СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 6/759/32/24
ун. № 433/1932/15-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2024 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Шум Л.М.

при секретарі Мовчані О.В.

розглянувши в судовому засіданні заяву відповідачки ОСОБА_1 про розстрочку виконання рішення суду, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про відстрочку виконання рішення суду.

В обгрунтування своєї заяви посилалася на те, що вся на те, що рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 25.01.2022 позов Акціонерного Товариства Комерційний Банк"ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» (, рах. № НОМЕР_2, МФО 305299) заборгованість за кредитним договором б/н від 23.08.2007 року у сумі 44324,94 (Долар США)що за курсом 21,16 відповідно службового розпорядження НБУ від 10.06.2015 року складає 937915,73 грн. за кредитним договором № DN80FJ00000131.

Стягнуто з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» (, рах. № НОМЕР_3, МФО 305299) сплачені судові витрати у вигляді судового збору у сумі розмірі 3654,00 грн. та 70 грн. витрат на розміщення оголошення про виклик відповідача до суду.

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 посилається на те, що на даний час знаходиться у скрутному становищі, а тому просить розстрочити виконання рішення суду до 05.09.2024року.

В судове засідання сторони не з"явилися.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши заяву про розстрочку виконання рішення суду, додані до неї документи, матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що заочним рішенням Троїцького районного суду Луганської області від 28.10.2015 р. по справі № 433/1932/15-ц задоволено позов ПАТ КБ "ПриватБанк" та стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором від 23.08.2007 р. у сумі 44324,94 (Долар США), що за курсом 21,16 відповідно службового розпорядження НБУ від 10.06.2015 р. складає 937915,73 грн., а також сплачений судовий збір у розмірі 3654,00 грн. та 70,00 грн. витрат па розміщення оголошення про виклик відповідача до суду.

Вказане рішення оскаржено боржником і скасовано ухвалою Троїцького районного суду Луганської області від 08.12.2020 р.

Відповідно цієї ж ухвали цивільну справу № 433/1932/15-ц, за позовною заявою ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, передано на розгляд Святошинському районному суду міста Києва за місцем реєстрації та мешкання проживання відповідача: АДРЕСА_1 .

За результатом розгляду справи, рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 25.01.2022 р., позов ПАТ КЬ "ПриватБанк" задоволено у повному обсязі та стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором від 23.08.2007 р. у сумі 44324,94 (Долар США), що за курсом 21,16 відповідно службового розпорядження НБУ від 10.06.2015 р. складає 937915,73 грн., а також сплачений судовий збір у розмірі 3654.00 грн. та 70,00 грн, витрат на розміщення оголошення про виклик відповідача до суду.

Вказане рішення також було оскаржено боржником.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 18.04.2023 р. відмовлено у відкритті апеляційного провадження, тому її було оскаржено шляхом подання 17.05.2023 р. до Верховного Суду касаційної скарги, за якою Ухвалою від 06.06.2023 р. відкрито касаційне провадження.

Постановою Верховного Суду від 31.01.2024 р. касаційну скаргу залишено без задоволення, ухвалу Київського апеляційного суду від 18.04.2023 р. залишено без змін.

Крім того, 07.09.2023 р. до Верховного Суду боржником подавалась заява про зупинення виконання рішення Святошинського районного суду міста Києва від 25.01.2022 р. до закінчення перегляду справи у касаційному порядку.

Вказана заява мотивована тим, що незважаючи на те, що розгляд вказаної справи триває, приватним виконавцем Борейко М.В. здійснюються активні дії щодо арешту та реалізації арештованого майна - транспортного засобу КІА SPORTAGE, 2018 року випуску, належного боржнику на праві власності.

Ухвалою Верховного Суду від 15.09.2023 р. в задоволенні вказаної заяви відмовлено.

Дані дії ОСОБА_1 підтверджують факт вибору нею напрямку оскарження дій по затягуванню офіційного процесу виконання при примусовому виконанні виконавчого документа, а не намір проведення переговорів з кредитором з метою досягнення мирової угоди та реструктуризації кредитних зобов`язань, як ваказано у пункті 4 заяви про відстрочення.

Це також підтверджується відсутністю офіційного звернення з боку ОСОБА_1 та її представника до АТ КБ "ПриватБанк" саме після подання до суду заяви про відстрочення виконання - 05.09.2023 р.

При примусовому виконанні виконавчого документа, в межах останнього відкритого 23.05.2023 р. виконавчого провадження, постановами приватного виконавця від 01.08.2023 р. проведено опис та арешт зареєстрованого за ОСОБА_1 на праві власності транспортного засобу КІА SPORTAGE, 2018 року випуску, та 5-кімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

Всупереч законній вимозі приватного виконавця від 18.08.2023 р.. від 04.09.2023 р. та від 01.11.2023 р. по доставлению транспортного засобу на майданчик для зберігання ДІЇ "СЕТАМ" за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 умисно його приховує.

Тому, постановою від 11.09.2023 р. транспортний засіб оголошено в розшук.

Слід зазначити, що транспортний засіб вироблений в 2018 році. В цьому ж році цей автомобіль був придбаний ОСОБА_1 , а також зареєстрований за нею.

5-кімнатну квартиру було придбано ОСОБА_1 в 2017 році та також зареєстровано за нею, тобто, вже після початку АТО та виїзду ОСОБА_1 з Луганської області.

Вказані факти можуть свідчити про наявну можливість у ОСОБА_1 виконувати свої зобов`язання як позичальника перед кредитором, що суперечить її твердженню в пункті 1 заяви про відстрочення.

Натомість, перелічені вище дії з боку ОСОБА_1 вказують на небажання нею виконувати ці зобов`язання як перед кредитором, так і в межах примусового виконання по відкритому виконавчому провадженню, а навпаки - створює перешкоди на шляху до скорішого виконання рішень суду.

Відповідно до ст.435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:

1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;

2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан;

3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

У пункті 10постанови ПленумуВерховного СудуУкраїни від26грудня 2003року №14"Пропрактику розглядусудами скаргна рішення,дії абобездіяльність органіві посадовихосіб державноївиконавчої службита зверненьучасників виконаніпровадження" роз`яснено, що при вирішенні заяв про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Розстрочка виконання рішення суду може бути надана у виняткових випадках, що обумовлюють об`єктивні ускладнення при виконанні судового рішення наявність яких робить його виконання неможливим, які суд визначає, виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення.

Отже, розстрочка виконання рішення суду - це відтермінування у часі належного строку виконання рішення суду щодо сплати загальної суми боргу частинами. Надання розстрочки судом полягає у визначенні розміру щомісячних платежів з метою погашення всієї суми боргу, визначенні нової конкретної, більш пізньої ніж первинна, дати, з настанням якої й після завершення строку сплати останнього платежу на підставі розстрочки рішення має бути виконано повністю. При розгляді заяв щодо розстрочки виконання рішення необхідно виходити з міркувань доцільності та об`єктивної необхідності надання саме таких строків відтермінування виконання рішення в цілому; суми щомісячного платежу, наявність яких має бути доведена боржником. Строки такого відтермінування та сума щомісячних платежів знаходяться у прямій залежності від обставин, що викликають необхідність надання додаткового строку до повного виконання рішення суду. Надання розстрочки виконання рішення суду не може створювати занадто або безпідставно привілейовані умови для боржника.

Виконання рішення суду є невід`ємною частиною права на справедливий суд. Правосуддя визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості й забезпечує ефективне поновлення у правах. Судове рішення за своєю суттю охороняє права, свободи та законні інтереси громадян і є завершальною стадією судового провадження, без належного виконання судових рішень правосуддя втрачає сенс. Право на виконання судового рішення є невід`ємною складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Право сторони звернутися із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення суду передбачене також статтею 33 Закону України «Про виконавче провадження», згідно з якою сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо).

Тобто, закон не передбачає конкретного переліку обставин, які є підставою для розстрочки виконання рішення суду, а лише встановлює критерії для їх визначення, надаючи суду можливість у кожному конкретному випадку вирішувати питання про їх наявність з урахуванням усіх обставин справи.

Виходячи із вимог ст.435 ЦПК України і 33 Закону України «Про виконавче провадження» розстрочення виконання судового рішення може бути застосовано судом лише у виключних випадках, оскільки рішення суду підлягає обов`язковому виконанню у повній мірі в строк і порядок, передбачений чинним законодавством. Підставою для застосування вказаних норм є виняткові обставини, які перешкоджають належному виконанню рішення суду, ускладнюють його виконання або роблять неможливим.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що судове рішення є обов`язковим для виконання.

Таким чином, підставою для відстрочення виконання рішення є обставини, що ускладнюють виконання рішення. У вирішенні питання про розстрочення виконання рішення враховуються відсутність вини боржника у створенні обставин, що ускладнюють виконання рішення, тимчасовість перебування боржника у такому стані, а також мають бути враховані права стягувача.

Вирішуючи питання щодо можливості розстрочення виконання рішення, суд повинен враховувати майнові інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини кожної сторони у виникненні спору та інші обставини.

Згідно ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

На підтвердження заявлених вимог ОСОБА_1 не надано суду доказів про скрутне матеріальне становище, при цьому суд також зазначає, про те, що з матеріалів справи не вбачається, що остання частково в рахунок сплати заборгованості сплачувала кошти, з часу ухвалення судом рішення.

За таких обставин суд приходить до висновку, що у задоволенні заяви ОСОБА_1 про розстрочку виконання рішення суду слід відмовити, оскільки вона є не обґрунтованою .

Відповідно до ч.7 ст.435 ЦПК України про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, встановлення чи зміну способу та порядку його виконання або відмову у вчиненні відповідних процесуальних дій постановляється ухвала, яка може бути оскаржена.

На підставі викладеного, керуючись ст.247, ст.257, ст. ст. 258, 353, 354, 355, 435 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про розстрочку виконання рішення Святошинського районного суду м. Києва від 25.01.2022 по цивільній справі за позовом Акціонерного Товариства Комерційний Банк"ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості-відмовити.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд м. Києва суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: Л.М. Шум