Справа № 2-о/593/21/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" квітня 2024 р. Бережанський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої - судді Данилів О.М.

при секретарі Паньків М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Бережани цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису стосовно кривдника,-

В С Т А Н О В И В:

24 квітня 2024 року заявниця ОСОБА_1 звернулася в Бережанський районний суд із заявою про видачу обмежувального припису відносно кривдника ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , строком на 6 (шість) місяців із встановленням до нього заходів тимчасового обмеження його прав з покладенням наступних обов`язків, а саме : заборонити ОСОБА_2 перебувати за місцем її проживання за адресою: АДРЕСА_2 ; заборонити ОСОБА_2 наближатись на відстань менше ніж 100 метрів до місця її проживання; заборонити ОСОБА_2 особисто і через третіх осіб розшукувати її, якщо вона за власним бажанням перебуватиме у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватись із нею; заборонити ОСОБА_2 листуватися чи вести телефонні переговори із нею, або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто, чи через третіх осіб.

Заяву мотивувала тим, що ОСОБА_2 є її пасинком, сином її чоловіка ОСОБА_3 . ОСОБА_4 через схильність до вживання алкоголю та прояви агресії в стані сп`яніння, часто влаштовує скандали за їх місцем проживання, що за адресою: АДРЕСА_2 , виражається в її адресу нецензурно, погрожує та ображає її. Через таку поведінку вона разом із своїм чоловіком ОСОБА_3 виганяли його із свого помешкання, забороняли йому там з`являтись, але це було безрезультатним.

Неодноразово ОСОБА_4 приходив в їх дім в стані алкогольного сп`яніння та розпочинав сварки, вчиняючи як психологічне, так і фізичне насильство над нею та її чоловіком ОСОБА_3 , а тому вона з чоловіком зверталися у правоохоронні органи за захистом, після чого він притягувався до адміністративної відповідальності, однак належних висновків не зробив та не припинив своєї неправомірної поведінки щодо неї та її чоловіка.

Зокрема, 9 квітня 2024 року, близько 9 год., ОСОБА_4 прийшов по місцю їх проживання, а саме: в АДРЕСА_2 , ображав її нецензурними словами і погрожував розправою.

За даним фактом працівником Відділу поліції № 1 (м. Бережани) Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області стосовно ОСОБА_2 було винесено терміновий заборонний припис стосовно кривдника серії АА № 255603, яким йому було заборонено в будь який спосіб контактувати із нею та приходити і перебувати в місці її проживанні на строк 10 діб, а саме: з 10год.20 хв. 09 квітня 2024 року до10год.20 хв.19 квітня 2024 року.

Крім вищевказаного, по вказаному факту працівниками поліції 09 квітня 2024 року було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, який перебуває на розгляді Бережанського районного суду (справа № 593/496/24).

А так як ситуація, що склалася, поза всяким сумнівом негативно позначається на її фізичному та психічному здоров`ї та спокої, викликає обґрунтовані побоювання за безпеку свого життя та здоров`я, емоційну невпевненість оскільки її пасинок ОСОБА_4 у нетверезому стані себе не контролює, тому з метою захисту своїх прав вона змушена була звернутися до суду із вказаною заявою про призначення обмежувального припису.

В судове засідання заявниця ОСОБА_1 не з`явилася, подала заяву, у якій просила провести судове засідання у її відсутності, оскільки вона не хоче бути присутньою в судовому засіданні, так як боїться кривдника, однак свою заяву підтримує, просить її задоволити.

ОСОБА_2 у судове засідання також не з`явився, подав суду письмову заяву, у якій просив розгляд справи провести у його відсутності.

Відповідно до приписів ч. ч. 1, 2 ст. 350-5 ЦПК Українии справа про видачу обмежувального припису розглядається судом за участю заявника та заінтересованих осіб, однак їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази та взявши до уваги письмові заяви учасників судового розгляду, прийшов до висновку, що вимоги ОСОБА_1 слід задоволити частково, виходячи із наступного.

Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

В силу вимог ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України Про запобігання та протидію домашньому насильству домашнє насильство це - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Пунктом 6 ч. 1 ст. 1 зазначеного Закону передбачено, що кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі.

Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство - це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Згідно з вимогами п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», однією із засад запобігання та протидії домашньому насильству є гарантування постраждалим особам безпеки та основоположних прав і свобод людини і громадянина, зокрема права на життя, свободу та особисту недоторканість, на повагу до приватного та сімейного життя, на справедливий суд, на правову допомогу, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 статті 24 Закону України ''Про запобігання та протидію домашньому насильству '' до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника.

