Справа № 496/2176/16-ц
Провадження № 2/496/530/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2024 року Біляївський районний суд Одеської області у

головуючої судді Портної О.П.,

за участю:

секретаря Бондаренко Л.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Біляївка Одеської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу

за позовом: Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», , місцезнаходження: індекс 01001, Київська область, м. Київ, вул. Грушевського, 1-Д, (адреса для листування: індекс 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 50), до

відповідача: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстрація місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 ,

вимоги позивача: про стягнення заборгованості,

позивач повідомлений належним чином про час, дату та місце слухання справи, в судове засідання не з`явився, про поважність причин своєї неявки суд не повідомив,

відповідач помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

В С Т А Н О В И В:

23.06.2016 року представник ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з вказаним позовом.

Згідно автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.06.2016 року, цивільну справу № 496/2176/16-ц, передано головуючій судді Біляївського районного суду Одеської області Галич О.П.

Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 24.06.2016 року було відкрито провадження та судове засідання, відповідно до вимог ЦПК в редакції від 11.06.2016 року.

18.07.2016 року на адресу суду від Біляївського РВ ГУДМС України в одеській області надійшла відповідь на запит щодо місця реєстрації відповідача, де зазначено, що ОСОБА_1 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

02.08.2016 року суддею було направлено запит до Біляївського міськрайонного ВДРІЦС Головного ТУЮ в Одеській області та було отримано 19.08.20216 року копію актового запису про смерть відповідача.

Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 15.09.20216 року було зупинене провадження по справі до з`ясування кола осіб, які є правонаступниками ОСОБА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 та залучити їх до участі у справі.

Вказану ухвалу було направлено позивачу для виконання 16.09.2016 року

04.01.2017 року представник позивача направив до суду запит про результати розгляду справи та було направлено відповідну відповідь 10.01.2017 року і копією ухвали.

19.042017 року до суду від представника позивача надійшов аналогічний запит та судом було повторно направлено ухвалу і відповідь.

26.06.2017 року від представника позивача було направлено до суду клопотання про витребування доказів по справі, а саме актового запису про смерть і направлення запиту до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини.

27.06.2017 року представнику позивача було направлено відповідь на вказане клопотання з роз`ясненням вимог ст .201, ст. 137 ЦПК України (редакція 2016 року) та порядку звернення до суду з клопотанням.

27.12.2018 року судом було направлено лист до позивача про наявність інформації щодо правонаступників відповідача.

09.01.2019 року представник позивача направив до суду клопотання про витребування доказів та судом 11.01.2019 року було надано відповідь з роз`ясненнями, щодо порядку звернення.

01.03.2019 року представник позивача направив до суду клопотання про витребування доказів та судом 05.03.2019 року було надано відповідь з роз`ясненнями, щодо порядку звернення.

08.11.2019 року судом було направлено лист до позивача про наявність інформації щодо правонаступників відповідача.

27.11. 2019 року представник позивача направив до суду клопотання про витребування доказів та судом 28.11.2019 року було надано відповідь з роз`ясненнями, щодо порядку звернення.

18.12.2019 року представник позивача направив до суду клопотання про долучення письмових доказів до матеріалів справи.

20.01.2023 року судом було направлено лист до позивача про наявність інформації щодо правонаступників відповідача з метою розгляду справи.

12.02.2024 року ухвалою суду було відновлено провадження у справі та визнана явка представника позивача у судове засідання обов`язковою. Ухвалу позивач отримав 13.02.2024 року.

28.03.2024 року, 19.06.2024 року представник позивача у судові засідання не з`явився та про причини не явки суд не повідомив.

19.06.2024 року ухвалою суду було визнана явка представника позивача у судове засідання обов`язковою. Ухвалу позивач отримав 25.06.2024 року.

01.08.2024 року представник позивача у судове засідання не з`явився та про причини не явки суд не повідомив.

Оскільки сторони у судове засідання не з`явилися, судом на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

ЄСПЛ у своїх рішеннях у справах «Осман проти Сполученого Королівства» від 28.10.1998 року та «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001 року зазначив, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду, за своєю природою, потребує регулювання з боку держави.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільних процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

Згідно з ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України).

Відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (ч. 1 ст. 44 ЦПК України).

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 211 ЦПК України розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини своєї неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку, зокрема з підстав неявки в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання, та першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними. У разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору (ч.ч. 1, 2, 5 ст. 223 ЦПК України).

Суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи (ст. 257 ЦПК України).

Процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані з принципом диспозитивності цивільного судочинства, за змістом якого особа, що бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами. Вказані наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути і поважними. Отже, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд повинен залишати позовну заяву без розгляду. Зазначена норма є імперативною та дисциплінує позивача як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він має право подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи. Правове значення у цьому випадку має тільки належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача. (Постанова ВС від 28.03.2023 року по справі № 711/7486/19, провадження № 61-10183св21)

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 30.09.2020 року у справі № 759/6512/17, провадження № 61-4437св20, від 07.12.2020 року у справі № 686/31597/19, провадження № 61-15254св20, від 20.01.2021 року у справі № 450/1805/18, провадження № 61-2329св20.

Ініціювавши судовий розгляд справи, позивач насамперед повинен активно використовувати визначені законом процесуальні права, здійснювати їх з метою, з якою такі права надано. Реалізація особою процесуальних прав невіддільна від виконання нею процесуального обов`язку щодо сприяння встановленню в судовому процесі дійсних обставин у справі з метою отримання правосудного судового рішення.

Аналогічні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.01.2023 року у справі № 9901/278/21, провадження № 11-126заі22.

Суд зобов`язаний присікати недобросовісні дії позивача та залишати позов без розгляду у разі повторної неявки належно повідомленого позивача, від якого не надійшло заяви про розгляд справи без його участі. Це забезпечує дотримання судом строків розгляду справи та балансу інтересів сторін спору (постанови Верховного Суду, від 24.04.2019 року у справі № 757/23967/13-ц, провадження № 61-17220св18, від 28.10.2021 року у справі № 465/6555/16-ц, провадження № 61-9020св21, від 12.05.2022 року у справі № 645/5856/13-ц, провадження № 61-2876св20).

У рішенні від 06.09.2007 року, заява № 3572/03, у справі «Цихановський проти України» ЄСПЛ зазначив «:…. саме національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також, чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні»

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 223 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки.

У ч. 5 ст. 223 ЦПК України законодавець встановив особливий порядок наслідок (санкцію) повторної неявки позивача. Ця норма фактично дублює норму, закріплену в п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

Верховний Суд у постанові від 28.03.2023 року по справі № 711/7486/19, зазначив, що п. 2 ч. 3 ст. 223 ЦПК України необхідно тлумачити в системному зв`язку з іншими положеннями цієї статті та іншими нормами процесуального закону (ЦПК України), які визначають наслідки повторної неявки позивача, який не подав заяву про розгляд справи за його відсутності, а саме ч. 5 ст. 223 і п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

З огляду на системне тлумачення вказаних норм процесуального закону Верховний Суд виходив з того, що п. 2 ч. 3 ст. 223 ЦПК України у контексті ч. 5 ст. 223, п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України не може застосовуватися судом щодо неявки позивача у судове засідання.

Аналіз положень ч. 5 ст. 223, п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України дає підстави дійти висновку, що наслідком повторної неявки позивача в судове засідання є одночасно його належне повідомлення про час і місце судового засідання та відсутність заяви позивача про розгляд справи без його участі у судовому засіданні.

З матеріалів справи вбачається, що дана справа знаходиться на розгляді у судді Біляївського районного суду Одеської області з 23.06.2016 року. На даний час судовий розгляд справи не розпочався. Від сторони позивача, після постановлення ухвали судом про обов`язкову участь позивача у розгляді справи жодних заяв та клопотань не надходило.

У судові засідання, представник позивача, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, не з`явився, жодних заяв та клопотань від нього не надходило, в тому числі з викладенням позиції щодо встановлення кола спадкоємців та залучення співвідповідачів, а також розгляду справи у його відсутність, про поважність причин своєї неявки суд не повідомляв.

В зв`язку з вищевикладеним, суд дійшов висновку про залишення без розгляду позовної заяви Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

У відповідності до ч. 2 ст. 257 ЦПК України особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Керуючись ст.ст. 223, 257, 260, 261 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - залишити без розгляду.

Залишення позовної заяви без розгляду не позбавляє позивача права повторно звернутися до суду з позовом.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду на протязі п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги до суду першої інстанції.

Повний текст ухвали складено 01.08.2024 року.

Суддя О.П. Портна