08.03.2024 Суддя Бабенко Ю. П..
Справа № 644/850/24
Провадження № 2-з/644/21/24
УХВАЛА

08 березня 2024 року Орджонікідзевський районний суд м. Харкова в складі: головуючого - судді Бабенко Ю.П., за участю секретаря Книшенко А.С., розглянувши в м.Харкові без повідомлення учасників справи заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Кривошеєнко Ольги Юріївни про забезпечення позову за позовною заявою ОСОБА_1 до АТ «Сенс Банк», треті особи- Державний реєстратор приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Луніна Тетяна Анатоліївна, Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, поновлення права власності,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду та просить визнати протиправним та скасувати рішення приватного нотаріуса ХМНО Луніної Т.А. від 08.02.2022 року, індексний номер 63310909 про державну реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна-квартиру АДРЕСА_1 за АТ «Альфа Банк» (код 23494714). Просить припинити в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право власності АТ «Сенс Банк», номер відомостей про речове право 46575094, на квартиру АДРЕСА_1 та поновити його за ОСОБА_1 .

06.03.2024 року представник позивача ОСОБА_2 подала до суду заяву, в якій просить в порядку забезпечення позову накласти арешт на спірне нерухоме майно: квартиру АДРЕСА_1 . В обґрунтування заяви посилається на те, що спірна квартира є єдиним житлом позивача, його сина та неповнолітнього онука, іншого житла, ніж наданого під забезпечення кредиту, позивач та члени його родини не мають. Позивач вважає, що на сьогодні існують підстави для забезпечення позову, оскільки наявні підстави вважати, що відповідач, як новий титульний власник майна може незаконно переоформити право власності на квартиру на третіх осіб, що значно ускладнить виконання рішення суду по цій справі та як наслідок призведе до порушення охоронюваних законом інтересів позивача. Позивачем заявлені немайнові вимоги, проте фактично оскаржується незаконне позбавлення позивача права власності на квартиру, тобто арешт майна стосується майна, належного до предмету спору, отже накладення арешту при немайнових вимогах не суперечить законодавству.

Згідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно п. 1 ч.1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно.

Відповідно ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Пункт 4 Постанови Пленуму Верхового Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» наголошує, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу позивача та відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Проаналізувавши зміст позовних вимог, розглянувши подану представником позивача заяву про забезпечення позову, виходячи із пов`язаності заходу забезпечення позову з предметом спору, співмірності такого заходу заявленим позовним вимогам, відповідності виду забезпечення позову позовним вимогам, суд вважає, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню.

При цьому, суд бере до уваги, що позивач посилається на те, що відповідно до договору купівлі-продажу від 21.06.2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Адамовою Л.А., зареєстровано в реєстрі під № 3382, ОСОБА_1 був власником квартири АДРЕСА_1 . Також позивач посилається на те, що рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 03.02.2022 року Державного реєстратора приватного нотаріуса Харківського нотаріального округу Луніної Т.А. було зареєстровано право власності на об`єкт нерухомого майна- квартиру АДРЕСА_1 за АТ «Альфа-Банк». Позивач ОСОБА_1 наразі оскаржує рішення приватного нотаріуса як державного реєстратора від 03.02.2022 року, об`єктом державної реєстрації прав та їх обтяжень є спірне майно-квартира АДРЕСА_1 . Позивач просить поновити право власності на зазначену квартиру за ним. Заявляючи вимоги про забезпечення позову, позивач вказує, що спірна квартира є єдиним його житлом, а також єдиним житлом його сина та неповнолітнього онука, іншого житла члени його родини не мають.Відповідач, як новий титульний власник майна може незаконно переоформити право власності на квартиру на третіх осіб, що значно ускладнить виконання рішення суду по цій справі та як наслідок призведе до порушення охоронюваних законом інтересів позивача.

Суд бере до уваги і висновки, викладені в постанові Верховного Суду від 19.02.2021 року по справі справа № 643/12369/19 (провадження № 61-21685св19), про те, що арешт майна - це накладення заборони на право розпоряджатися майном з метою його збереження до визначення подальшої долі цього майна. Заборона на відчуження об`єкта нерухомого майна це перешкода у вільному розпорядженню майном. Верховний Суд звертає увагу, що арешт майна і заборона на відчуження майна є самостійними видами (способами) забезпечення позову, обидва способи за правовою сутністю обмежують право відповідача розпоряджатися спірним майном, але вони є різними для виконання ухвали про забезпечення позову, тому суттєвого значення у виборі їх застосування немає для вирішення справи та способу забезпечення позову.

Враховуючи викладене, наявність спору між сторонами щодо права власності на зазначену квартиру, що позивачем оспорюється законність набуття АТ «Альфа-Банк» права власності на вказану квартиру, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на зазначену квартиру може істотно ускладнити виконання рішення суду, поновлення порушених чи оспорюваних прав позивача, за захистом яких він звернувся, суд дійшов висновку про наявність підстав для забезпечення позову шляхом накладення арешту на вказану квартиру. В разі не накладення арешту на квартиру АТ «Альфа-Банк» може здійснити дії по розпорядженню зазначеною квартирою, що може істотно ускладнити виконання рішення суду, поновлення порушених чи оспорюваних прав позивача.

При цьому, суд бере до уваги, що існує реальна загроза утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, можливого поновлення порушених чи оспорюваних прав позивача. Також суд враховує відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Захід забезпечення позову у виді накладення арешту є співмірним із заявленими позивачем вимогами видом забезпечення позову.Вказаний вид забезпечення позову суд вважає обґрунтованим та таким, що відповідає вимогам розумності та адекватності. Цей вид забезпечення позову забезпечує збалансованість інтересів сторін, враховує інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідного заходу.

Суд враховує, що метою звернення до суду з заявою про забезпечення позову є унеможливлення реалізації (відчуження) зазначеної квартири до вирішення справи судом. Ухвала суду про арешт квартири унеможливить її реалізацію на користь інших осіб.

Підстав для застосування зустрічного забезпечення немає.

Керуючись ст. ст. 149, 150, 153, 154, 260-261, 353-354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Кривошеєнко Ольги Юріївни про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 в забезпечення позову.

Ухвалу про забезпечення позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Харківського апеляційного суду протягом 15 днів з дня складення повного судового рішення. Повне судове рішення складено 08.03.2024 року.

СУДДЯ: