СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
ун. № 511/1273/23
пр. № 2/759/1915/24
19 березня 2024 року Святошинський районнимй суд м.Києва в складі:
головуючого судді Єросової І.Ю.,
при секретарі Шило М.І.,
09.05.2023 р. ОСОБА_1 звернулась до Роздільнянського районного суду Одеської області із позовом до Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Одеській області, Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Централ Фінанс», у якому просить усунути перешкоди у розпорядженні транспортним засобом «Volkswagen Passat» д.н.з. НОМЕР_1 шляхом зняття обтяжень у вигляді застави рухомого майна і виключення запису з Державного реєстру обтяжень рухомого майна. В обґрунтування позовних вимог вказує, що у розумінні ст.388 ЦК України є добросовісним набувачем, оскільки на час набуття права власності були відсутні будь-які обмеження щодо належного їй на праві власності автомобіля, а тому накладення обтяжень після придбання такого майна порушує її право власності. Позивач не знала і не могла знати про наявність договору застави, укладеного між третіми особами. На момент набуття транспортного засобу у власність і здійснення його державної реєстрації відомості про обтяження у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна були відсутні.
Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 18.05.2023 р. відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження.
05.07.2023 р. від відповідача Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Одеській області надійшов відзив у якому зазначається, що Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в Одеській області є відокремленим підрозділом Головного сервісного центру МВС, утвореним на правах філії ГСЦ МВС, без статусу юридичної особи, відтак не має процесуальної дієздатності та не може бути відповідачем у справі. Оскільки обтяження, зареєстроване в інтересах ТОВ «Фінансова компанія «Централ фінанс», реєстратором регіональної філії м.Києва та Київської області ДП «Інформаційні системи», відповідно обов`язок виконати вимоги позивача про зняття обтяжень у вигляді застави рухомого майна і виключення запису з Державного реєстру обтяжень рухомого майна лежить на особі, яка його зареєструвала, тобто реєстратором ДП «Національні інформаційні системи», так як саме це підприємство суб`єктом, уповноваженим держателем Реєстру надавати послуги з державної реєстрації відомостей про виникнення, зміну, припинення обтяжень. Таким чином, ні РСЦ ГСЦ МВС в Одеській області, ні будь-яким ТСЦ РСЦ ГСЦ МВС в Одеській області права позивача не порушувались.
03.11.2023 р. позивачем подано нову редакцію позову, у якій виключено відповідачем Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в Одеській області та вказано його як третю особу. Позовні вимоги заявлено до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Централ Фінанс» у яких просить усунути перешкоди в розпорядженні транспортним засобом «Volkswagen Passat» д.н.з. НОМЕР_1 шляхом зняття обтяжень у вигляді застави рухомого майна і виключення запису з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, що зареєстровано 29.11.2021 р. за №29526396 реєстратором Бондаренко Ю.Й. Регіональної філії міста Києва та Київської області державного підприємства «Національні інформаційні системи».
Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 03.11.2023 р. нову редакцію позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Централ Фінанс», третя особа: Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в Одеській області про усунення перешкод у розпорядженні транспортним засобом, суддею Бобровською І.В. прийнято до розгляду.
17.11.2023 р. від третьої особи РСЦ ГСЦ МВС в Одеській області надійшли пояснення у справі у яких вказується, що уповноважені особи сервісних центрів МВС не уповноважені держателем Реєстру надавати послуги з державної реєстрації відомостей про виникнення, зміну та припинення обтяжень.
Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 20.11.2023 р. залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Регіональну філію міста Києва та Київської області державного підприємства «Національні інформаційні системи» (м.Київ, вул.Бульварно-Кудрявська, 4).
Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 11.12.2023 р. матеріали цивільної справи передано за підсудністю до Святошинського районного суду м. Києва.
16.01.2024 р. протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано на розгляд судді Єросовій І.Ю.
Ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 19.01.2024 р. матеріали цивільної справи прийнято до свого провадження суддею Єросовою І.Ю. Вирішено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
У судове засідання позивач та/або її представник не з`явилися. 12.03.2024 р. від адвоката Магери Р.Ю. надійшла заява про розгляд справи за відсутності позивача та його представника. Позовні вимоги підтримують та просять задовольнити.
У судове засідання відповідач не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Правом подачі відзиву не скористався. Заяв про розгляд справи за його відсутності не подавав.
У судове засідання представник третьої особи Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в Одеській області не з`явився, своєю заявою просить здійснювати розгляд справи за його відсутності.
У судове засідання представник третьої особи Регіональна філія міста Києва та Київської області державного підприємства «Національні інформаційні системи» не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Правом подачі пояснень не скористався.
Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, доходить висновку про відмову у задоволенні позову, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 04.11.2020 р. транспортний засіб марки «Volkswagen» модель Passat, д.н.з. НОМЕР_1 зареєстровано за ОСОБА_1 .
З витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна вбачається, що 29.11.2021 р за №29526396 реєстратором Бондаренко Ю.Й. Регіональної філії міста Києва та Київської області державного підприємства «Національні інформаційні системи» зареєстровано обтяження рухомого майна - транспортного засобу «Volkswagen», д.н.з. НОМЕР_2 на підставі договору застави від 15.12.2006 р., обтяжувач АТ «ОТП Банк», який 29.11.2021 р. змінений на ТОВ «Фінансова компанія «Централ Фінанс».
Зі змісту позовної заяви слідує, що наявність обтяження у Державному реєстрі
обтяжень рухомого майна у вигляді заборони відчуження транспортного засобу
VOLKSWAGEN PASSAT, колір синій, № двиг. НОМЕР_3 , № куз. НОМЕР_4 , перешкоджає позивачу розпоряджатися своєю власністю та порушує його право на мирне володіння майном.
Наявне обтяження зареєстровано у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна 29.11.2021 року за №29526396 на підставі договору застави (АТ ОТП Банк).
Обтяжувачем є ТОВ «Фінансова компанія «Централ фінанс».
Закон України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» від 18 листопада 2003 року № 1255-IV (далі - Закон) визначає правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобов`язань, а також правовий режим виникнення, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна».
Відповідно до ст.1 Закону, держателем Державного реєстру є уповноважений
центральний орган виконавчої влади. Порядок ведення Державного реєстру визначає Кабінет Міністрів України. До Державного реєстру вносяться відомості про виникнення, зміну, припинення обтяжень, а також про звернення стягнення на предмет обтяження.
Держатель Державного реєстру виконує таки функції: 1) організує ведення Державного реєстру; 2) приймає заяви і вносить записи до Державного реєстру про виникнення, зміну, припинення обтяжень рухомого майна, а також про звернення стягнення на предмет обтяження; 3) забезпечує будь-яким особам через мережу Інтернет вільний цілодобовий доступ у режимі реального часу до внесених до Державного реєстру відомостей про обтяження з можливістю їх безкоштовного пошуку за різними критеріями; 4) надає витяги з Державного реєстру про наявність чи відсутність обтяжень рухомого майна; 5) стягує плату за внесення записів до Державного реєстру та надання витягів з нього.
Держатель Державного реєстру наділяє відповідних суб`єктів повноваженнями
реєстраторів Державного реєстру, які надаватимуть послуги щодо внесення записів
до Державного реєстру про виникнення, зміну, припинення обтяжень, звернення
стягнення на предмет обтяження та надання витягів з Державного реєстру, в
порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Функціонування Державного реєстру обтяжень рухомого майна та порядок його ведення регулюється Порядком ведення Державного реєстру обтяжень рухомого майна, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 05.07.2004 року №830 (далі Порядок №830), та Інструкцією про порядок ведення Державного реєстру обтяжень рухомого майна та заповнення заяв, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 29.07.2004 року №73/5.
Згідно Порядку № 830, держателем Реєстру є Мін`юст, що забезпечує
ведення Реєстру, а адміністратором Реєстру є державне підприємство, що
належить до сфери управління Мін`юсту, відповідає за технічне,
технологічне та програмне забезпечення Реєстру, збереження та захист
даних, які містяться у Реєстрі, Реєстратори - суб`єкти, уповноважені
держателем Реєстру надавати послуги з державної реєстрації відомостей про
виникнення, зміну, припинення обтяжень, а також звернення стягнення на
предмет обтяження, приймати заяви, видавати завірені витяги з Реєстру та
виконувати інші функції, передбачені цим Порядком.
Відповідно до п. 4 Розділу 1 Порядку № 830 державна реєстрація відомостей про виникнення, зміну, припинення обтяжень, а також про звернення стягнення на
предмет обтяження проводиться шляхом внесення до Реєстру запису, а також змін і додаткових відомостей до запису.
Згідно із п.24 Розділу 4 Порядку № 830 відомості про припинення обтяження реєструються на підставі заяви обтяжувача чи уповноваженої ним особи.
Обтяжувач чи уповноважена ним особа має право в будь-який час подати заяву про припинення обтяження і виключення запису з Реєстру чи про продовження строку дії реєстрації не більш як на п`ять років.
На підставі відповідної заяви щодо припинення обтяження виключенню підлягає запис стосовно всього рухомого майна, що є предметом обтяження.
Після припинення обтяження обтяжувач самостійно або на письмову вимогу
боржника чи особи, права якої порушено внаслідок наявності запису про обтяження,
протягом п`яти днів зобов`язаний подати реєстратору відповідну заяву для
припинення обтяження та виключення його з Реєстру.
Наказом Міністерства юстиції України №1059/05 від 26.05.2015 визначено державне підприємство «Національні інформаційні системи» адміністратором Єдиних та Державних реєстрів, створення та забезпечення функціонування яких належить до компетенції Міністерства юстиції України (далі - адміністратор Єдиних та Державних реєстрів).
Адміністратор Єдиних та Державних реєстрів здійснює заходи зі створення,
впровадження та супроводження програмного забезпечення реєстрів, відповідає за їх технічне і технологічне забезпечення, збереження та захист даних, здійснює технічні та технологічні заходи з надання, блокування та анулювання доступу до цих реєстрів, а також інші заходи (дії), передбачені законодавством.
З наведеного слідує, що оскільки обтяження, зареєстроване в інтересах ТОВ «Фінансова компанія «Централ фінанс», реєстратором регіональної філії м.Києва та Київської області ДП «Національні інформаційні системи», відповідно обов`язок
виконати вимоги позивача про зняття обтяження у вигляді застави рухомого майна і виключення запису з Державного реєстру обтяжень рухомого майна лежить на особі, яка його зареєструвала, тобто реєстратором ДП «Національні інформаційні системи», оскільки саме це підприємство є суб`єктом, уповноваженим держателем Реєстру надавати послуги з державної реєстрації відомостей про виникнення, зміну, припинення обтяжень.
Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно з положеннями ст. 48 ЦПК України сторонами у цивільному процесі є позивач і відповідач.
Належними є сторони, які є суб`єктами спірних правовідносин.
Належним є відповідач, який дійсно є суб`єктом порушеного, оспорюваного чи невизнаного матеріального правовідношення. Належність відповідача визначається, перш за все, за нормами матеріального права.
Відтак, неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати по пред`явленому позову при наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві.
На позивачеві лежить обов`язок довести, що саме йому належить оспорюване право, а вказаний ним відповідач зобов`язаний виконати покладений на нього законом або договором обов`язок.
Законодавець поклав на позивача обов`язок визначати відповідача у справі і суд повинен розглянути позов щодо тих відповідачів, яких визначив позивач. Водночас якщо позивач помилився і подав позов до тих, хто відповідати за позовом не повинен, або притягнув не всіх, він не позбавлений права звернутись до суду з клопотанням про заміну неналежного відповідача чи залучення до участі у справі співвідповідачів і суд таке клопотання задовольняє. Ініціатива щодо заміни неналежного відповідача повинна виходити від позивача, який повинен подати клопотання. У цьому клопотанні позивач обґрунтовує необхідність такої заміни, а саме, чому первісний відповідач є неналежним і хто є відповідачем належним. Подання позивачем такого клопотання свідчить, що він не лише згідний, але й просить про заміну неналежного відповідача належним.
З урахуванням принципу диспозитивності суд не має права проводити заміну неналежного відповідача належним з власної ініціативи.
За приписами статті 51 ЦПК України суд першої інстанції може залучити до участі у справі співвідповідача або замінити первісного відповідача належним відповідачем лише за клопотанням позивача.
У пункті 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз`яснено, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі чи залишення заяви без руху, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному статтею 33 ЦПК України, статтею 51 ЦПК України. Після заміни неналежного відповідача або залучення співвідповідача справа розглядається спочатку в разі її відкладення або за клопотанням нового відповідача чи залученого співвідповідача та за його результатами суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача.
Пред`явлення позову до неналежного відповідача є підставою для відмови у позові, що не позбавляє позивача права пред`явити позов до належного відповідача.
Вирішення даного спору належним чином без участі у справі належного відповідача було б прямим порушенням прав особи, яка не залучена до участі у справі у якості відповідача, і до якої мав би бути пред`явлений даний позов.
Обов`язок та право визначати відповідачів, до яких пред`являється позов, покладається на позивача.
Позов, для того, щоб бути задоволеним, має бути пред`явлений до належного відповідача.
Оскільки позивачем заявлено позовні вимоги про усунення перешкод у розпорядженні транспортним засобом «Volkswagen Passat» д.н.з. НОМЕР_1 шляхом зняття обтяжень у вигляді застави рухомого майна і виключення запису з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, належним відповідачем у справі є уповноважена особа на здійснення таких дій - Регіональна філія міста Києва та Київської області державного підприємства «Національні інформаційні системи».
Отже, оцінивши кожний доказ з точки зору їх належності та допустимості, а в сукупності доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає що позов задоволенню не підлягає у зв`язку з необґрунтованістю позовних вимог до вказаного відповідача.
На підставі вище викладеного, керуючись ст. 6-13,18,19,71-79,89,141,259,263,264,265,268,273,274,279,280-282,354,355 ЦПК України, суд
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання ) без повідомлення сторін зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи якому рішення не було вручене у день його складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Київського апеляційного суду, при цьому відповідно до п. п. 15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIII від 03.10.2017 року до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією кодексу.

Суддя І.Ю.Єросова