Справа №949/2553/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2024 року Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:

головуючого - судді: Оборонової І.В.,

за участю секретаря: Волкодав А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дубровиця справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом до відповідачки ОСОБА_2 та просить зменшити розмір аліментів, які стягуються із нього на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за рішенням Дубровицького районного суду Рівненської області від 09 лютого 2011 року та стягувати із нього на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішенням Дубровицького районного суду Рівненської області від 09 лютого 2011 року у справі № 2-107/11 з нього стягуються аліменти на користь відповідачки ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 02 вересня 2010 року і до досягнення дітьми повноліття. На підставі виконавчого листа від 08 квітня 2011 року № 2/107/11, по вказаній справі відносно позивача було відкрито виконавче провадження №43528601. З моменту прийняття рішення по вказаній справі, у нього змінився сімейний стан, оскільки з 19 листопада 2011 року він перебуває у шлюбі з ОСОБА_5 , в період якого у них народилося двоє дітей: дочка - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та дочка - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Крім того, його дружина ОСОБА_8 має 3-тю групу інвалідності, пов`язану із впливом аварії на ЧАЕС та потребує значних коштів на лікування. Тому, сплата аліментів в розмірі 1/4 частини його доходів, позбавляє його можливості належно обслуговувати свої особисті потреби та членів своєї сім`ї, яких він зобов`язаний утримувати. Тому вважає, що зменшення розміру аліментів, стягуваних на утримання дитини до розміру 1/6 частини від його доходу щомісячно, буде відповідати нормам чинного законодавства України.

Від відповідачки до початку розгляду справи надійшов відзив на позову заяву, в якому вона просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Вказує, що після фактичного припинення шлюбних відносин, дочка залишилась на її утриманні, а позивач дитину матеріально не підтримував. 09 лютого 2011 року Дубровицьким районним судом було ухвалено рішення про стягнення з позивача на її користь аліментів на утримання дитини: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи 02 вересня 2010 року і досягнення дитиною повноліття. Проте, з моменту ухвалення судом вищевказаного рішення, позивач належним чином не сплачував аліменти, у матеріальному забезпеченні спільної доньки ОСОБА_9 участі не брав, а тому у нього виникала заборгованість по сплаті аліментів. Разом з цим, донька ОСОБА_9 з 5-річного віку почала займатися спортивно-бальними танцями, неодноразово брала участь у змаганнях по всій території України. Такі заняття доньки заохочувалися відповідачкою, тому всі витрати, пов`язані з цим, як наприклад: купівля танцювального взуття, костюмів, тощо, відповідачка повністю взяла на себе. У свою чергу позивач захопленнями доньки не цікавився та матеріально у цьому не сприяв. Коли доньці ОСОБА_9 виповнилося 9 років, вона почала професійно займатися боксом, що також потягло за собою додаткові витрати на платні заняття, купівлю спортивного спорядження, тощо. Донька систематично брала участь у відповідних змаганнях. Витрати за це безпосередньо несла відповідачка, без участі позивача. З 01 вересня 2023 року по теперішній час дочка ОСОБА_9 навчається у 9 класі КЗ ЛОР «Львівський фаховий коледж спорту» на відділенні боксу. Форма навчання денна. У зв`язку з цим, донька потребує значних витрат на її навчання, серед яких: купівля спортивного одягу - 1 раз у рік, купівля спортивного взуття (боксерок) - 1 раз на півроку, купівля спортивного спорядження (шолом, рукавиці боксерські, капи) та вітамінів, оплата індивідуальних занять та масажів, тощо. Крім того, їхня спільна з позивачем донька постійно бере участь у чемпіонатах України з боксу та на даний час готується до участі у чемпіонаті Європи з боксу, а відтак це тягне за собою витрати на поїздки, проживання, харчування, тощо. При цьому, позивач не лише не допомагає утримувати доньку ОСОБА_9 матеріально, але з моменту припинення стосунків між ними, він взагалі не цікавився життям дочки, здобутками, інтересами, тобто абсолютно самоусунувався від виконання своїх батьківських обов`язків. Поряд з цим, відповідачка має ще двох доньок від другого шлюбу, тобто є багатодітною матір`ю та самостійно здійснює виховання та утримання своїх дітей. На даний час вона ніде офіційно не працює, її дохід є мінливим, а тому зменшення розміру аліментів суттєво погіршить умови життя їх спільної дитини, зашкодить її розвитку та спортивній кар`єрі. Також зазначає, що позивачем не надано доказів про суттєві зміни його матеріального стану. Факт укладання шлюбу із ОСОБА_8 не впливає на його права та обов`язки щодо утримання своєї дитини - ОСОБА_4 , а наявність двох дітей від іншої дружини теж не є суттєвою зміною матеріального стану, оскільки його діти знаходяться на спільному утриманні обох батьків, а не лише позивача. Крім того, позивачем не вказано розміру своїх доходів станом на даний час та сукупного доходу його сім`ї (з урахуванням доходів дружини). Позивачем не додано розрахунків, чим саме він керувався під час вирахування розміру аліментів в розмірі 1/6 частини від всіх видів доходів на утримання своєї доньки ОСОБА_4 . При цьому, позивач є здоровою працездатною особою, від обов`язку матеріально утримувати свою доньку не звільнений, а тому будь-яких фізіологічних чи об`єктивних перешкод, які б унеможливлювали виконання ним свого обов`язку щодо утримання дитини від першого шлюбу немає. З огляду на це вважає, що позивач належним чином не обґрунтував та не підтвердив належними доказами факт зміни обставин, які мали місце за період з часу з моменту ухвалення судом рішення про стягнення аліментів та станом на час звернення до суду з даним позовом. Також позивачем не надано будь-яких належних та допустимих доказів, які б свідчили про збільшення його витрат на утримання неповнолітніх дітей та лікування дружини. Тому, твердження позивача з приводу того, що він несе більші витрати на утримання неповнолітніх дітей та дружини є недоведеними, а тому зазначені у позовній заяві обставини не є підставою для зменшення розміру аліментів.

До початку розгляду справи від позивача до суду надійшла заява, у якій він просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Від відповідачки до початку розгляду справи надійшла заява про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги не визнає. При прийнятті рішення просить врахувати поданий нею відзив на позовну заяву.

Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, з`ясувавши повно і всебічно обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, оцінивши докази в їх сукупності, приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що позивач та відповідачкою перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням суду було розірвано.

В період шлюбу у них народилася дочка - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що свідчить копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 13 жовтня 2008 року (а.с.7).

Рішенням Дубровицького районного суду Рівненської області від 09 лютого 2011 року у справі №2-107/11 з позивача на користь відповідачки на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , присуджено стягнення аліментів у розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 02 вересня 2010 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.12-13).

06 січня 2022 року на підставі виданого виконавчого листа №949/1040/21 від 04 січня 2022 року, відкрито виконавче провадження №43528601 (а.с.14).

Як вбачається із копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 від 19 листопада 2011 року, 19 листопада 2011 року позивач уклав шлюб із ОСОБА_5 (а.с.10).

Від даного шлюбу у позивача із ОСОБА_8 народилося двоє дітей: дочка - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та дочка - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.8, 9).

Відповідно до ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

В силу ч.ч. 8-9 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім"ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Статтею 27 Конвенції Організації об`єднаних націй про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789 ХІІ (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до принципу № 4 Декларації прав дитини - дитині мають належати права: на здорове зростання і розвиток, на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування.

Аналогічні положення закріплені частиною першою ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», згідно якої батьки мають право та зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний, моральний розвиток.

Згідно з ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ст. 273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-якого з них змінити розмір встановлених аліментів або звільнити від їх сплати.

Згідно зі ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У статті 192 СК України закріплено вичерпний перелік обставин, які можуть бути підставою для зміни розміру аліментів.

Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану, як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного, і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану, підставою для зміни розміру аліментів.

З роз`яснень пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" вбачається, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Отже, враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. У зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

З аналізу зазначених правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.

При цьому, суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів.

З позовної заяви вбачається, що заявляючи вимоги про зменшення розміру аліментів, позивач посилається на зміну свого сімейного стану та погіршення матеріального становища.

Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 та ч.2 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення

Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Статтею 182 СК України, передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних правна результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Позивач на підтвердження доводів про погіршення свого матеріального стану, долучив до матеріалів справи довідку до акта МСЕК серії 12 ААБ №898140 від 23 лютого 2022 року, з якого вбачається, що теперішня дружина позивача має 3-тю групу інвалідності (а.с.11), що як зазначає позивач потребує значних коштів на лікування.

Однак, вказаний позивачем доказ не свідчать про суттєву зміну матеріального стану чи стану здоров`я позивача та в сукупності не може слугувати підставою для зменшення розміру аліментів. Крім того, позивачем не надано доказів на підтвердження того, що він витрачає значні кошти на утримання своїх дітей та лікування своєї дружини.

Посилання позивача у позовній заяві на зміну сімейного стану, а саме народження інших дітей від іншого шлюбу, не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів, оскільки батьки не мають компенсовувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою.

Аналогічний за змістом висновок викладено в постановах Верховного Суду від 03 червня 2020 року у справі №760/9783/18-ц (провадження №61-9460св20), від 16 вересня 2020 року у справі №565/2071/19 (провадження №61-9460св20), від 28 травня 2021 року справа №715/2073/20.

Інших суттєвих обставин, які б настали після ухвалення рішення по справі № 2-107/11 від 09 лютого 2011 року про стягнення з позивача аліментів на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та вплинули на його матеріальний стан, позивач не зазначає та доказів на їх підтвердження не надає.

Також позивачем не вказано (не додано розрахунків), чим саме він керувався під час вирахування розміру аліментів в розмірі 1/6 частини від всіх видів доходів на утримання своєї доньки ОСОБА_4 .

Слід зазначити, що позивач є здоровою працездатною особою, адже доказів протилежного ним не подано, від обов`язку матеріально утримувати свою доньку не звільнений, а тому будь-яких фізіологічних чи об`єктивних перешкод, які б унеможливлювали виконання ним свого обов`язку щодо утримання дитини від першого шлюбу немає.

