Справа № 161/3737/24
Провадження № 2/161/1874/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

22 квітня 2024 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Черняка В.В.,

за участю секретаря судового засідання Ленічевої Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчатись, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду із вказаним позовом.

В обґрунтування вимог вказує, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який було розірвано згідно рішення суду від 15 вересня 2015 року. Від шлюбу у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням суду від 113 жовтня 2022 року визначено стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі його доходів щомісячно. Станом на дату подання позову ОСОБА_4 досягнув повноліття та навчається у Фаховому коледжі технологій, бізнесу та права Волинського національного університету імені Лесі Українки, самостійно отримувати заробіток та забезпечувати себе немає змоги.

З огляду на наведене, позивач просить ухвалити рішення про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання повнолітнього сина, у розмірі частки з усіх видів її заробітку (доходу), щомісячно, до закінчення ним навчання.

Ухвалою суду від 28 лютого 2024 року у справу було прийнято до розгляду та відкрито провадження.

Позивач в письмовій заяві просить здійснювати розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує.

Відповідач в судове засідання повторно не з`явився з невідомих суду причин, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Правом подачі відзиву на позов не скористався.

З урахуванням наведеного, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ч.1 ст. 280 ЦПК України.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано згідно рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09 вересня 2015 року (а.с. 7).

Від шлюбу у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.3), який на даний час є повнолітнім.

Згідно довідки Відокремленого структурного підрозділу «Фаховий коледж технологій, бізнесу та права Волинського національного університету імені Лесі Українки» від 06 лютого 2024 року, ОСОБА_3 є студентом вказаного навчального закладу з 01 вересня 2021 року (планована дата випуску 30 червня 2025 року). Навчається на контрактній денній формі навчання, стипендію не отримує (а.с.9).

Відповідно до ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Пленум Верховного суду України в своїй постанові № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначає, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Відповідно до ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

За ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Суд зауважує, що мінімальний розмір аліментів на повнолітню дитину законом не встановлений.

Розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та зобов`язання щодо утримання.

Як встановлено судом, що навчання ОСОБА_3 є платним, стипендії він не отримує.

ОСОБА_2 є працездатним, відомостей про наявність на його утриманні інших осіб не встановлено. Доказів, які б свідчили про неможливість надавати матеріальну допомогу, відповідачем не надано.

З урахуванням того, що повнолітній син відповідача продовжує навчання на денній формі навчання, можливості працевлаштуватися немає, перебуває на утриманні матері, - суд вважає, що він дійсно потребує матеріальної допомоги.

Отже, судом встановлена обов`язкова сукупність юридичних фактів, що передбачають обов`язок батьків утримувати повнолітнього сина, який продовжує навчатися після досягнення повноліття: досягнення ОСОБА_3 віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ним навчання у Фаховому коледжі технологій, бізнесу та права ВНУ імені Лесі Українки, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у відповідача можливості надавати таку допомогу.

При вирішенні справи суд бере до уваги ту обставину, що обов`язок по утриманню дитини, в тому числі й повнолітньої, покладається на обох батьків у повній мірі.

З огляду на наведене, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути аліменти на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання в розмірі частки з усіх видів її заробітку (доходу), але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною 23-х років за умови, що вона буде продовжувати навчання.

Такий розмір аліментів є розумним і необхідним для забезпечення мінімальних потреб, необхідних для утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання.

У зв`язку з тим, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", - судовий збір в сумі 1211,20 грн. слід стягнути з ОСОБА_2 на користь держави.

Статтею 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 80, 81, 141, 200, 263, 265 ЦПК України, ст.ст.182, 183, 198, 199, 200, 191 Сімейного Кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчатись, - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що продовжує навчання, в розмірі частки з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 26 лютого 2024 року та до закінчення дитиною навчання, але не більш ніж до досягнення ним двадцяти трьохрічного віку.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_2 ).

Повний текст рішення суду складено 22 квітня 2024 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області В.В. Черняк