Справа №672/250/24
Провадження №2/672/172/24
02 травня 2024 року м. Городок
Городоцький районний суд Хмельницької області в складі: головуючого судді Шинкоренка С.В., за участю секретаря Терещук Н.А., розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Городка цивільну справу №672/250/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4
про визнання права власності на спадкове майно,
та за зустрічним позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_1
про визнання права власності на спадкове майно
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідачів про визнання права власності на спадкове майно, що залишилось після смерті її сина ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . До складу спадкового майна входить частки садиби, що знаходиться АДРЕСА_1 .
частки вказаної садиби належала ОСОБА_5 , оскільки він своєчасно прийняв спадщину після смерті свого діда ОСОБА_6 який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , але юридично не оформив своїх спадкових прав.
Позивачка зазначила, що вона є спадкоємицею після смерті ОСОБА_5 за законом і відповідним чином прийняла спадщину.
Позивачка звернулася до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на 1/5 садиби. Однак їй було відмовлено у вчинені будь-яких нотаріальних дій, оскільки відсутні документи що підтверджують право власності на частину будинковолодіння за спадкодавцем.
11.04.2024 р. судом прийнято до провадження зустрічний позов відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно.
Позивачі зазначили, що вони є спадкоємцями після смерті ОСОБА_5 за законом і відповідним чином прийняли спадщину.
Позивачі звернулася до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтв про право на спадщину на 1/10 частки садиби кожна. Однак їм було відмовлено у вчинені будь-яких нотаріальних дій, оскільки відсутні документи що підтверджують право власності на частину будинковолодіння за спадкодавцем.
В підготовче судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з`явилася, проте її представник подав до суду заяву про слухання справи за їх відсутності та просить позов задовольнити, визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/5 частки будинковолодіння, що знаходиться по АДРЕСА_1 та складається з: 1) «А» камінного житлового будинку загальною площею 62.7 м.кв., житловою площею 34.8 м.кв.; 2) «Б» камінної літньої кухні площею 41.6 м.кв.; 3) «В» камінного хліва площею 62.7 м.кв.
Щодо зустрічного позову, то представник ОСОБА_1 в поданій до суду заяві вказав, що зустрічні позовні вимоги визнають та не заперечують щодо їх задоволення, просять розглянути справу без їх участі.
Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в підготовче судове засідання не з`явилися, однак до суду надійшли заяви від їх представниць про те, що вони позов визнають в повному обсязі і просять справу розглянути за їх відсутності.
Щодо заявленого зустрічного позову, то в поданих до суду представниками відповідачів заявах, останні просять розглянути справу без їх участі та просять позов задовольнити, та визнати за ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 право власності за кожною по 1/10 частки будинковолодіння, що знаходиться по АДРЕСА_1 та складається з: 1) «А» камінного житлового будинку загальною площею 62.7 м.кв., житловою площею 34.8 м.кв.; 2) «Б» камінної літньої кухні площею 41.6 м.кв.; 3) «В» камінного хліва площею 62.7 м.кв.
Ч. 3 ст. 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Враховуючи дану норму закону, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін (їх представників).
В ч.3 ст.200 ЦПК України визначено, що: За результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.
Суд, оголосивши заяви сторін (їх представників), перевіривши матеріали справи в межах наданих суду доказів, прийшов до такого висновку.
Щодо позовних вимог ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно.
З довідки Сатанівської селищної ради Хмельницької області від 29.02.2024 р. вбачається, що домоволодіння, що розташоване за адресою АДРЕСА_1 було спільною власністю подружжя ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (а.с.48).
Рішенням Городоцького районного суду Хмельницької області від 15.01.2024 р. було визнано за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_7 право власності на частки домоволодіння по АДРЕСА_1 та складається з: 1) «А» камінного житлового будинку загальною площею 62.7 м.кв., житловою площею 34.8 м.кв.; 2) «Б» камінної літньої кухні площею 41.6 м.кв.; 3) «В» камінного хліва площею 62.7 м.кв. (а.с.16-17).

З копії спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_6 01.08.2021 р. вбачається, що його внук ОСОБА_5 належним чином прийняв спадщину після смерті спадкодавця. Інших осіб які б претендували на дане спадкове майно не встановлено (а.с.72-86).

З копії спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_5 22.03.2023 р. вбачається, що його мати, тобто позивачка ОСОБА_1 , дружина ОСОБА_2 , доньки: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , тобто відповідачки належним чином прийняли спадщину після смерті спадкодавця. З даної копії спадкової справи також вбачається, що батько померлого ОСОБА_5 ОСОБА_8 відмовився від прийняття спадщини за законом на користь ОСОБА_1 . Інших осіб які б претендували на дане спадкове майно не встановлено (а.с. 98-126).

В підтвердження складу спадкового майна до матеріалів справи позивачкою долучено копію довідки КП ГМР "Госпрозрахункове виробниче архітектурно-планувальне бюро" від 27.09.2023 р. №41 про склад спадкової садиби. Будівництва, реконструкції та перепланувань, здійснення яких відповідно до чинного законодавства передбачає наявність дозвільних документів, не виявлено (а.с.22, 168).

В підтвердження вартості спадкового майна до матеріалів справи позивачкою долучено довідку про оціночну вартість об`єкта нерухомості від 11.10.2023 року про оцінку садиби по АДРЕСА_1 , у відповідності до якого її вартість складає 244197 грн. 64 коп. (а.с.31).

Позивачка у встановленому порядку не може оформити право власності на частину даної садиби, оскільки за життя спадкодавця не було виготовлено правовстановлюючих документів на нього. Підтвердженням цього є повідомлення про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 27.02.2024 р., що міститься в матеріалах справи (а.с.21).

Згідно звіту технічного стану житлового будинку від 27.09.2023 р. вбачається, що спадкова садиба відповідає вимогам надійності і є можливість її безпечної експлуатації (а.с.23-35).

Згідно ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Ч.1 ст. 1297 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Суд приходить до висновку, що оскільки спадкування охоплює перехід всіх прав та обов`язків (за винятком визначених законом, які не можуть входити до складу спадщини ст. 1219 ЦК України), то спадкуванню підлягають і права та обов`язки щодо об`єктів нерухомого майна, які знаходились у володінні спадкодавця хоча і не були оформленні у встановленому законом порядку. А отже такі права та обов`язки можуть успадковуватись, оскільки вони не припиняються зі смертю спадкодавця, а будуть існувати доти, доки буде існувати об`єкт нерухомості та до юридичного оформлення прав власності на нього спадкоємцем.

Садиба - це земельна ділянка разом з розташованими на ній житловим будинком, господарсько-побутовими будівлями, наземними і підземними комунікаціями, багаторічними насадженнями (ч.1 ст. 381 ЦК України).

Враховуючи норми статей 186, 380, 381 ЦК України, господарсько-побутові будівлі (сарай, гараж, санвузол і под.), наземні і підземні комунікації (водопостачання, очисні споруди тощо), що розташовані з житловим будинком на одній земельній ділянці і призначені для забезпечення власника необхідними засобами благоустрою, вважаються приналежністю головної речі і не є самостійними нерухомими речами.

Крім того, суд бере до уваги і позицію відповідачів, які згідно поданих заяв позовні вимоги визнали у повному обсязі, що згідно положень ч.4 ст.206 ЦК України є підставою для ухвалення рішення про задоволення позову.

Судом встановлено, що таке визнання позову не суперечить закону та не порушує права третіх осіб.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає за можливе позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі.

Також, оскільки визнання позову відповідачами мало місце до початку розгляду справи судом по суті, то у порядку, визначеному ч.1 ст.142 ЦПК України, суд приходить до висновку про можливість повернення позивачці з державного бюджету 50 % судового збору, сплаченого при поданні позову.

Щодо позовних вимог ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно.

Як уже було вище встановлено судом, після смерті ОСОБА_9 відкрилася спадщина, зокрема, на частки спірного будинковолодіння, якою володів спадкодавець, однак не оформив своїх юридичних прав.

З копії спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_5 22.03.2023 р. вбачається, що окрім його матері, тобто позивачки ОСОБА_1 , дружина померлого ОСОБА_10 - ОСОБА_11 , та його доньки: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , тобто відповідачки також належним чином прийняли спадщину після смерті спадкодавця. (а.с. 98-126).

В підтвердження складу спадкового майна до матеріалів справи відповідачами долучено копію довідки КП ГМР "Госпрозрахункове виробниче архітектурно-планувальне бюро" від 27.09.2023 р. №41 про склад спадкової садиби. Будівництва, реконструкції та перепланувань, здійснення яких відповідно до чинного законодавства передбачає наявність дозвільних документів, не виявлено (а.с. 168).

В підтвердження вартості спадкового майна до матеріалів справи відповідачами звіт про оціночну вартість об`єкта нерухомості від 09.04.2024 року про оцінку садиби по АДРЕСА_1 , у відповідності до якого її вартість складає 45970 грн. 00 коп. (а.с.155-167).

Позивачі у встановленому порядку не можуть оформити право власності на частину даної садибу, оскільки за життя спадкодавця не було виготовлено правовстановлюючих документів на нього. Підтвердженням цього є повідомлення про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 04.04.2024 р., що містяться в матеріалах справи (а.с.152-154).

Згідно ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Ч.1 ст. 1297 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Суд приходить до висновку, що оскільки спадкування охоплює перехід всіх прав та обов`язків (за винятком визначених законом, які не можуть входити до складу спадщини ст. 1219 ЦК України), то спадкуванню підлягають і права та обов`язки щодо об`єктів нерухомого майна, які знаходились у володінні спадкодавця хоча і не були оформленні у встановленому законом порядку. А отже такі права та обов`язки можуть успадковуватись, оскільки вони не припиняються зі смертю спадкодавця, а будуть існувати доти, доки буде існувати об`єкт нерухомості та до юридичного оформлення прав власності на нього спадкоємцем.

Садиба - це земельна ділянка разом з розташованими на ній житловим будинком, господарсько-побутовими будівлями, наземними і підземними комунікаціями, багаторічними насадженнями (ч.1 ст. 381 ЦК України).

Враховуючи норми статей 186, 380, 381 ЦК України, господарсько-побутові будівлі (сарай, гараж, санвузол і под.), наземні і підземні комунікації (водопостачання, очисні споруди тощо), що розташовані з житловим будинком на одній земельній ділянці і призначені для забезпечення власника необхідними засобами благоустрою, вважаються приналежністю головної речі і не є самостійними нерухомими речами.

Крім того, суд бере до уваги і позицію представника ОСОБА_1 , який згідно поданої заяви позовні вимоги визнав у повному обсязі, що згідно положень ч.4 ст.206 ЦК України є підставою для ухвалення рішення про задоволення позову.

Судом встановлено, що таке визнання позову не суперечить закону та не порушує права третіх осіб.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає за можливе позовні вимоги ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 задовольнити в повному обсязі.

Також, оскільки визнання позову ОСОБА_1 мало місце до початку розгляду справи судом по суті, то у порядку, визначеному ч.1 ст.142 ЦПК України, суд приходить до висновку про можливість повернення ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 з державного бюджету 50 % судового збору, сплаченого при поданні позову.

Керуючись ст.ст. 200, 263-265 ЦПК України, ст. 1216-1222, 1297-1299 ЦК України , суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті сина ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 1/5 частки домоволодіння, яка знаходиться по АДРЕСА_1 та складається з: 1) «А» камінного житлового будинку загальною площею 62.7 м.кв., житловою площею 34.8 м.кв.; 2) «Б» камінної літньої кухні площею 41.6 м.кв.; 3) «В» камінного хліва площею 62.7 м.кв.

Повернути з державного бюджету ОСОБА_1 50 % сплаченого судового збору, що становить - 605 грн. 60 коп.

Зустрічний позов ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 за кожною по 1/10 частки будинковолодіння, що знаходиться по АДРЕСА_1 та складається з: 1) «А» камінного житлового будинку загальною площею 62.7 м.кв., житловою площею 34.8 м.кв.; 2) «Б» камінної літньої кухні площею 41.6 м.кв.; 3) «В» камінного хліва площею 62.7 м.кв.

Повернути з державного бюджету ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 50 % сплаченого судового збору, що становить - 605 грн. 60 коп., тобто по 201 грн.86 коп. кожній.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Позивачка: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 .

Представник позивачки: адвокат Столяр Микола Васильович, 32000, вул. Грушевського, буд.51, м. Городок Хмельницької області.

Відповідачка: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_3 .

Відповідачка: ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_3 .

Відповідачка: ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_3 .

Представниця відповідачів: адвокат Панькова Олена Юріївна, 79022, вул. Городоцька, буд.174-А, м.Львів.

Суддя: