ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«28» травня 2024 року

м. Харків

справа № 638/20695/23

провадження № 22ц/818/1812/24

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Бурлака І.В., (суддя-доповідач),

суддів - Мальованого Ю.М., Яцини В.Б.

за участю секретаря - Волобуєва О.О.

учасники справи:

позивачка - ОСОБА_1 , представник позивачки - ОСОБА_2 ,

відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 20 лютого 2024 року в складі судді Агапова Р.О.

в с т а н о в и в:

У грудні 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання права власності та стягнення грошових коштів, стягнення моральної шкоди.

Позовна заява мотивована тим, що її чоловік ОСОБА_3 був пенсіонером Служби безпеки України та отримував пенсію за вислугу років.

Вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер. Вона є єдиною спадкоємицею за законом, що прийняла спадщину.

Зазначила, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 04 червня 2020 у справі №520/5627/2020 за позовом її чоловіка ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області визнано дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо зменшення розміру встановленої пенсії з 90% до 70% грошового забезпечення ОСОБА_3 з 01 січня 2018 року протиправними та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити перерахунок та виплату призначеної ОСОБА_3 пенсії у розмірі 90% грошового забезпечення, починаючи з 01 січня 2018 року із урахуванням проведених виплат. Рішення є чинним.

Крім того, рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 16 березня 2021 року у справі №520/19037/2020 визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо відмови в перерахунку встановленої пенсії ОСОБА_3 за пенсійною справою № N/ А 3795 за період з 01 квітня 2019 року по 31 грудня 2019 року включно, виходячи 90% грошового забезпечення, встановленого на підставі довідки про розмір грошового забезпечення, виданої Управлінням Служби безпеки України в Харківській області № 2938 від 24 листопада 2020 року;зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити перерахунок та виплату встановленої пенсії ОСОБА_3 за пенсійною справою № N/ А 3795 за період з 01 квітня 2019 року по 31 грудня 2019 року включно, виходячи 90% грошового забезпечення, встановленого на підставі довідки про розмір грошового забезпечення, виданої Управлінням Служби безпеки України в Харківській області № 2938 від 24 листопада 2020 року; визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо відмови в перерахунку встановленої пенсії ОСОБА_3 за пенсійною справою № N/ А 3795 за період з 01 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року включно, виходячи 90% грошового забезпечення, встановленого на підставі довідки про розмір грошового забезпечення, виданої Управлінням Служби безпеки України в Харківській області № 2948 від 27 листопада 2020 року; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити перерахунок та виплату встановленої пенсії ОСОБА_3 за пенсійною справою № N/ А 3795 за період з 01 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року включно, виходячи 90% грошового забезпечення, встановленого на підставі довідки про розмір грошового забезпечення, виданої Управлінням Служби безпеки України в Харківській області № 2948 від 27 листопада 2020 року. Рішення є чинним.

Вказала, що розмір нарахованої, але не виплаченої ОСОБА_3 пенсії за рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 16 березня 2021 року у справі №520/19037/2020 складає 46 174,79 грн, а за рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 04 червня 2020 року у справі №520/5627/2020 - 68 286,41 грн, що підтверджується листами Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 01 жовтня 2020 року та 09 червня 2022 pоку.

Зазначила, що 01 вересня 2023 року приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Чуєва О.Д. повідомила їй про неможливість видачі свідоцтва на право на спадщину на грошові кошти на загальну суму 114 461,20грн, які підлягали виплаті спадкодавцю як нарахована, але не виплачена пенсіяза пенсійною справою №/А 3795-СБУ за рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 16 березня 2021 року у адміністративній справі №520/19037/2020 та рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 04 червня 2020 року у справі №520/56247/2020у зв`язку з відсутністю спадкової маси.

Вказала, що 03 жовтня 2022 року звернулась до відповідача як дружина померлого пенсіонера, який отримував пенсію за вислугу років, оскільки має право на пенсію у разі втрати годувальника.Однак, рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 06 жовтня 2022 року їй відмовлено в призначенні пенсії в разі втрати годувальника.

