095 від 25.11.2008 року, видана відділом державної виконавчої служби Золотоніського МРУЮ.

- Реєстраційний номер обтяження: 13955681, зареєстровано: 20.10.2008 року, вид обтяження: арешт майна, підстава: постанова №9234901 від 20.10.2008 року, видана відділом державної виконавчої служби Золотоніського МРУЮ.

З копії ухвали Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 20.05.2009 року в справі №2-907 вбачається, що з метою забезпечення позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про повернення подвійної суми завдатку, було накладено арешт на майно, що належить ОСОБА_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , в межах суми позову 23100,00 грн.

Тому вимога позивача в частині скасування арешту квартири, накладеного за даною ухвалою підлягає до задоволення.

Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 08.08.2008 року в справі №2-1349 було задоволено заяву позивача КС «Добросвіт» про забезпечення позову КС «Добросвіт» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення суми боргу, в тому числі заборонено ОСОБА_1 відчуження домоволодіння, що належить їй на праві приватної власності та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Отже, як встановлено судом, даною ухвалою арешт на квартиру не накладався. У постанові від 19.02.2021 р. по справі №643/12369/19 Верховний Суд звертав увагу, що арешт майна і заборона на відчуження майна? є самостійними видами (способами) забезпечення позову, обидва способи за правовою сутністю обмежують право відповідача розпоряджатися спірним майном, але вони є різними для виконання ухвали про забезпечення позову.

Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області суду від 26.07.2023 р. по справі №2-1349/2008 скасовано заходи забезпечення позову, вжиті на підставі ухвали Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 08.08.2008 р. по справі №2-1349/2008 за позовом КС «Добросвіт» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення суми боргу, в тому числі скасовано заборону ОСОБА_1 щодо відчуження домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

У зв`язку з вище викладеним позовні вимоги в частині скасування арешту, накладеного на квартиру ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 08.08.2008 року в справі №2-1349 не підлягають задоволенню.

Судом були досліджені надані на запит суду матеріали справи №2-1346/2008 та встановлено, що дана справа не стосується боржника ОСОБА_1 і квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1 не була предметом розгляду справи №2-1346/2008.

Оскільки ухвалою суду від 08.08.2008 р. по справі №2-1346/2008 арешт на квартиру АДРЕСА_3 , не накладався, то позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню

З листа Золотоніського ВДВС від 24.11.2023 р. вбачається, що у ВП №8824095 боржником являється ОСОБА_1 , а стягувачем КС «ЦФП», у ВП №9234901 боржник ОСОБА_1 , стягувач КС «Фортеця».

При цьому стягувачі - КС «ЦФП» та КС «Фортеця», в інтересах яких був накладений арешт на квартиру, як відповідачі не залучені. Клопотань про залучення їх до участі в справі як співвідповідачів позивач не заявляв.

Тому вимоги в частині скасування арештів, накладених постановами ДВС №8824095 та №9234901 задоволенню не підлягають.

Згідно з ч.ч. 1-4 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.2 ст.13 ЦПК України збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 6 ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У частинах 1, 2 ст.89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, здійснивши системний аналіз наявних у матеріалах справи доказів, суд дійшов висновку, що докази, надані позивачем, є достатніми лише для зняття арешту з квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , накладеного ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 20.05.2009 року в справі №2-907 (Реєстраційний номер обтяження: 13955745, зареєстрованого 27.05.2009 року). Решта позовних вимог не підлягають до задоволення.

Керуючись вищевикладеним та ст.ст. 133, 141, 263, 265, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор плюс» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , КС «Добросвіт», третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Золотоніський відділ державної виконавчої служби у Золотоніському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про зняття арешту з майна задовольнити частково.

Скасувати арешт, накладений ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 20.05.2009 року в справі №2-907 (Реєстраційний номер обтяження: 13955745, зареєстрованого 27.05.2009 року) на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

У решті вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя М.Ю. Степченко