К И Ї В С Ь К И Й А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2024 року місто Київ

справа № 755/12284/22

апеляційне провадження № 22-ц/824/821/2024

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача - Головачова Я.В.,

суддів: Нежури В.А., Невідомої Т.О.,

за участю секретаря судового засідання: Осінчук Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , на рішення Дніпровського районного суду міста Києва у складі судді Галагана В.І. від 11 липня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району міста Києва", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 , про стягнення матеріальної шкоди, завданої залиттям,

в с т а н о в и в :

Короткий зміст обставин справи

У листопаді 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району міста Києва", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 , про стягнення матеріальної шкоди, завданої залиттям.

Позов обґрунтовано тим, що вона є власницею квартири АДРЕСА_1 . 15 жовтня 2022 року сталося залиття вказаної квартири, а саме:намокла стіна, яка межує із загальним стояком, по якому відбувається стік води з ванних кімнат у будинку. При цьому залиття відбувається не в перше, зокрема воно мало місце також 4 серпня 2022 року, 8 вересня 2022 року, 15 вересня 2022 року, 23 вересня 2022 року, 21 вересня 2022 року, 2 жовтня 2022 року.

Внаслідок залиття почала руйнуватись стіна, з`явився грибок та неприємний запах. Про факт залиття від 15 жовтня 2022 року був складений акт, підписаний мешканцями квартири АДРЕСА_1 , адвокатом ОСОБА_2 , а також мешканкою квартири АДРЕСА_3 . Матеріальний збиток внаслідок залиття від 15 жовтня 2022 року становить 969 грн. 60 коп., що підтверджується відповідним висновком експерта.

Згідно відповіді КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району міста Києва" ймовірною причиною потрапляння вологи до квартири позивача є часткова відсутність герметичного примикання ванни до стіни у вище розташованій квартирі АДРЕСА_3 .

Однак, під час обстеження вказаної квартири жодних слідів підтікання води на підлозі або в інших місцях ванної кімнати не виявлено. Позивач вважає, що залиття відбулось у зв`язку із пошкодженням трубопроводу, що належить до сфери відповідальності відповідача, оскільки розташований в стіні будинку.

Посилаючись на викладене, ОСОБА_1 просила стягнути з КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району міста Києва" майнову шкоду в розмірі 969 грн. 60 коп.; зобов`язати відповідача провести поточний ремонт внутрішньо-будинкових систем водопостачання та водовідведення в будинку АДРЕСА_4 , несправність яких стала причиною залиття квартири АДРЕСА_1 , належної позивачу.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 11 липня 2023 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення мотивоване тим, що факт залиття квартири позивача є встановленим, однак матеріали справи не містять ані доказів причини залиття, ані особи, яка завдала майнову шкоду позивачу.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

У поданій апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , посилаючись на неправильне застосування норм матеріального і порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Скаржник зазначає, що суд безпідставно розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику/повідомлення сторін, оскільки ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 9 грудня 2022 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Суд не з`ясував належним чином всіх обставин справи, не врахував, що судова будівельно-технічна експертиза фактично не була проведена, оскільки експерт вказав про відсутність доступу до певних приміщень і систем, при цьому не звернувся до суду із клопотанням про забезпечення такого доступу. За вказаних обставин, суд мав призначити у справі додаткову експертизу, а не відмовляти у задоволенні позову з підстав

його недоведеності. Суд не застосував до спірних правовідносин норми Закону України "Про житлово-комунальні послуги", Правила надання послуг з управління багатоквартирним будинком, Порядок обслуговування внутрішньо будинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води, які зобов`язують відповідача провести ремонт пошкоджених внутрішньо будинкових систем водопостачання.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Учасники справи відзиви на апеляційну скаргу не подали.

Процесуальні дії суду

Ухвалою Київського апеляційного суду від 30 січня 2024 року у задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про призначення повторної будівельно-технічної експертизи відмовлено.

Позиція учасників справи, які з`явилися в судове засідання

ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_4 в суді апеляційної інстанції підтримали апеляційну скаргу з наведених в ній підстав та просили її задовольнити.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином. З урахуванням положень частини 2 статті 372 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Судом установлено, що ОСОБА_1 є співвласником квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 12 червня 2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Соврас О.Ю. (а.с. 19-21).

15 жовтня 2022 року складено акт, підписаний мешканцями квартири АДРЕСА_1 , АДРЕСА_3 , адвокатом ОСОБА_2 , про факт залиття у ванній кімнаті квартири АДРЕСА_1 , яке відбувається з травня 2022 року, зокрема, 4 серпня 2022 року, 8 вересня 2022 року, 15 вересня 2022 року, 23 вересня 2022 року, 21 вересня 2022 року, 2 жовтня 2022 року; підтікань у ванній кімнаті вище розташованої квартири АДРЕСА_3 не виявлено (а.с. 22-25, 26-42).

За даними Листів Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації від 26 жовтня 2022 року № 103-103/Ч-653-4656, Департаменту житлово-комунальної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) від 17 жовтня 2022 року № 058/4/3-058/1/Ч-289-1805, за інформацією КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва", 21 жовтня 2022 року при повторному комісійному обстеженні за участю представників підприємства, структурного підрозділу ЖЕД-402 та за присутності заявника ОСОБА_1 , обстежено квартиру АДРЕСА_1 і встановлено, що у ванній кімнаті спостерігаються плями від потрапляння вологи на стелі площею 0,5 кв.м. При візуальному обстеженні встановлено, що мережі ХВП, ГВП та каналізації знаходяться в належному санітарно-технічному стані.

Ймовірною причиною потрапляння вологи до квартири АДРЕСА_1 є часткова відсутність герметичного примикання ванни до стіни у вище розташованій квартирі АДРЕСА_3 , що є межею відповідальності власників квартири, про що складено відповідний Акт (а.с. 44, 45, 92).

Згідно висновку експерта № 51/1 від 10 листопада 2022 року, складеного експертом ТОВ "Українська експертна компанія", встановити конкретну причину залиття квартири АДРЕСА_1 , згідно даних візуально-інструментального обстеження не вбачається можливим у зв`язку з: не забезпеченням доступу до квартири АДРЕСА_5 ; відсутністю ознак витоку рідини з водонесучих відкритих для візуального огляду інженерних систем в приміщеннях ванних квартир АДРЕСА_1 , АДРЕСА_6 , АДРЕСА_3 ; не забезпеченням доступу до прихованих водонесучих інженерних систем ванних кімнат квартир АДРЕСА_6 , АДРЕСА_3 . Відповідно до виявлених пошкоджень джерело залиття квартири АДРЕСА_1 розташовано вище стелі ванної кімнати, поза межами приміщень вказаної квартири. Вартість ремонтно-відновлювальних робіт (розмір завданої матеріальної шкоди) для усунення пошкоджень внаслідок залиття квартири АДРЕСА_1 , згідно даних візуально-інструментального обстеження, станом на час проведення дослідження, становить 969 грн. 60 коп. (а.с. 58-73).

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 16 лютого 2023 року призначено судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.

На виконання вказаної ухвали суду, експертом Науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України проведено судову будівельно-технічну експертизу та складено висновок експерта № 7813/23-43 від 22 червня 2023 року, відповідно до якого встановити технічну причину залиття ванної кімнати квартири АДРЕСА_1 , яке відбулось 15 жовтня 2022 року, згідно даних візуально-інструментального обстеження не вбачається можливим у зв`язку із:

- не забезпеченням доступу до квартири АДРЕСА_5 ; відсутністю ознак витоку рідини з водонесучих відкритих для візуального огляду інженерних систем в приміщеннях ванних кімнат квартир АДРЕСА_1 , АДРЕСА_6 , АДРЕСА_3 ; не забезпеченням доступу до прихованих водонесучих інженерних систем ванних кімнат квартир АДРЕСА_6 , АДРЕСА_3 ; відсутністю методики по встановленню дати залиття за результатами візуально-інструментального обстеження;

встановити згідно даних візуально-інструментального обстеження чи знаходиться об`єкт, який став причиною залиття квартири АДРЕСА_1 , яке відбулось 15 жовтня 2022 року, поза межами житлового приміщення квартири АДРЕСА_1 , не вбачається можливим, в зв`язку із:

- не забезпеченням доступу до квартири АДРЕСА_5 ; відсутністю ознак витоку рідини з водонесучих відкритих для візуального огляду інженерних систем в приміщеннях ванних кімнат квартир АДРЕСА_1 , АДРЕСА_6 , АДРЕСА_3 ; не забезпеченням доступу до прихованих водонесучих інженерних систем ванних кімнат квартир АДРЕСА_6 , АДРЕСА_3 ; відсутністю методики по встановленню дати залиття за результатами візуально-інструментального обстеження;