У подальшому рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2023 року у справі №520/9934/22 визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 06 жовтня 2022 року про розгляд її заяви про призначення пенсії в разі втрати годувальника, передбаченої Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області призначити їй з 03 жовтня 2022 року пенсію в разі втрати годувальника згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» в розмірі 30% грошового забезпечення померлого чоловіка ОСОБА_3 .

Таким чином, вона як дружина померлого пенсіонера ОСОБА_3 , який отримував пенсію за вислугу років, є його правонаступницею в частині отримання неодержаних за життя спадкодавця пенсійних виплат, адже належить до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.

В результаті протиправної відмови у виплаті грошових коштів в порядку спадкування їй завдано моральної шкоди.

Просила:

визнати за нею в порядку статті 1227 ЦК України право власності на грошові кошти на загальну суму 114 461,20 грн, які підлягали виплаті спадкодавцю ( ОСОБА_3 ), як нарахована, але не виплачена пенсіяза пенсійною справою № №/ А 3795-СБУ за рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 16 березня 2021 року у адміністративній справі № 520/19037/2020 та рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 04 червня 2020 року у адміністративній справі № 520/5627/2020,

стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на її користь в порядку статті 1227 ЦК України грошові кошти на загальну суму 114 461,20 грн, які підлягали виплаті спадкодавцю ( ОСОБА_3 ), як нарахована, але не виплачена пенсіяза пенсійною справою № N/ А 3795-СБУ за рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 16 березня 2021 рокув адміністративній справі № 520/19037/2020 та рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 04 червня 2020 року у адміністративній справі № 520/5627/2020;

стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на її користь моральну шкоду, завдану в результаті протиправної відмови у виплаті грошових коштів в порядку спадкування, які не були одержані спадкодавцем ( ОСОБА_4 ) в якості пенсійних виплат в зв`язку з його смертю, в розмірі 548 018,80 грн;

судові витрати покласти на відповідача.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 20 лютого 2024 року позовні вимоги ОСОБА_1 - задоволено частково, визнано за ОСОБА_1 в порядку статті 1227 ЦК України право власності на грошові кошти на загальну суму 114 461,20 грн, які підлягали виплаті спадкодавцю ( ОСОБА_3 ), як нарахована, але не виплачена пенсіяза пенсійною справою № №/ А 3795-СБУ за рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 16 березня 2021 року у адміністративній справі № 520/19037/2020 та рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 04 червня 2020 року у адміністративній справі № 520/5627/2020, стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на користь ОСОБА_1 в порядку статті 1227 ЦК України грошові кошти на загальну суму 114 461,20 грн, які підлягали виплаті спадкодавцю ( ОСОБА_3 ), як нарахована, але не виплачена пенсіяза пенсійною справою № N/ А 3795-СБУ за рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 16 березня 2021 року у адміністративній справі № 520/19037/2020 та рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 04 червня 2020 року у адміністративній справі № 520/5627/2020, в іншій частині - відмовлено, судовий збір компенсовано за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Не погоджуючись з рішенням суду Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду в частині задоволення позовних вимог - скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким повністю відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду ухвалено з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. При цьому зазначив, що суми недоодержаної пенсії не входять до складу спадщини та виплачуються членам сім`ї, які належать до тих, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника, або члена сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, якщо відповідне звернення надійшло не пізніше шести місяців після смерті. Заборгованість щодо виплати пенсії ОСОБА_3 відсутня, тому для застосування статті 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осію» немає підстав. ОСОБА_1 зверталась до Харківського окружного адміністративного суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, однак їй відмовлено.

11 травня 2024 року за допомогою системи «Електронний суд» ОСОБА_1 через представника подала до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просила залишити її без задоволення, а рішення суду - без змін. Вказала, що вона як дружина померлого пенсіонера ОСОБА_3 , який отримував пенсію за вислугу років, є його правонаступницею в частині отримання неодержаних за життя спадкодавця пенсійних виплат, оскільки є його єдиною спадкоємицею за законом та прийняла спадщину.