Судом встановлено, що заявниця ОСОБА_1 , хоч є фактично зареєстрованою в АДРЕСА_3 , однак вона разом із своїм чоловіком ОСОБА_3 проживає у житловому будинку чоловіка, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Вищевказані факти підтверджуються оглянутими в судовому засіданні докуменами, а саме: свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим 26 травня 2023 року Бережанським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, яке свідчить про те, що заявниця ОСОБА_1 з 26 травня 2023 року перебуває у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_3 та довідкою про реєстрацію місця проживання особи № 57, виданою 16 березня 2020 року виконкомом Нараївської сільської ради Тернопільської області.

Судом також встановлено, що ОСОБА_2 зловживає алкоголем та, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, приходить по місцю проживання свого батька ОСОБА_3 та вчиняє скандали, обзиває його та його дружину ОСОБА_1 нецензурними словами та погрожує їм фізичною розправою, внаслідок чого вони неодноразово викликала поліцію. Вказане підтверджується оглянутими у судовому засіданні документами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 981921 від 29 жовтня 2023 року та постановою Бережанського районного суду, якими ОСОБА_2 з приводу неправомірних дій відносно його батька ОСОБА_3 та його дружини заявниці ОСОБА_1 було притягнуто до адмінвідповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП із застосуванням адміністративного стягнення та до нього, крім вказаного, застосовувався заборонний припис.

Зокрема, 29 жовтня 2023 року, о 18 год.17хв., ОСОБА_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння в будинку за місцем проживання батька, що за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство фізичного характеру, під час якого наніс останньому удари та обзивав його дружину ОСОБА_1 нецензурними словами та погрожував фізичною розправою. За даним фактом працівниками Відділу поліції № 1 (м. Бережани) Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області 29 жовтня 2023 року стосовно ОСОБА_2 було складено протокол серії ВАВ № 981921 про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, який 6 листопада 2023 року був розглянутий Бережанським районним судом та винесена відповідна постанова про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності із застосуванням адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 255грн.

Однак, незважаючи на вказане, 9 квітня 2024 року, близько 9 год., ОСОБА_2 прийшов за місцем проживання заявниці - АДРЕСА_2 , і вчинив відносно неї домашнє насильство психологічного характеру, а саме : обзивав ОСОБА_1 нецензурними словами та погрожував фізичною розправою. За даним фактом 9 квітня 2024 року працівником Відділу поліції № 1 (м. Бережани) Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області стосовно ОСОБА_2 було складено протокол серії ВАД № 366188 про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.173-2 КУпАП, та цього ж дня 9 квітня 2024 року було винесено терміновий заборонний припис стосовно кривдника серії АА № 255603, яким ОСОБА_2 було заборонено заходити та перебувати в місці проживання постраждалої особи та в будь який спосіб контактувати із нею на строк 10 діб, а саме: з 10год.20 хв. 09 квітня 2024 року до 10год.20 хв. 19 квітня 2024 року.

Крім вказаного, постановою Бережанського районного суду від 25 квітня 2024 року ОСОБА_2 за вчинення неправомірних дій відносно заявниці було притягнуто до адміністративної відповідальності із застосуванням адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 357грн.

З наведеного вбачається, що домашнє насильство з боку ОСОБА_2 щодо заявниці мало місце, та короткострокові заборонні приписи не можуть принести бажаного результату, бо кривдник висновків не робить, не припиняє своєї неправомірної поведінки. Така ситуація, поза всяким сумнівом, негативно позначається на фізичному і психічному здоров`ї та спокої заявниці, викликає обґрунтовані побоювання за безпеку її життя та здоров`я.

Неодноразові погрози та приниження заявниці зі сторони ОСОБА_2 стали підставою для звернення її до суду про призначення обмежувального припису. У своїй заяві заявниця зазначає, шо з кожним разом поведінка ОСОБА_2 стає більш безконтрольною та такою, що несе загрозу її життю.

Пунктом 7 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

В силу вимог ч.2 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом прав спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкуватися з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 26 Закону України Про запобігання та протидію домашньому рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

У пункті 9 частини першої статті 1 Закону України "Про запобігання та протидію передбачено, що оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

Оцінка ризиків має проводитися за факторами небезпеки (ризиків) щодо вчинення домашнього насильства шляхом відібрання свідчень від постраждалої від такого насильства особи, з`ясування обставин конфлікту та виявлення чинників й умов, які створюють або можуть створювати небезпеку для цієї особи. Фактори небезпеки (ризику) щодо вчинення домашнього насильства мають визначатися за результатами оцінки дій кривдника, які свідчать про ймовірність настання летальних наслідків у разі вчинення домашнього насильства з метою виявлення вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті такої особи.

