КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________
Справа № 361/1832/23
Апеляційне провадження
№ 22-ц/824/4286/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2024 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Рейнарт І.М.

суддів Кирилюк Г.М., Ящук Т.І.

при секретарі Близнюк А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Харчука Василя Івановича на ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 12 жовтня 2023 року (суддя Радзивіл А.Г.) про заміну сторони у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди, у зв`язку із ушкодженням здоров`я та наданням неякісних медичних послуг,

встановив:

у березні 2023 року позивачка звернулася до суду з позовом про солідарне стягнення з відповідачів 431 795грн матеріальної шкоди та 900 000грн моральної шкоди, завданих внаслідок неналежного надання стоматологічних послуг та завдання шкоди здоров`ю.

Мотивуючи позовні вимоги, позивачка зазначала, що у 2017 році вирішила здійснити протезування зубів та встановити керамічні вініри, у зв`язку із чим звернулася за отриманням такої послуги до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , який здійснював свою медичну практику у місті Бровари Київської області, та сплатила 161 365грн. Однак, стоматологічну послугу їй було надано неякісно, вона почала відчувати дискомфорт, неправильний прикус, почала відчувати головні болі, безсоння, болі у хребті, у зв`язку з чим фізична особа-підприємець ОСОБА_2 повернув їй сплачені грошові кошти.

Позивачка зазначала, що була вимушена звертатись до інших лікарів, витративши на лікування 6900грн. З метою повторного протезування зубів, вона обрала клініку «Роял Дентал», де її безпосереднім лікарем був ОСОБА_3 , однак перепротезування не лише виявилось неякісним, але й призвело до серйозних порушень її здоров`я: вона не могла нормальної їсти, жувати, у неї повернулись постійні головні болі та інші наслідки, що мали місце після протезування у фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , крім цього у неї був неправильно поставлений прикус зубів, почались дегенеративні зміни шийного, грудного та поперекового відділу хребта. Для усунення негативних наслідків протезування, вона зверталася до інших лікарів та понесла витрати на лікування у загальному розмірі 431 795грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди, позивачка зазначала, що в результаті дій відповідачів вона протягом чотирьох років відчувала болі та дискомфорт, була вимушена постійно лікуватись, проходити обстеження лікарів, не могла

нормально їсти, ходити та спати, зазначені події негативно вплинули на її психоемоційний стан, у зв`язку з чим вона також була вимушена звертатись за допомогою до психіатра.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 12 жовтня 2023 року, в якій виправлено описки ухвалою судді від 17 жовтня 2023 року, замінено відповідача у справі - ОСОБА_3 на відповідача - фізичну особу-підприємця ОСОБА_3 , стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 витрати на правову допомогу у розмірі 35 000грн.

У поданій апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Харчук В.І. просить ухвалу суду в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 витрат на правову допомогу у розмірі 35 000грн скасувати та прийняти в цій частині нову ухвалу, якою відмовити ОСОБА_3 у вирішенні питання про розподіл судових витрат на даній стадії судового розгляду, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Представник позивачки вважає, що суд першої інстанції безпідставно застосував положення ч. 5 ст. 51 ЦПК України, оскільки дана норма підлягає застосуванню у разі, коли первісний відповідач вибуває із судового процесу, а замість нього у судовий процес вступає інший (відмінний від нього) відповідач, тобто зовсім інша фізична або юридична особа.

Представник позивачки стверджує, що відповідач ОСОБА_3 фізично не вибув із судового процесу, а продовжує приймати в ньому участь в іншому статусі, тобто для нього судовий процес не є завершеним, тому він має право подати заяву про компенсацію понесених судових витрат до закінчення судових дебатів.