До суду апеляційної інстанції учасники справи, будучи належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не з`явилися. 11 травня 2024 року до суду апеляційної інстанції за допомогою системи «Електронний суд» від ОСОБА_1 надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. Клопотань щодо відкладення розгляду справи від учасників справи до суду апеляційної інстанції не надходило. У зв`язку з чим суд апеляційної інстанції уважав за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи на підставі частини другої статті 372 ЦПК України.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області необхідно залишити без задоволення, рішення суду в оскаржуваній частині - залишити без змін.

Рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині мотивовано тим, що позивачка має право на спадкування пенсії, яку нараховано, але не виплачено її померлому чоловіку на підставі судових рішень про здійснення перерахунку.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 перебувала у шлюбі з ОСОБА_3 .

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 04 червня 2020 року у справі №520/5627/2020 визнано протиправнимидії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо зменшення розміру встановленої пенсії з 90% до 70% грошового забезпечення ОСОБА_3 з 01 січня 2018 рокута зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити перерахунок та виплату призначеної ОСОБА_3 пенсії у розмірі 90% грошового забезпечення, починаючи з 01 січня 2018 року із урахуванням проведених виплат (а.с. 15-17).

З листа Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області № 2000-0203-8/73142 від 01 жовтня 2020 року з додатками вбачається, що розмір нарахованої, але не виплаченої пенсії ОСОБА_3 за рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 04 червня 2020 року у справі №520/5627/2020, складає 68 286,41 грн (а.с. 19-20).

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 16 березня 2021 у справі №520/19037/2020 визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо відмови в перерахунку встановленої пенсії ОСОБА_3 за пенсійною справою № N/А 3795 за період з 01 квітня 2019 року по 31 грудня 2019 року включно, виходячи 90% грошового забезпечення, встановленого на підставі довідки про розмір грошового забезпечення, виданої Управлінням Служби безпеки України в Харківській області № 2938 від 24 листопада 2020 року; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити перерахунок та виплату встановленої пенсії ОСОБА_3 за пенсійною справою № N/А 3795 за період з 01 квітня 2019 року по 31 грудня 2019 року включно, виходячи 90% грошового забезпечення, встановленого на підставі довідки про розмір грошового забезпечення, виданої Управлінням Служби безпеки України в Харківській області № 2938 від 24 листопада 2020 року;визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо відмови в перерахунку встановленої пенсії ОСОБА_3 за пенсійною справою № N/А 3795 за період з 01 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року включно, виходячи 90% грошового забезпечення, встановленого на підставі довідки про розмір грошового забезпечення, виданої Управлінням Служби безпеки України в Харківській області № 2948 від 27 листопада 2020 року; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити перерахунок та виплату встановленої пенсії ОСОБА_3 за пенсійною справою № N/ А 3795 за період з 01 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року включно, виходячи 90% грошового забезпечення, встановленого на підставі довідки про розмір грошового забезпечення, виданої Управлінням Служби безпеки України в Харківській області № 2948 від 27 листопада 2020 року (а.с. 10-12).

З листа Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області № 2000-0203-8/34318 від 09 червня 2022 pокуз додатками вбачається, що розмір нарахованої, але не виплаченої пенсії ОСОБА_3 за рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 16 березня 2021 року у справі №520/19037/2020, складає 46 174,79 грн (а.с. 13-14).

Таким чином, загальна сума нарахованої, але не виплаченої пенсії ОСОБА_3 становить 114 461,20грн.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер (а.с. 9).

Після смерті ОСОБА_3 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Чуєвою О.Д. 02 листопада 2022 року заведено спадкову справу № 96/2022, номер у реєстрі 69870434. Спадщину прийняла дружина померлого ОСОБА_1 . Діти спадкодавця ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 відмовились від спадщини на користь ОСОБА_1

27 липня 2023 року ОСОБА_1 видано свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, 1/5 частку у праві спільної сумісної власності на квартиру, частку у праві спільної сумісної власності на гаражний бокс, а також свідоцтво про право власності на частку у праві спільної сумісної власності на гаражний бокс(а.с. 21-28).