Згідно з вимогами п.3 ч.1 ст. 350-4 ЦПК України у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності).

З урахуванням змісту вищевказаних норм, видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних обставин та наявності ризиків.

Суд під час вирішення заяви про видачу обмежувального припису має надавати оцінку всім обставинам та доказам у справі, вирішувати питання про дотримання прав та інтересів дітей і батьків, а також забезпечити недопущення необґрунтованого обмеження прав у разі безпідставності та недоведеності вимог заяви.

Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суд має встановити, яким формам домашнього насильства піддавалася заявниця, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві.

Обмежувальний припис використовується як ефективний спосіб захисту від вчинення дій з домашнього насильства, однією із характеристик якого є повторюваність.

Згідно з правовими позиціями, викладеними Верховним Судом, зокрема, в Постановах від 27 листопада 2019 року у справі №753/23624/18, від 09 грудня 2019 року у справі № 756/11732/18, від 18 грудня 2019 року у справі № 754/9263/19, від 14 січня 2019 року у справі № 754/6995/19, від 06 лютого 2010 року у справі № 753/8626/19, під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві. Також у цих постановах Верховний Суд виходив з того, що звернення заявника до органів поліції самі по собі, не підтверджують факт вчинення насильства, що є необхідною умовою застосування судом до відповідної особи спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству, які визначені Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 26 Закону України ''Про запобігання та протидію домашньому насильству''обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців.

Враховуючи викладене, зважаючи на протиправну поведінку ОСОБА_2 , суд прийшов до висновку, що доводи заявниці про ризик продовження кривдником таких дій відносно неї є підставними, а отже, і вимоги застосування до нього обмежувального припису є обґрунтованими.

Такий висновок відповідає правовим висновкам Верховного Суду, викладеним, зокрема у постановах від 22 вересня 2020 року у справі № 520/13677/19, від 26 лютого 2020 року у справі № 154/1692/19.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, з метою уникнення у майбутньому домашнього насильства у будь-якому прояві, захисту прав постраждалої, суд вважає за необхідне видати обмежувальний припис стосовно кривдника у вигляді заходів тимчасового обмеження його прав, а саме: заборонити ОСОБА_2 перебувати за місцем проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 ; заборонити ОСОБА_2 наближатись на відстань не менше ніж 100 метрів до місця проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 ; заборонити йому особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 , якщо вона за власним бажанням перебуватиме у місці невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватись із нею та заборонити йому вести листування, телефонні переговори або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб, однак на строк три місяці, що відповідатиме вимагам ч. 4 ст. 26 Закону України ''Про запобігання та протидію домашньому насильству''.

Суд вважає, що саме такий вид обмежувального припису є необхідним, щоб гарантувати постраждалій особі ОСОБА_1 безпеку та забезпечити їй основоположні права і свободи людини і громадянина, зокрема, права на свободу та особисту недоторканість, на повагу до приватного життя, із пропорційним втручанням у права і свободи кривдника, тобто суд вважає, що застосування до ОСОБА_2 тимчасових обмежень прав кривдника є виправданими та доречними, вони відповідають меті їх застосування та забезпечать дієвий та ефективний захист заявниці від кривдника.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 4, 13, 76-82, 350-2, 350-5, 350-6, 350-8, 352, 354 ЦПК України, Законом України Про запобігання та протидію домашньому насильству, суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису задоволити частково.

Видати обмежувальний припис відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , строком на 3 (три) місяці, яким визначити наступні тимчасові обмеження його прав, а саме:

-заборонити ОСОБА_2 перебувати за місцем проживання постраждалої особи ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 ;

-заборонити ОСОБА_2 наближатись на відстань не менше ніж 100 метрів до місця проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 ;

-заборонити ОСОБА_2 особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 , якщо вона за власним бажанням перебуватиме у місці невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватись із нею;

-заборонити ОСОБА_2 вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою ОСОБА_1 , або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Судові витрати віднести на рахунок держави.

Повідомити не пізніше наступного дня з дня ухвалення судового рішення уповноважені підрозділи органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) заявниці про видачу обмежувального припису щодо ОСОБА_2 для взяття його на профілактичний облік.

Рішення суду підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Бережанського районного суду

Тернопільської області Данилів О.М.