встановити згідно візуально-інструментального обстеження чи відноситься об`єкт, який став причиною залиття квартири АДРЕСА_1 , яке відбулось 15 жовтня 2022 року, до внутрішньо будинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення або постачання гарячої води, не вбачається можливим, в зв`язку із:

- не забезпеченням доступу до квартири АДРЕСА_5 ; відсутністю ознак витоку рідини з водонесучих відкритих для візуального огляду інженерних систем в приміщеннях ванних кімнат квартир АДРЕСА_1 , АДРЕСА_6 , АДРЕСА_3 ; не забезпеченням доступу до прихованих водо несучих

інженерних систем ванних кімнат квартир АДРЕСА_3 , АДРЕСА_6 ; відсутністю методики по встановленню дати залиття за результатами візуально-інструментального обстеження.

Згідно документальних даних, а саме: Акту ЖЕД-402 від 19 вересня 2022 року (а.с. 90) можливою причиною потрапляння вологи до приміщення ванної кімнати квартири АДРЕСА_1 , є відсутність герметизації між ванною та стіною в межах приміщень ванних кімнат квартир АДРЕСА_3 , АДРЕСА_5 за вказаною адресою, що не відноситься до внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення або постачання гарячої води (а.с. 125-133).

Позиція суду апеляційної інстанції

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення в цій частині, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

Справедливість - одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Зазвичай справедливість розглядають як властивість права, виражену, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому правопорушенню.

Складовими принципу верховенства права є, зокрема, правова передбачуваність та правова визначеність, які необхідні для того, щоб учасники відповідних правовідносин мали можливість завбачати наслідки своїх дій і бути впевненими у своїх законних очікуваннях, що набуте ними на підставі чинного законодавства право, його зміст та обсяг буде ними реалізовано.

Статтею 2 ЦПК України встановлено, що завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 статті 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з частиною 1 статті 15, частиною 1 статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права.

Загальний перелік способів захисту цивільного права та інтересів визначено у статті 16 ЦК України. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів позивача у цивільному процесі можливий за умови, що такі права, свободи чи інтереси справді порушені, а позивач використовує цивільне судочинство саме для такого захисту, а не з іншою метою. Застосування судом того чи іншого способу захисту має приводити до відновлення порушеного права позивача.

Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди (частина 2 статті 16 ЦК України).

Однією з підстав виникнення зобов`язання є завдання майнової (матеріальної) шкоди та моральної шкоди іншій особі (пункт 3 частини 2 статті 11 ЦК України).

Особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування (частина 1 статті 22 ЦК України).

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду, передбачені статтею 1166 ЦК України, частиною першою якої встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Для настання відповідальності необхідна наявність складу правопорушення, а саме: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди; в) причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача;г) вина.

Під шкодою розуміється матеріальна шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права, та (або) применшенні немайнового блага (життя, здоров`я тощо). У відносинах, що розглядаються, шкода - це не тільки обов`язкова умова, але й міра відповідальності, оскільки за загальним правилом статті, що коментується, завдана шкода відшкодовується в повному обсязі. Мова йде про реальну шкоду та упущену вигоду (стаття 22 ЦК України).

Протиправна поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці (діях або бездіяльності). Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи.

Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди.

Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є принцип змагальності сторін, в силу якого сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. При цьому кожна сторона в силу статті 81 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У контексті положень одного із основоположних принципів цивільного судочинства - принципу змагальності сторін вирішальним фактором є те, що суд не повинен нічого доказувати за своєю ініціативою, оскільки це - обов`язок сторін, які користуються рівними правами щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом переконливості цих доказів. Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, то суд робить висновок про її недоведеність.

Відповідно до частини 1, пункту 2 частини 2 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Звертаючись до суду з указаним позовом, ОСОБА_1 зазначала, що внаслідок пошкодження внутрішньо-будинкових систем водопостачання та водовідведенняу будинку, сталося залиття в її квартирі, відповідальність за яке несе КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва", як балансоутримувача будинку, до компетенції якого належить ремонт та утримання внутрішньобудинкових систем.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність правових підстав для задоволення вимог позивача про відшкодування майнової шкоди та зобов`язання відповідача здійснити ремонт, оскільки матеріали справи не містять жодного доказу, який би свідчив про причини виникнення залиття та винуватість у цьому відповідача.

Доводи апеляційної скарги вказаного висновку не спростовують, оскільки жодних доказів на підтвердження позовних вимог матеріали справи не містять.