З листів Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 27 червня 2023 року № 2000-0203-8/86699 та № 2000-0203-8/86685 вбачається, що ОСОБА_3 на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 04 червня 2020 року нараховано різницю в пенсії в розмірі 68 286,41 грн, на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 16 березня 2021 року нараховано різницю в пенсії в розмірі 46 174,79 грн. Заборгованість щодо виплати пенсії ОСОБА_3 згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» відсутня, тому для застосування статті 61 цього закону немає підстав. Також відсутні підстави вносити зміни до Реєстру судових рішень, оскільки рішення про зміну стягувача на ОСОБА_1 немає (а.с. 29, 30).

Листом № 330/01-16 від 01 вересня 2023 року приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Чуєва О.Д. повідомила ОСОБА_1 про неможливість видачі свідоцтва на право на спадщину на не отриману за життя пенсію ОСОБА_3 у зв`язку з відсутністю спадкової маси, оскільки згідно роз`яснень Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області недоодержані суми пенсії не входять до складу спадщини (а.с. 18).

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2023 у справі №520/9934/22 за позовом ОСОБА_8 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській областівизнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 06 жовтня 2022 року про розгляд заяви ОСОБА_8 про призначення пенсії в разі втрати годувальника, передбаченої Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області призначити ОСОБА_9 з 03 жовтня 2022 року пенсію в разі втрати годувальника згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» в розмірі 30% грошового забезпечення померлого чоловіка ОСОБА_3 (а.с. 32-34).

Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 16 ЦК України).

Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.

Конституцією України (стаття 41) та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Частиною першою статті 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно зі статтями 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до частин першої, другої статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Статтями 1217, 1223 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом першої-п`ятої черг). Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Статтею 1219 ЦК України передбачені права та обов`язки особи, які не входять до складу спадщини, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.

Відповідно до статті 52 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV«Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманнінезалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Спеціальним законом, який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували, зокрема на військовій службі, є Закон № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Частиною першою статті 61 Закону № 2262-ХІІ, яка врегульовує питання виплати пенсії та допомоги в разі смерті пенсіонера передбачено, що суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.

Частинами другою та третьою статті 61 Закону №2262-ХІІ визначено, що при зверненні кількох членів сім`ї належна їм сума пенсії ділиться між ними порівну. Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

Положення частини третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та статті 61 Закону №2262-ХІІ також узгоджується зі змістом статті 1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Крім того, зміст вказаних норм узгоджується із положеннями Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в частині першій статті 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Отже, положення частин другої, третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та статті 61 Закону № 2262-ХІІ, який визначає спеціальний правовий режим грошових коштів у вигляді пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера.

Приміром, недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості - переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати як спадщину.

Зазначене узгоджується з правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 23 вересня 2020 року у справі № 428/6685/19, від 30 листопада 2022 року у справі № 638/19167/19, від 30 січня 2024 року у справі № 420/8604/21, від 22 лютого 2024 року у справі № 461/5878/22.

Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» визначає спеціальний правовий режим грошових коштів у вигляді пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю.

Такий підхід до врегулювання цих правовідносин має соціальне спрямування через закріплення спеціального порядку переходу права на отримання зазначених сум до певного кола осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника або є членами сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті. У цьому випадку право вимоги у зазначених осіб виникає не внаслідок спадкового правонаступництва, а через інший юридичний склад та у спеціально визначений законом порядок,зокрема, відповідно до частини третьої статті 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

У разі відсутності у померлого пенсіонера з числа військовослужбовців (інших осіб, які мають право на пенсію за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб») членів сім`ї, які належать до кола осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника або членів сім`ї, які проживали разом із ним на день його смерті, або у випадку, коли вказані особи у межах визначених законом строку не звернулися за отриманням сум пенсії, які належали померлому пенсіонерові, правовідносини, пов`язані з отриманням цих сум пенсії, що підлягали виплаті такому пенсіонерові за його життя, стають спадковими.

