печерський районний суд міста києва
Пр. № 2-4712/24
16 квітня 2024 року Печерський районний суд міста Києва в складі:
головуючого судді - Соколова О.М.,
при секретарі судового засідання - Проскурні А.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди завданої внаслідок ДТП,-
У грудні 2023 року до Печерського районного суду м. Києва надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди завданої внаслідок ДТП.
В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що сталася з вини відповідача, належний позивачу автомобілю «Volkswagen Polo», реєстраційний номер НОМЕР_1 , отримав механічні пошкодження. Постановою Печерсього районного суду м. Києва від 31.08.2023 року винним у вище зазначеній ДТП визанано водія транспортного засобу «Skoda, реєстраційнй номер НОМЕР_2 , ОСОБА_3 .
На момент ДТП цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Skoda», реєстраційний № НОМЕР_3 була застрахована в ПрАТ СК «ПЗУ Україна» згідно договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 215618392. Франшиза за полісом № 215618392 складає 2.500 грн.
На підставі вищезазначеного Звіту Страховиком було розраховано та сплачено суму страхового відшкодування (вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу та за вирахуванням франшизи), що склала: 42 419,36 (сорок дві тисячі чотириста дев`ятнадцять) гривень 36 коп.
Проте, розмір страхового відшкодування, виплаченого з боку ПрАТ СК «ПЗУ Україна», не покриває фактичного розміру шкоди на відновлення пошкодженого транспортного засобу «Volkswagen Polo», реєстраційний № НОМЕР_1 .
Таким чином, позивач просить суд, стягути з відповідача на свою користь різницю між вартістю відновлювального ремонту пошкодженого транспортного зсобу та розміром страхового відшкодування, а також франшизи у розмірі 43 463 грн. 68 коп. та судові витрати.
Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 22 грудня 2023 року в справі відкрито провадження для розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
Представник позивача в судове засідання не з`явилася, проте подала до суду заяву, в якій позов підтримала, просила його задовольнити в повному обсязі та розглянути у її відсутність, проти розгляду справи в заочному порядку не заперечувала.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення судових повісток та розміщення оголошення на сайті Печерського районного суду м.Києва, а тому, в силу положень ст. 131 Цивільного процесуального кодексу України (далі- ЦПК України), відповідач вважається повідомленим про розгляд справи належним чином, відзив на позов не подав, відзив на позов не подав.
Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Статтею 280 ЦПК України визначено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до п.1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.
З огляду на вказане, суд визнав за можливе проводити заочний розгляд справи за відсутності сторін та ухвалити у справі заочне рішення.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступного висновку.
Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до вимог ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Відповідно до вимог ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Матеріалами справи встановлено, що 15 липня 2023 року близько 09 год. 49 хв., у м. Києві, на бул. Лесі Українки, 30 відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю: транспортного засобу «Volkswagen Polo», реєстраційний № НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_4 ; транспортного засобу «Skoda», реєстраційний № НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_2 . Внаслідок вищевказаної ДТП, транспортний засіб «Volkswagen Polo», реєстраційний № НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_1 , згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , отримав механічні пошкодження.
На момент ДТП цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Skoda», реєстраційний № НОМЕР_3 була застрахована в ПрАТ СК «ПЗУ Україна» згідно договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 215618392. Франшиза за полісом № 215618392 складає 2500 грн.
На виконання вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з боку ОСОБА_1 було повідомлено про настання страхового випадку. Разом з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду на адресу страховика було направлено заяву про страхове відшкодування, а також всі інші документи, передбачені Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
Таким чином, з боку ОСОБА_1 було виконано всі покладені на нього Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язки.
Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.
Відповідно до ст. 9 Закону України «Про страхування», франшиза частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.
Згідно ст. 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповільності власників наземних транспортних засобів», страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.
На підставі вищезазначеного Звіту Страховиком було розраховано та сплачено суму страхового відшкодування (вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу та за вирахуванням франшизи), що склала: 42 419.36 (сорок дві тисячі чотириста дев`ятнадцять) гривень 36 коп.
Проте, розмір страхового відшкодування, виплаченого з боку ПрАТ СК «ПЗУ Україна», не покриває фактичного розміру шкоди на відновлення пошкодженого транспортного засобу «Volkswagen Polo», реєстраційний № НОМЕР_5 .
Відповідно до ч.1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до п. 36.6 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової від повільності власників наземних транспортних засобів», страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування,
Таким чином, оскільки з боку ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» суму страхового відшкодування було зменшено на розмір визначеної умовами полісу № 215618392 франшизи, що становить: 2 500,00 грн. (дві тисячі п`ятсот грн. 00 коп.), то дана частина відшкодування, має бути компенсована ОСОБА_2 , як особою з вини якої було завдано майнової шкоди.
Згідно із ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 1192 Цивільного кодексу України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Також, ст. 22 Цивільного кодексу України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Отже, фактичний розмір шкоди, яка підлягає відшкодуванню потерпілому включає як реальну вартість пошкодженого майна так і витрати потерпілого на виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (повна вартість відновлювального ремонту транспортного засобу),
Згідно з ст. 1194 Цивільного кодексу України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданою нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Зазначене відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постановах: у справі 545/425/17 від 02 вересня 2019 року; у справі 755/7666/19 від 15 жовтня 2020 року.
Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.
Будь-яких належних та допустимих доказів на спростування позовних вимог відповідачем не подано.
Оскільки, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Volkswagen Polo», реєстраційний № НОМЕР_1 у зв`язку з його пошкодженням з вини відповідача перевищує суму страхового відшкодування, яка була виплачена страховою компанією, на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню різниця між вартістю відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу (фактичним розміром) та розміром завданого матеріального збитку з боку страховика.
Таким чином, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди завданої внаслідок ДТП є обґрунтованими, а відтак позов слід задовольнити.
Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1 073,60 грн.
Частиною першою статті 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.
Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до частини першої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Пунктами 1, 2 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Звертаючись до суду з вимогою про стягнення з відповідача судових витрат, представник позивача вказала на те, що розмір витрат на професійну правничу допомогу становить 14 000,00 грн. При цьому, надала копію договору про надання правової допомоги № 01Б-1/278 від 29 грудня 2021 року, копію додаткової угоди № 1 від 17 липня 2023 року, копію розрахунку № 1 від 26 жовтня 2023 року, копію рахунку № 53.11 від 01 листопада 2023 року, копію платіжної інструкції від 06 листопада 2023 року, ордер про надання правової допомоги, копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю.
Ураховуючи наведене, позивачем доведено сплату витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 14 000 грн.
Керуючись Законом України ««Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. 1187, 1188, 1192, 1194 ЦК України, ст.ст. 4, 12, 13, 18, 82, 141, 263-265,267,273,274,280,354,355 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди завданої внаслідок ДТП - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування у розмірі 43 463 (сорок три тисячі чотириста шістдесят три) гн. 68 коп.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 073 грн. 60 копю, витрати на правову допомогу в розмірі 14 000 грн. 00 коп., а разом 15 073 (п`ятнадцять тисяч сімдесят три) грн. 60 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. В такому випадку рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційні скарги подаються учасниками справи до Київського апеляційного суду або через Печерський районний суд м. Києва, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності ЦПК України в редакції від 15 грудня 2017 року.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач - ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_6 .
Відповідач - ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_7
Повний текст рішення складено 16.04.2024 року
Суддя О.М.Соколов