Крім цього представник позивачки вважає, що присуджений судом розмір витрат на правову допомогу є значно завищеним, оскільки не відповідає вимогам пропорційності та реальним затратам часу адвоката для надання правової допомоги.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Учасники справи, будучи належним чином повідомленими про день та час розгляду апеляційної скарги (с.с.239-243 т.2), у судове засідання не з`явилися, клопотання про його перенесення не подали, тому відповідно до положень ст. 372 ЦПК України колегія суддів провела судовий розгляд у їх відсутність.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Задовольняючи заяву представника ОСОБА_3 - адвоката Мотузюк Б.М. про відшкодування судових витрат та стягуючи з позивачки витрати відповідача ОСОБА_3 на правову допомогу, суд першої інстанції виходив з того, що судом за клопотанням представника позивача замінено неналежного відповідача ОСОБА_3 на належного - ФОП ОСОБА_3 , вказані особи мають різний процесуальний статус, а відтак відповідач ОСОБА_3 має право на відшкодування понесених судових витрат.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що позивачкою пред`явлено позов до відповідача ОСОБА_3 , який, за її твердженням, надавав їй неякісні стоматологічні послуги, працюючи лікарем-стоматологом у клініці «Роял Дентал», у зв`язку із чим їй було завдано шкоду здоров`ю та моральну шкоду.

У жовтні 2023 року представник позивачки - адвокат Харчук В.І. подав до суду клопотання про заміну неналежного відповідача ОСОБА_3 на належного - ФОП ОСОБА_3 , оскільки з відзиву відповідача на позовну заяву вбачається, що ОСОБА_3 надав позивачці стоматологічні послуги, як фізична особа-підприємець.

Ухвалою суду від 12 жовтня 2023 року клопотання представника позивача задоволено.

Відповідно до ч. 5 ст. 51 ЦПК України відповідач, замінений іншим відповідачем, має право заявити вимогу про компенсацію судових витрат, здійснених ним внаслідок необґрунтованих дій позивача. Питання про розподіл судових витрат вирішується в ухвалі

про заміну неналежного відповідача.

Разом з цим, відповідач ОСОБА_3 не був замінений на іншого відповідача та продовжує приймати участь у розгляді даної справи, як фізична особа-підприємець, а відтак суд не мав правових підстав для вирішення питання про компенсацію йому понесених судових витрат.

Крім того, суд першої інстанції не врахував, що відповідно до змісту частини 5 статті 51 ЦПК України замінений іншим відповідачем відповідач має право заявити вимоги про компенсацію судових витрат тільки у разі, якщо вони були понесені внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Ухвала суду не містить обґрунтування, з яких мотивів суд прийшов до висновку, що дії позивачки по пред`явленню позову до ОСОБА_3 були необґрунтованими.

Так, ст. 13 ЦПК України визначено, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Крім того, звернення до суду з позовом є суб`єктивним правом позивача, гарантоване статтями 55, 124 Конституції України, пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, частиною першою статті 4 ЦПК України, є безумовним доступом до правосуддя незалежно від обґрунтованості позову. Але таке право не є абсолютним. Суд може обмежити реалізацію цього права, зокрема, у порядку, встановленому статтею 44 ЦПК України.

Згідно з частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 ЦПК України якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

Таким чином, відсутні підстави для визнання дій позивачки необґрунтованими, оскільки звернення позивачки до суду за захистом порушеного права, а також її дії, направлені на такий захист, не можуть свідчити про зловживання нею своїми процесуальними правами, її дії, направлені на захист своїх прав, не можуть вважатися необґрунтованими та тягнути за собою обов`язок відшкодувати понесені відповідачем витрати на правову допомогу.

Крім того, відповідач ОСОБА_3 продовжує приймати участь у розгляді даної справи.

Таким чином, колегія суддів вважає, що заява представника ОСОБА_3 - адвоката Мотузюк Б.М.про стягнення судових витрат на даній стадії судового розгляду задоволенню не підлягає.

При цьому, відповідач ОСОБА_3 не позбавлений можливості вирішити питання про відшкодування понесених ними судових витрат за результатами розгляду даної справи у порядку, встановленому ст. 141 ЦПК України.

Згідно ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Частина 2 статті 376 ЦПК України визначає, що порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів вважає, що задовольняючи заяву представника відповідача про відшкодування понесених відповідачем витрат на правову допомогу, суд першої інстанції порушив норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення зазначеного питання, тому ухвала суду в цій частині підлягає скасуванню.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 381-383 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Харчука Василя Івановича задовольнити.

Ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 12 жовтня 2023 року в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 витрат на правову допомогу у розмірі 35 000грн скасувати, у задоволенні заяви представника ОСОБА_3 - адвоката Мотузюк Богдани Миколаївни про відшкодування судових витрат відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, оскарженню у касаційному порядку не підлягає, крім випадків, зазначених у п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач І.М. Рейнарт

Судді Г.М. Кирилюк

Т.І. Ящук