Відповідний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 08 лютого 2024 року у справі № 420/5064/22.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 14 лютого 2022 року у справі № 243/13575/19 (провадження № 61-11268сво20) зазначив, що «тлумачення статті 1227 ЦК України доводить, що:

- цією правовою нормою встановлено сингулярне правонаступництво членів сім`ї спадкодавця на отримання належних йому та не отриманих ним за життя грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат. Указані суми включаються до складу спадщини лише у разі відсутності у спадкодавця членів сім`ї чи їх відмови від права на отримання вказаних сум. Специфіка правонаступництва прав на отримання сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат обґрунтовується необхідністю: а) створення умов для охорони майнових інтересів членів сім`ї спадкодавця в разі, коли вони не є його спадкоємцями; б) забезпечення можливості реалізації права на одержання членами сім`ї спадкодавця належних йому грошових коштів без дотримання передбаченої ЦК України процедури оформлення спадщини;

- право на одержання грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат виникає у членів сім`ї спадкодавця внаслідок вказівки закону (стаття 1227 ЦК України) та додаткового юридичного факту - смерті спадкодавця. Окрім цього, звичайно, необхідно, щоб спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання певних сум. Причини, через які ці суми не були отримані, можуть бути різноманітними, але закон не надає їм юридичного значення. Моментом, з якого виникатимуть права на отримання виплат, буде момент смерті спадкодавця. Законодавець не вказує, що перехід права на отримання цих сум є спадкуванням, а члени сім`ї - спадкоємцями. Це має важливе значення, оскільки дозволяє зробити висновок, що на набуття права на одержання грошових сум відповідно до статті 1227 ЦК України не поширюються норми про спадкування за заповітом або законом, зокрема, щодо усунення від спадкування (стаття 1224 ЦК України), прийняття, строків прийняття та оформлення спадщини, врахування цих сум при визначенні розміру обов`язкової частки (стаття 1241 ЦК України), задоволення вимог кредиторів (стаття 1281 ЦК України). Відповідно, при включенні зазначених прав до складу спадщини їх спадкування має відбуватися за правилами, встановленими для спадкування за заповітом або законом;

- право на перерахунок певних виплат, яке мав винятково спадкодавець, що був їх одержувачем, оскільки така можливість пов`язана з його суб`єктивним правом (зокрема право на страхові виплати). Саме тому у членів сім`ї спадкодавця або ж у спадкоємців не виникає права вимагати перерахунку відповідних сум. Теж саме стосується і випадку вимагати призначення тієї чи іншої виплати. Тому потрібно відмежовувати ситуації при застосуванні положень статті 1217 ЦК України, за яких члени сім`ї чи спадкоємці вимагають перерахунку чи призначення певних виплат, та випадки, за яких спадкодавцю неправомірно припиняють ті чи інші виплати».

Для приватного права апріорі властивою є така засада, як розумність. Розумність характерна як для оцінки/врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватно-правових норм, що здійснюється при вирішенні спорів, так і для тлумачення процесуальних норм (див., зокрема, постанову Верховного Суду від 16 червня 2021 року у справі № 554/4741/19, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року у справі № 520/1185/16-ц, постанову Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі № 209/3085/20).

Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом. Судові рішення не можуть бути переглянуті іншими органами чи особами поза межами судочинства, за винятком рішень про амністію та помилування (частини друга, четверта, сьома статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами (частина перша статті 18 ЦПК України).

Тлумачення статті 1227 ЦК України з урахуванням принципу розумності свідчить, що невиконання рішення суду, яке ухвалено за життя спадкодавця та набрало законної сили, про зобов`язання пенсійного фонду здійснити перерахунок та виплату спадкодавцю пенсії, не позбавляє його спадкоємця (спадкоємців) можливості спадкувати право на отримання грошових сум пенсії. У розумінні положень статті 1227 ЦК України ці суми вважаються такими, що належали до виплати спадкодавцю. Правопорядок не може допускати ситуації,коли нівелюється законна сила судового рішення. Очевидно, що такий підхід дозволяє отримати результати, яких розум і справедливість могли б очікувати.

Встановивши, що рішеннями Харківського окружного адміністративного суду від 04 червня 2020 року та 16 березня 2021 року, які ухвалені та набрали законної сили за життя спадкодавця ОСОБА_3 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України вХарківській області провести йому перерахунок та виплату пенсії, однак суми пенсії, що належали чоловіку позивачки, залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_1 успадкувала належні спадкодавцю суми пенсії відповідно до положень статті 1227 ЦК України, а тому заявлена нею вимога про стягнення грошових коштів з органу пенсійного фонду є ефективною в розрізі поновлення порушених спадкових прав.

