Справа № 353/1408/23
Провадження № 2/353/56/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2024 рокум.Тлумач

Тлумацький районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Мотрук Л.І.,

за участю секретаря судового засідання Стельмах В.Р.,

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Тлумач у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

в с т а н о в и в:

Позивач, ОСОБА_1 , звернулася в суд з позовом до відповідача, ОСОБА_2 про стягнення на її користь аліментів на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/3 частин всіх видів заробітку (доходу) на дитину щомісячно, але не менше як 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення нею повноліття. Свої вимоги обґрунтувала тим, що 07.04.2017 року вона з відповідачем зареєструвала шлюб у Тлумацькому відділі державної реєстрації актів цивільного стану в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), актовий запис № 23. У шлюбі народилася одна дитина: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який на даний час є малолітнім. Рішенням Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 12.06.2023 шлюб між ними розірвано та останній відновлено дошлюбне прізвище « ОСОБА_4 ». У задоволені позовної вимоги в частині залишення місця проживання малолітнього сина ОСОБА_5 за її місцем проживання відмовлено. Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 05.09.2023 року її апеляційну скаргу задоволено та залишено малолітнього сина проживати із матір`ю. Син проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Вона з відповідачем не досягла згоди щодо розміру аліментів, які він має сплачувати на утримання їхньої дитини та добровільно утримувати дитину в повній мірі не допомагає. ОСОБА_2 працює, інших дітей чи нової сім`ї немає та має у власності автомобіль. Вона не працює, оскільки займається доглядом та вихованням сина, нерухомого та цінного рухомого майна у власності немає. Просила стягнути в її користь аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 в розмірі 1/3 частин всіх видів заробітку (доходу) на дитину щомісячно, але не менше як 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення нею повноліття.

23.01.2024 року відповідачем, ОСОБА_2 , до суду подано відзив на позовну заяву, в якому просив ухвалити рішення про часткове задоволення позову та призначити йому аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі по 1136 грн 00 коп щомісячно. Зокрема зазначив, що відповідно до встановленого графіка зустрічей з дитиною, в призначені години дитина перебуває у нього, харчується та грають у ігри. Щомісячно вносить плату за відвідування сином дитячого садка, забезпечує продуктами харчування, передає гостинці дитині та одяг, а також оплачує ліки. На запитання скільки їй давати коштів для дитини, відповідала що нічого не потрібно. Він не працює, навчається у Державному навчальному закладі «Городенківський професійний ліцей» та отримує стипендію у сумі 1250 грн. Позивачем не обґрунтовані підстави та не надано доказів щодо стягнення аліментів на утримання дитини у заявленому розмірі (а.с. 29-31).

Позивач, ОСОБА_1 , в судовому засіданні, уточнивши свої позовні вимоги, даний позов підтримала у повному обсязі та просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі не менше 3000 грн щомісячно до досягнення сина повноліття, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідач, ОСОБА_2 в судовому засіданні проти задоволення позову частково заперечив. Останній погодився сплачувати на утримання дитини аліменти у розмірі по 1136 грн щомісячно, оскільки він самостійно сплачує кошти за відвідування сином садочка, забезпечує продуктами харчування, таких як м`ясо, сир, молоко та сметана. Купляє йому солодощі, іграшки, одяг та оплачує його лікування. Крім того, у суботу та неділю через тиждень, до 20 години син ОСОБА_5 перебуває у нього.

21.12.2023 року Тлумацьким районним судом Івано-Франківської області постановлено ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду, відкриття провадження по справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Суд, вислухавши вступне слово учасників по справі, дослідивши матеріали справи та зібрані по ній докази, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, з таких підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 у сторін народилася одна дитина: син ОСОБА_3 , який на даний час є малолітнім, що підтверджується копією повторного свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 19.10.2021 року, де в графі «Батько» вказано « ОСОБА_2 », а в графі «Мати» - « ОСОБА_6 » (а.с. 3).

Позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі з 07.04.2017 року, який рішенням Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 12.06.2023 року розірвано, останній відновлено дошлюбне прізвище « ОСОБА_4 » та у задоволені позовної вимоги в частині залишення місця проживання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місцем проживання матері відмовлено (а.с. 4-6).

Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 05.09.2023 року апеляційну скаргу позивача задоволено, рішення Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 12.06.2023 року в частині відмови у залишенні на проживанні дитини з матір`ю змінено та залишено малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживати із матір`ю (а.с. 7-9).

Згідно відомостей, отриманих з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, встановлено, що відомості щодо ОСОБА_1 відсутні (а.с. 10).

Як вбачається з копії рішення «Про визначення способів участі у вихованні малолітньої дитини» №12 від 26.01.2023 року, яке винесено виконавчим комітетом Тлумацької міської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області, що ОСОБА_2 для спілкування та виховання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлено графік зустрічей: непарні тижні місяця (І-ІІІ) субота з 10 год 00 хв до неділі 19 год 00 хв, щотижня у середу та п`ятницю з 10 год 00 хв до неділі 19 год 00 хв (а.с. 32).

Відповідно до копії довідки № 245/01-14 від 04.09.2023 року, яку видав Державний навчальний заклад «Городенківський професійний ліцей» вбачається, що ОСОБА_2 дійсно навчається у Городенківському професійному ліцеї за професією тракторист-машиніст с/г виробництва, денна форма навчання, з 01.09.2023 року по 30.06.2024 року (а.с. 33).

У відповідача, ОСОБА_2 , загальна сума доходів за період з вересня 2023 року по грудень 2023 року без урахувань аліментів становить 5000 грн, що підтверджується копією довідки про доходи № 36/01-14 від 23.01.2024 року, яка видана Державним навчальним закладом «Городенківський професійний ліцей» (а.с. 34).

В судовому засіданні відповідачем було надані квитанції, з яких вбачається, що останній надавав матеріальну допомогу на утримання їхнього сина, а саме: вносив плату за відвідування сином дитячого садка, оплачував ліки та продукти харчування (а.с. 38-55).

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування, що передбачено ч. 1 ст.77 ЦПК України.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування, що передбачено ст.78 ЦПК України.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи, відповідно до ст. 79 ЦПК України.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування, що встановлено ч.1 ст.80 ЦПК України.

Відповідно до частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу їх матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно ч. 1 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» установлено у 2023 році прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років - 2272 гривні, а отже мінімальний розмір аліментів, на момент розгляду справи, на дитину віком до 6 років не може бути меншим, ніж 1136 гривень.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

З`ясувавши обставини, які згідно ст. 182 СК України враховуються при визначенні розміру аліментів, оцінивши матеріальне становище сторін по справі, враховуючи принцип розумності та справедливості, суд вважає, що позов підлягає до задоволення та з відповідача слід стягувати на користь позивача аліменти у твердій грошовій сумі на утримання малолітнього сина у розмірі 2500 грн 00 коп щомісячно до досягнення ним повноліття, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.

З врахуванням того, що позивач звільнена від сплати судового збору, то з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір у встановленому законодавством розмірі 1073 грн 60 коп.

На підставі наведеного, відповідно до ст. 180, 182, 184, 191 СК України та керуючись ст. 76-81, 89, 141, 263-265, 268, 273, 354-355, 430 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягувати із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі 2300 (дві тисячі триста) гривень 00 копійок щомісячно до досягнення ним повноліття, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Стягнення аліментів розпочати з 20 грудня 2023 року і проводити до досягнення дитиною повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів на утримання дитини у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь Державної судової адміністрації України 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривень 60 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня її проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Повний текст судового рішення складено 30 січня 2024 року.

ГоловуючийЛ. І. МОТРУК