Провадження № 2-с/461/19/24
У Х В А Л А

26.02.2024 року місто Львів

Суддя Галицького районного суду м. Львова Стрельбицький В.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу,

встановив:

Фактичні обставини справи, суть клопотання та дані про особу, яка його заявила,

суть питання, яке вирішується судом.

18.12.2023 року Галицьким районним судом м. Львова видано судовий наказ №461/10615/23 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Львівського міського комунального підприємства «Львівводоканал» заборгованості за надані послуги водопостачання та водовідведення за період з 01.01.2022 по 01.11.2023 у сумі 4528,52 грн., заборгованості за абонентське обслуговування постачання води за період з 01.03.2022 по 01.11.2023 у сумі 502,94 грн. та заборгованість за абонентське обслуговування відведення води за період з 01.03.2022 по 01.11.2023 в сумі 258,90грн., загальною сумою боргу 5290 грн. 36 коп., а також суму сплаченого судового збору у розмірі 268 грн. 40 коп.

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою у якій просить поновити пропущений строк на подання заяви про скасування судового наказу та скасувати судовий наказ №461/10615/23 від 18 грудня 2023 року, виданий Галицьким районним судом м. Львова про стягнення з ОСОБА_1 на користь Львівського міського комунального підприємства «Львівводоканал» заборгованості за надані послуги водопостачання та водовідведення за період з 01.01.2022 по 01.11.2023 у сумі 4528,52 грн., заборгованості за абонентське обслуговування постачання води за період з 01.03.2022 по 01.11.2023 у сумі 502,94 грн. та заборгованість за абонентське обслуговування відведення води за період з 01.03.2022 по 01.11.2023 в сумі 258,90грн., загальною сумою боргу 5290 грн. 36 коп., а також суму сплаченого судового збору у розмірі 268 грн. 40 коп.

Також, заявник просить допустити поворот виконання судового наказу оскільки, приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Пиць Андрієм Андрійовичем у виконавчому провадженні ВП № 74133252 з виконання судового наказу № 461/10615/23 виданого 18.12.2023 Галицьким районним судом м. Львова, винесено постанови про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору та витрат виконавчого провадження, а також про арешт грошових коштів.

Подану заяву ОСОБА_1 мотивує тим, що про видачу судового наказу дізнався 13 лютого 2024 року, у зв`язку з накладенням арешту на його рахунки у банківських установах. Також, заявнику стало відомо, що 12.02.2024 року приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Пиць Андрієм Андрійовичем, за заявою ЛМКП «Львівводоканал», відкрито виконавче провадження ВП № 74133252 з виконання судового наказу № 461/10615/23, виданого 25.01.2024 року Галицьким районним судом м. Львова. Заявник стверджує, що реєстрація місця проживання носить формальний характер і не є підставою стягнення наданих комунальних послуг, оскільки, він не є власником та не проживав у квартирі АДРЕСА_1 . Зауважує, що не користувався та не міг користуватись житлово-комунальними послугами квартири АДРЕСА_1 та не може мати обов`язку сплачувати за них. Також, ОСОБА_1 повідомляє, що при реєстрації його місця проживання Галицькою районною адміністрацією ЛМР допущено помилку та зазначено адресу реєстрації АДРЕСА_2 замість квартири АДРЕСА_3 у цьому ж будинку, яка належить ОСОБА_2 , яка надавала згоду на реєстрацію місця проживання у цій квартирі.

Мотиви та висновки суду, а також положення закону,

яким керувався суд, постановляючи ухвалу.

Відповідно до частини другої статті 170 ЦПК України, боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

З матеріалів справи вбачається, що боржник не знав про наявність судового наказу, а тому, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 127 ЦПК України, суд вважає можливим поновити останньому строк звернення до суду, як пропущений з поважних причин.

Заява відповідає вимогам ст. 170 ЦПК України, підстави для її повернення відсутні.

Згідно із частиною третьою статті 171 ЦПК України, у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження. В ухвалі про скасування судового наказу суд за клопотанням боржника вирішує питання про поворот виконання судового наказу в порядку, встановленому статтею 444 цього Кодексу.

Відповідно до постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» №14 від 23.12.2012 року, наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Наказне провадження є безспірним, тобто в його порядку задовольняються тільки ті вимоги заявника, що мають безспірний характер, заперечення боржника проти вимог стягувача означає наявність спору про право та, при цьому закон, не зобов`язує перевіряти наявні матеріали справи, тому відповідна заява боржника є єдиною підставою для скасування судового наказу.

Згідно ч.ч.5,6 ст.444 ЦПК України, питання про поворот виконання рішення суд вирішує за наявності відповідної заяви сторони. До заяви про поворот виконання рішення шляхом повернення стягнутих грошових сум, майна або його вартості додається документ, який підтверджує те, що суму, стягнуту за раніше прийнятим рішенням, списано установою банку або майно вилучено державним або приватним виконавцем.

Конституційний суд України у своєму рішенні від 02.11.2011 № 13-рп/2011 зазначив, що поворот виконання рішення - це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням. Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна, оскільки правова підстава для набуття майна відпала.

Отже, поворот виконання - це спосіб захисту прав боржника, який полягає у поверненні йому стягувачем всього одержаного за скасованим рішенням.

За змістом наведених норм закону поворот виконання скасованого рішення суду допускається у разі його фактичного виконання і ухвалення судом нового рішення у справі. Водночас, ОСОБА_1 жодних доказів на підтвердження зазначеного до матеріалів справи не долучено. Зокрема, надані заявником постанови приватного виконавця засвідчують факти відкриття відповідного провадження та здійснення у ньому відповідних дій. Натомість жодного доказу на підтвердження того, що стягнення на підставі відповідного судового наказу фактично проводилось (квитанції, виписки з рахунків, постанова про закінчення виконавчого провадження тощо) до поданої суду заяві не долучено.

Враховуючи, що заявником не надано доказів, які б підтверджували, що сума, стягнута за прийнятим рішенням, підстави для повороту виконання судового наказу відсутні.

Разом з тим, зазначені ОСОБА_1 у заяві про скасування судового наказу доводи щодо необґрунтованості заявлених до неї вимог можуть бути перевірені судом лише під час розгляду справи у порядку позовного провадження.

Відтак, проаналізувавши обставини справи та положення закону, дослідивши наявні докази та матеріали, приходжу до висновку, що заява про скасування судового наказу підлягає частковому задоволенню, оскільки спірний наказ видано без урахування обставин, що мають значення у справі і про які суду не було відомо на момент видачі наказу, а між сторонами існує спір про право.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.170,171 ЦПК України,

постановив:

Заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу задовольнити частково.

Поновити строк для подання заяви про скасування судового наказу.

Скасувати виданий 18.12.2023 року Галицьким районним судом м. Львова судовий наказ №461/10615/23 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Львівського міського комунального підприємства «Львівводоканал» заборгованості за надані послуги водопостачання та водовідведення за період з 01.01.2022 по 01.11.2023 у сумі 4528,52 грн., заборгованості за абонентське обслуговування постачання води за період з 01.03.2022 по 01.11.2023 у сумі 502,94 грн. та заборгованість за абонентське обслуговування відведення води за період з 01.03.2022 по 01.11.2023 в сумі 258,90грн., загальною сумою боргу 5290 грн. 36 коп., а також суму сплаченого судового збору у розмірі 268 грн. 40 коп.

У задоволенні заяви в частині повороту виконання рішення відмовити.

Роз`яснити стягувачу право на звернення із вказаними у заяві про видачу судового наказу вимогами в порядку позовного провадження з додержанням загальних правил щодо пред`явлення позову.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії ухвали суду.

Суддя В.В. Cтрельбицький