Посилання у апеляційній скарзі на обов`язок суду першої інстанції призначити у справі повторну/додаткову експертизу у зв`язку із ненаданням експертом відповідей на поставлені питання під час проведення судової будівельно-технічної експертизи відхиляються судом апеляційної інстанції.

Відповідно до статті 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі, коли для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності. У разі необхідності суд може призначити декілька експертиз, додаткову чи повторну експертизу.

Призначення експертизи судом є обов`язковим у разі заявлення клопотання про призначення експертизи обома сторонами. Призначення експертизи судом є обов`язковим

також за клопотанням хоча б однієї із сторін, якщо у справі необхідно встановити: характер і ступінь ушкодження здоров`я; психічний стан особи; вік особи, якщо про це немає відповідних документів і неможливо їх одержати ( стаття 105 ЦПК України).

Аналізуючи наведені норми права, можна зробити висновок, що призначення судом експертизи є дискреційним повноваженням суду, крім випадків чітко передбачених цивільним процесуальним законом.

Як убачається з наявного в матеріалах справи висновку судової будівельно-технічної експертизи від 22 червня 2023 року № 7813/23-43, проведеної експертом Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України С. Лісниченком, відповіді на поставлені перед експертом питання фактично не надані, оскільки: не забезпечено доступ до квартири АДРЕСА_5 ; відсутні ознаки витоку рідини з водонесучих відкритих для візуального огляду інженерних систем в приміщеннях ванних кімнат квартир АДРЕСА_1 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_6 ; не забезпечено доступ до прихованих водонесучих інженерних систем ванних кімнат квартир АДРЕСА_3 , АДРЕСА_6 ; відсутня методика по встановленню дати залиття за результатами візуально-інструментального обстеження. Згідно акту ЖЕД-402 від 19 вересня 2022 року можливою причиною потрапляння вологи до приміщення ванної кімнати квартири АДРЕСА_1 , є відсутність герметизації між ванною та стіною в межах приміщень ванних кімнат квартир АДРЕСА_3 та АДРЕСА_5 за вказаною адресою (а.с. 125-130).

Суд звертає увагу, що поставлені на вирішення експертизи питання стосуються прав інших власників квартир (квартири АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 ), які не залучені до участі у справі, і надання доступу до їх помешкань поза їх волею є недопустимим, що виключає можливість призначення повторної/додаткової експертизи.

Поряд з тим, ОСОБА_1 до позовної заяви було додано копію висновку ТОВ "Українська експертна компанія" від 10 листопада 2022 року, згідно якого причини залиття також не вдалося встановити з причин відсутності доступу до інших квартир та інженерних мереж.

При цьому у клопотанні про призначення судової будівельно-технічної експертизи представник позивача фактично ставив ті самі питання, що і у попередній експертизі, відповідь на які з тих же підстав не надані.

Наведені обставини свідчать про неналежний спосіб доказування, обраний позивачем, а тому позовні вимоги є недоведеними, що правильно констатовано судом першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги фактично зводяться лише до необхідності призначення у справі повторної судової будівельно-технічної експертизи, однак судом апеляційної інстанції відмовлено у задоволення вказаного клопотання у зв`язку із його необґрунтованістю.

Разом з тим, посилання у апеляційній скарзі на порушення судом першої інстанції порядку розгляду справи є обґрунтованими.

Частиною 1 статті 187 ЦПК України встановлено, що за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі протягом п`яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків, поданої в порядку, передбаченому статтею 185 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 4 частини 2 статті 187 ЦПК України про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначає за якими правилами позовного провадження (загального чи спрощеного) буде розглядатися справа.

Як убачається з матеріалів справи, ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва у складі судді Чех Н.А. від 9 грудня 2022 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с. 81).

Разом з тим, після проведення повторного автоматичного розподілу справи, судом безпідставно розглянуто справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Згідно з пунктом 3 частини 3 статті 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо: справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Оскільки у матеріалах справи відсутні докази повідомлення (виклику) ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи у суді першої інстанції, а рішення суду ухвалене за її відсутності, на що посилається скаржник у своїй апеляційній скарзі, то ця обставина є обов`язковою підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення.

За таких обставин колегія суддів вважає, що судом ухвалено рішення про відмову у задоволенні позову з порушенням норм процесуального права, що відповідно до статті 376 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду й ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 .

Керуючись статтями 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , задовольнити частково.

Рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 11 липня 2023 року скасувати і ухвалити нове судове рішення такого змісту.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського

району міста Києва", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 , про стягнення матеріальної шкоди, завданої залиттям, відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий

Судді: