Справа № 212/2595/24
У Х В А Л А

08 березня 2024 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі судді Чайкіна І.Б., розглянувши матеріали заяви Лозуватського житлово-комунального підприємства про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по оплаті за житлово-комунальні послуги, -

встановив:

до Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшла на розгляд заява Лозуватського житлово-комунального підприємства про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по оплаті за житлово-комунальні послуги.

Дослідивши матеріали заяви, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ст. 162 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

За нормами ЦПК України існує загальна підсудність справ за місцезнаходженням відповідача (ст. 27 ЦПК України), альтернативна підсудність за вибором позивача (ст.28 ЦПК України) та виключна підсудність (ст. 30 ЦПК України).

Правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно.

Предметом заяви у цій справі є зобов`язання, які випливають з надання житлово -комунальних послуг за адресою: АДРЕСА_1 . Отже, такі послуги надаються за місцем знаходження нерухомого майна.

З урахуванням наведеного, заява про видачу судового наказу щодо стягнення заборгованості по оплаті за житлово-комунальні послуги має пред`являтися за місцем знаходження нерухомого майна, тобто за правилами виключної підсудності.

Висновки суду узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 10.04.2019 р. у справі №638/1988/17.

Згідно з висновком Верховного суду, викладеним у постанові від 10 квітня 2019 року (справа № 638/1988/17, провадження № 61-30812св18), позов про стягнення заборгованості за надання послуг з утримання нерухомого майна має пред`являтися за місцем знаходження цього майна, за правилами виключної підсудності, оскільки предметом позову є зобов`язання, які випливають з надання послуг централізованого постачання холодної води та водовідведення, які надаються за місцем знаходження нерухомого майна.

Таким чином, розгляд цієї справи територіально не підсудний Жовтневому районному суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, оскільки нерухоме майно знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що територіально відноситься до Криворізького районного суду Дніпропетровської області.

Відповідно до п.9 ч.1 ст.165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушенням правил підсудності.

Згідно ч.1 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Відповідно до частини 2 статті 164 ЦПК України, у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Керуючись ст. 165 ЦПК України, суд ,-

постановив:

відмовити Лозуватському житлово-комунальному підприємству у видачі судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по оплаті за житлово-комунальні послуги.

Відповідно до ч. 1 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до ДНІПРОВСЬКОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду складена та підписана 08.03.2024 року.

Суддя І. Б. Чайкін