За викладених обставин, суд правильно задовольнив позовні вимоги ОСОБА_1 у зв`язку з незаконним перешкоджанням відповідачем реалізації прав позивачки як спадкоємця за законом на отримання належного їй спадкового майна - пенсії спадкодавця, яка залишилася не отриманою останнім за життя.

Доводи Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про те, що суми недоодержаної пенсії не входять до складу спадщини, та посилання на статтю 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб`є безпідставними, оскільки, як вже зазначалось,недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім`ї за умови, якщо ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості - переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати як спадщину.

У справі, що переглядається, ОСОБА_1 є спадкоємицею за законом першої черги, яка у встановлений законом строк звернулася до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті її чоловіка ОСОБА_3 , а тому вона успадкувала належні спадкодавцю суми пенсії відповідно до статті 1227 ЦК України у тому розмірі, в якому спадкодавець мав право на їх виплату на момент своєї смерті. Упродовж шестимісячного строку після смерті ОСОБА_3 позивачка не зверталась за виплатою цих сум безпосередньо до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, та їй такі суми не виплачено, тому вони увійшли до складу спадщини.

Посилання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо того, що заборгованість щодо виплати пенсії ОСОБА_3 відсутня, тому для застосування статті 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осію» немає підстав судова колегія відхиляє, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, відповідачем не виконано судові рішення про зобов`язання здійснити перерахунок та виплатити пенсію померлому ОСОБА_3 .

Невиконання рішення суду, яке ухвалено за життя спадкодавця, про зобов`язання пенсійного фонду здійснити перерахунок та виплату спадкодавцю пенсії не позбавляє його спадкоємця (спадкоємців) можливості спадкувати право на отримання грошових сум пенсії. У розумінні положень статті 1227 ЦК України ці суми вважаються такими, що належали до виплати спадкодавцю.

Сумами пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, слід вважати і суми пенсії, які не були отримані пенсіонером за життя, внаслідок неправомірних дій пенсійного фонду, який не виконував у добровільному порядку судове рішення, що набрало законної сили, і яким пенсійний орган було зобов`язано провести нарахування та виплату підвищення до пенсії.

Зазначене відповідає висновкам, викладеним у постановах Верховного Суду від 05 серпня 2020 року у справі № 673/393/19, від 27 серпня 2020 року у справі № 804/536/18.

Аргументи відповідача про те, що ОСОБА_1 зверталась до Харківського окружного адміністративного суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження та їй відмовленоне можуть бути взяті до уваги, оскільки це не впливає на вирішення спору у даній справі, який виник з приводу захисту позивачкою свого права на спадкування за законом, а саме права власності на спадкове майно у вигляді невиплаченої пенсії, яка належала спадкодавцю за життя.

Виходячи з викладеного вище, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Оскільки судове рішення перевіряється в межах доводів та вимог апеляційної скарги, судова колегія вважає, що рішення судом ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, що відповідно до статті 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду в оскаржуваній частині - без змін.

В частині відмови у задоволенні вимог про відшкодування моральної шкоди рішення суду не оскаржувалось та не переглядалось.

Відповідно до статті 141 ЦПК України, а також згідно із пунктом 35 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17 жовтня 2014 року із змінами зазначено, що, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 141 ЦПК України та керуватися тим, що судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області залишено без задоволення, підстави для перерозподілу судового збору судом апеляційної інстанції відсутні.

Керуючись ст. ст. 367, 368, ст.374, ст.375, ст. ст. 381 - 384, 389 ЦПК України,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області - залишити без задоволення.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 20 лютого 2024 року в оскаржуваній частині - залишити без змін.

В іншій частині рішення суду не оскаржувалось та не переглядалось.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий І.В. Бурлака

Судді Ю.М. Мальований

В.Б. Яцина

Повний текст постанови складено 29 травня 2024 року.