БОРЗНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №730/493/24
Провадження № 2-др/730/5/24
"07" серпня 2024 р. м.Борзна
Суддя Борзнянського районного суду Чернігівської області Ріхтер В.В., розглянувши заяву представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КЕШ ТУ ГОУ» - адвоката Пархомчука Сергія Валерійовича про ухвалення додаткового рішення в цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КЕШ ТУ ГОУ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
Позивач про дату та час проведення судового засідання був повідомлений належним чином, проте в судове засідання свого представника не направив, в заяві про стягнення витрат на правову допомогу просив розгляд заяви здійснити без виклику сторін.
Відповідач про дату та час проведення судового засідання був повідомлений належним чином, проте в судове засідання не з`явився, із заявами, в тому числі про відкладення розгляду справи, до суду не звертався.
Неявка сторін не перешкоджає розгляду справи
Розглянувши клопотання представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.
У провадженні Борзнянського районного суду Чернігівської області перебувала справа № 730/493/24 за позовом ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Рішенням суду від 08 липня 2024 року позов ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» задоволено.

Водночас, питання відшкодування понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу у даному судовому рішенні не вирішувалось.

Зазначена заява про відшкодування витрат за надання правової допомоги з доданими документами представником позивача адвокатом Пархомчуком С.В. подане до суду 15 липня 2024 року (згідно штампу Борзнянського районного суду Чернігівської області про реєстрацію вхідного документу), тобто, з дотриманням визначеного ч. 8 ст. 141 ЦПК України процесуального строку.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України, витрати на професійну правничу допомогу відносяться до судових витрат як витрати, пов`язані з розглядом справи.

Порядок визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу, розподілу витрат між сторонами визначається ст. 137 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Як передбачено ч. 3 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Статтею 141 ЦПК України, передбачено вирішення питання розподілу судових витрат між сторонами.

Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За змістом положень статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05 липня 2012 року № 5076-VI, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

На виконання вказаних вимог закону представником позивача надано: довіреність від 29 грудня 2023 року на представництво інтересів Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «КЕШТУ ГОУ» адвокатом Пархомчуком С.В., договір про надання правової допомоги від 29 грудня 2023 року, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю, платіжну інструкцію № 31498 від 08.07.2024 року про сплату коштів у сумі 10500,00 грн. за правничу допомогу; Акт про отримання правової допомоги від 08.07.2024 року, згідно з яким адвокат Пархомчук С.В. надав Товариству з обмеженою відповідальністю «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» наступну правничу допомогу: зустріч та консультація щодо перспективи судового врегулювання кредитної заборгованості, яка виникла між ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» та відповідачем в рамках кредитного договору №1863392 від 29 квітня 2021 року тривалістю 1 година вартістю 2000,00 грн, складення та подання до суду позовної заяви (підготовка доказів, додатків до позовної заяви), моніторинг та аналіз судової практики тривалістю 2,5 години вартістю 5000,00 грн, інші клопотання, заяви до суду, вкладення процесуальних документів, моніторинг «Єдиного державного реєстру судових рішень» щодо процесуального статусу судової справи тривалістю 1,5 години вартістю 3000,00 грн, канцелярські витрати на виготовлення копій документів, відправка поштової кореспонденції вартістю 500,00 грн.

При визначенні суми відшкодування судових витрат суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені договором на правову допомогу, актами приймання-передачі наданих послуг, платіжними документи про оплату таких послуг та розрахунком таких витрат.

У постановах Верховного Суду від 07 листопада 2019 року в справі № 905/1795/18 та від 08 квітня 2020 року в справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Також Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц вказала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Верховний Суд у постанові від 30 вересня 2020 року в справі № 201/14495/16-ц зазначив, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02 липня 2020 року в справі № 362/3912/18.

Судом встановлено, що спір, який виник між сторонами у справі відноситься до категорії спорів, які виникають у зв`язку із стягненням заборгованості за порушення грошового зобов`язання; матеріали справи не містять великої кількості документів на дослідження, збирання б яких адвокат витратив значний час. Даний спір для кваліфікованого юриста є незначної складності, у спорах такого характеру судова практика є сталою, великої кількості законів та підзаконних актів, які підлягають застосуванню, спірні правовідносини не передбачають.

При цьому, суд зауважує, що представник позивача участі в розгляді справи не брав, обмежившись надсиланням двох заяв через систему «Електронний суд», а саме: - заяви про усунення недоліків, яка за своєю формою та змістом не є складною та заяви про розподіл судових витрат, яка за своєю формою та змістом не є складною, із цього питання існує стала та узгоджена судова практика та виготовлення такої заяви не потребує значного часу на підготовку.

Також, суд виходив з того, що представником позивача не надано доказів понесення ним канцелярських витрат (виготовлення копій документів, відправка поштової кореспонденції), тим більше, що справа надійшла до суду через електронний кабінет.

Моніторинг ЄДРСР, на думку суду, не є видом правничої допомоги, тим більше, адвокат має електронний кабінет та усі процесуальні рішення одразу надсилаються останньому для відома, а тому сам моніторинг реєстру позбавлений сенсу.

Згідно матеріалів справи, розгляд справи відбувався у відсутність сторін. У ході розгляду справи, позивачем не подавалося до суду відповіді на відзив, жодних клопотань.

Одночасно, з відкритих джерел убачається, що адвокат Пархомчук С. В. представляє інтереси Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КЕШ ТУ ГОУ» в аналогічних правовідносинах та подає до судів України аналогічні позови та заяви.

Отже, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенства права, враховуючи вищезазначене та обставини даної справи, співмірність заявлених витрат зі складністю справи та розумності їх розміру, суд дійшов висновку про зменшення заявлених судових витрат на професійну правничу допомогу та стягнення з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» вказаних витрат у розмірі 3000,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», ст.ст. 133, 137, 141, 270 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання представника позивача - адвоката Пархомчука С.В. про стягнення понесених витрат на професійну правничу допомогу задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КЕШ ТУ ГОУ» 3000 грн. у рахунок відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Додаткове рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Чернігівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення; якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 273 ЦПК України.

Суддя Ріхтер В.В.