Таким чином, позивач належним чином не обґрунтував та не підтвердив належними доказами факт зміни обставин, які мали місце за період з часу ухвалення судом рішення про стягнення аліментів та станом на час звернення до суду з даним позовом. Також позивачем не надано будь-яких належних та допустимих доказів, які б свідчили про збільшення витрат позивача на утримання неповнолітніх дітей та лікування дружини. Тому твердження Позивача з приводу того, що він несе більші витрати на утримання неповнолітніх дітей та дружини є недоведеними, а тому зазначені у позовній заяві обставини не є підставою для зменшення розміру аліментів.

Разом із тим, у відзиві на позовну заяву відповідачка вказує, що має ще двох неповнолітніх дітей від іншого шлюбу, є багатодітною матір`ю та самостійно здійснює виховання та утримання своїх дітей. На даний час вона офіційно ніде не працює, а її дохід є мінливим, а тому зменшення розміру аліментів суттєво погіршить умови життя їхньої з позивачем спільної дитини, зашкодить її розвитку та спортивній кар`єрі.

Так, як встановлено із копії рішення Дубровицького районного суду Рівненської області від 13 лютого 2019 року, відповідачка розірвала шлюб із ОСОБА_10 , зареєстрований 07 лютого 2012 року Берестівською сільською радою Дубровицького району Рівненської області, а/з №1 (а.с.48).

В період вказаного шлюбу у них народилося двоє дітей: ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , про що свідчать копії свідоцтв про їх народження (а.с.45, 46).

Як вбачається із довідки про склад сім`ї №2/83 від 23 січня 2024 року до складу сім`ї ОСОБА_13 входять: дочка - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; син - ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; дочка ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ; мати ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та брат ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , який зареєстрований, але не проживає (а.с.52).

Згідно копії посвідчення серії НОМЕР_3 від 15 листопада 2023 року, виданого Управлінням соціального захисту населення Сарненської РДА ОСОБА_13 має право на пільги, передбачені законодавством України для багатодітних сімей (а.с.47)

Відповідно до копії трудової книжки відповідачки серії НОМЕР_4 , а також копії довідки з Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування індивідуальні відомості про застраховану особу форми ОК-5, відповідачка на даний час є офіційно непрацюючою (а.с.49, 50-51).

Також відповідачкою долучено до матеріалів справи копії дипломів та грамот за здобуті їх з позивачем дочкою призові місця, за її участь у різних спортивних змаганнях та конкурсах (а.с.53-73). Дочка ОСОБА_9 з 5-річного віку займається спортивно-бальними танцями, неодноразово брала участь у змаганнях по всій території України, а з 9-ти років почала професійно займатися боксом, що також потягло за собою додаткові витрати відповідачки на платні заняття, купівлю спортивного спорядження, тощо. Також вона постійно бере участь у чемпіонатах України з боксу та на даний час готується до участі у чемпіонаті Європи з боксу, а відтак це також тягне за собою витрати на поїздки, проживання, харчування, тощо.

З 01 вересня 2023 року по даний час донька ОСОБА_9 навчається у 9 класі КЗ ЛОР «Львівський фаховий коледж спорту» на відділенні боксу. Форма навчання денна (а.с.43).

Таким чином, розмір стягуваних на даний час аліментів на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідає розміру, передбаченому нормами діючого СК України. При цьому, у випадку зменшення розміру стягуваних аліментів, це суттєво погіршить умови життя їхньої спільної з позивачем дитини, зашкодить її розвитку та спортивній кар`єрі, тим самим буде суперечити інтересам дочки на належне її забезпечення.

Відтак, аналізуючи зібрані по справі докази, суд приходить до висновку про те, що належних та допустимих доказів того, що змінились обставини, які існували на момент постановлення рішення про стягнення аліментів з позивача, що визначені ст.192 СК України та які дають підстави для зменшення їх розміру, позивачем суду не надано. Також позивачем не надано і доказів суттєвої зміни його матеріального чи сімейного стану, стану здоров`я, внаслідок чого виникла необхідність у зменшенні розміру аліментів через неможливість їх сплачувати у визначеному розмірі. Інші доводи позивача не можуть бути прийняті судом, оскільки не відносяться до безумовних підстав для зменшення розміру аліментів, а тому суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог.

Оскільки суд відмовляє в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, то відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати, понесені позивачем, відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 133, 141, 223, 259, 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана через Дубровицький районний суд Рівненської області в Рівненський апеляційний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст.265 ЦПК України:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , проживає по АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , паспорт серії НОМЕР_6 , виданий 21 грудня 2012 року Рокитнівським РС УДМС України в Рівненській області.

Відповідач: ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , проживає по АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_7 , паспорт серії НОМЕР_8 , виданий 05 квітня 2012 року Дубровицьким РВ УМВС України в Рівненській області.

Суддя:підпис

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду

Суддя Дубровицького

районного суду

Рівненської області Оборонова І.В.