КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Провадження № 6/947/127/24
УХВАЛА

14.02.2024 року

Київський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого - судді Калініченко Л.В.

при секретарі Матвієвої А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі заяву ОСОБА_1 , подану через представника ОСОБА_2 , за участі заінтересованої особи: Акціонерного товариства «Сенс Банк», про визнання виконавчих листів виданих по цивільній справі №947/13810/23 такими, що не підлягають виконанню,

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 , через представника адвоката Білик В.С. 01.02.2024 року звернулась до Київського районного суду міста Одеси з заявою про визнання виконавчих листів №947/13810/23, виданих Київським районним судом міста Одеси на примусове виконання заочного рішення Київського районного суду міста Одеси від 30.10.2023 року по цивільній справі №947/13810/23 такими, що не підлягають виконанню.

В обґрунтування заяви представник посилається на те, що 30.10.2023 року Київським районним судом міста Одеси ухвалено заочне рішення суду за наслідком розгляду цивільної справи №947/13810/23. 22.12.2023 року відповідачкою було скеровано до суду заяву про перегляд заочного рішення суду, яка надійшла до канцелярії суду 24.12.2023 року. Однак, як стверджує представник, не зважаючи на подану заяву про перегляд заочного рішення суду, судом 29.12.2023 року були скеровані стягувачу виконавчі листи №947/13810/23, видані на примусове виконання заочного рішення Київського районного суду міста Одеси від 30.10.2023 року. Приймаючи, що виконавчі листи були видані після пред`явлення заяви про перегляд заочного рішення суду, представник вважає наявними підстави для визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду, справу за вказаною заявою було розподілені судді Калініченко Л.В. та передані 02.02.2024 року.

Ухвалою судді Київського районного суду міста Одеси від 05.02.2024 року вказану заяву прийнято та призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні 14.02.2024 року з повідомленням сторін по справі.

У судове засідання призначене на 14.02.2024 року сторони по справі не з`явились, про дату, час і місце проведення якого повідомлялись належним чином. Однак, від представника відповідачки надійшла до суду заява про розгляд справи за його відсутності. Представник позивача про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до ч.3 ст.432 ЦПК України, суд розглядає заяву в десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви.

Оскільки сторони по справі належним чином повідомлялись про дату, час і місце проведення судового засідання, судом у відповідності до ст. 432 ЦПК України ухвалено провести розгляд даної заяви в судовому засіданні 14.02.2024 року за відсутності сторін по справі.

Дослідивши вказану заяву, додані до неї документи та матеріали цивільної справи №947/13810/23, суд вважає вказану заяву підлягаючою залишенню без задоволення, з наступних підстав.

Судом встановлено, що в провадженні Київського районного суду міста Одеси на розгляді перебувала цивільна справа №947/13810/23 за позовом Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

За наслідком розгляду вказаної справи, 30.10.2023 року Київським районним судом міста Одеси ухвалено заочне рішення, яким позов Акціонерного товариства «СЕНС БАНК»до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості - задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» заборгованість за кредитним договором №501217565 від 16.12.2019 року, станом на 22.01.2023 року, у загальному розмірі 53775 гривень 91 копійка, яка складається з: заборгованості за кредитом в сумі 42031 гривня 49 копійок; заборгованості за відсотками в сумі 11744 гривні 42 копійки. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» у відшкодування витрат зі сплати судового збору 2684 гривні 00 (нуль) копійок.

У відповідності до довідки секретаря Київського районного суду міста Одеси від 14.02.2024 року повідомлено, що вказане заочне рішення Київського районного суду міста Одеси від 30.10.2023 року по цивільній справі №947/13810/23 набрало законної сили 30.11.2023 року.

04.12.2023 року до суду надійшла заява від представника позивача АТ «СЕНС БАНК» про видачу виконавчих листів на примусове виконання заочного рішення Київського районного суду міста Одеси від 30.10.2023 року по цивільній справі №947/13810/23.

Також повідомлено, що у відповідності до даних Автоматизованої системи документообігу суду (АСДС), на виконання вказаної заяви, 21.12.2023 року Київським районним судом міста Одеси були виготовлені та видані виконавчі листи №947/13810/23 відносно боржника ОСОБА_1 на примусове виконання заочного рішення Київського районного суду міста Одеси від 30.10.2023 року по цивільній справі №947/13810/23.

29.12.2023 року Київським районним судом міста Одеси на виконання заяви - Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» від 04.12.2023 року, скеровано засобами поштового зв`язку на адресу АТ «СЕНС БАНК» оригінали виконавчих листів №947/13810/23, виданих 21.12.2023 року Київським районним судом міста Одеси відносно боржника ОСОБА_1 .

Вказані обставини, щодо скерування виконавчих листів №947/13810/23, виданих Київським районним судом міста Одеси відносно боржника ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку , засобами поштового зв`язку на адресу АТ «СЕНС БАНК» підтверджується наявним в матеріалах справи супровідним листом від 29.12.2023 року за вих. №48626.

Також, з матеріалів справи судом встановлено, 22.12.2023 року стороною відповідача було скеровано до суду засобами поштового зв`язку заяву про перегляд заочного рішення Київського районного суду міста Одеси від 30.10.2023 року по цивільній справі №947/13810/23, яка зареєстрована судом 16.01.2024 року.

Щодо заявлених ОСОБА_1 підстав для визнання вказаних виконавчих листів такими, що не підлягають задоволенню, суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог статті 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Статтею 18 ЦПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Обов`язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням вирішено питання про їхні права, свободи чи інтереси.

Виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. (ч. 1 ст. 431 Цивільного процесуального кодексу України).

Розділом ХІХ Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, затвердженої Наказом Державної судової адміністрації України 20 серпня 2019 року № 814 (у редакції наказу Державної судової адміністрації України від 17 жовтня 2023 року № 485) передбачено, що звернення до виконання судових рішень здійснюється в порядку та в строки встановлені відповідно до вимог процесуального законодавства, Кримінально-виконавчого кодексу України, з урахуванням положень Закону України "Про виконавче провадження", а також інших нормативно-правових актів.

Виконавчі документи (виконавчий лист, наказ, судовий наказ, постанова, ухвала), які виготовляються судом, мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

Виконавчий лист (наказ) формується на підставі внесених даних в АСДС.

Оформлення і видача виконавчих документів здійснюються судом, який ухвалив відповідне рішення, в паперовій або електронній формі, в порядку визначеному процесуальним законодавством.

Судові рішення звертаються до виконання після того, як вони набрали законної сили, та повернення справ до суду першої інстанції після апеляційного або касаційного розгляду, крім випадків негайного їх виконання.

Статтею 432 ЦПК України, суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.

Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Суд розглядає заяву в десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви. До розгляду заяви суд має право своєю ухвалою зупинити виконання за виконавчим документом або заборонити приймати виконавчий документ до виконання.

Про виправлення помилки в виконавчому документі та визнання його таким, що не підлягає виконанню, суд постановляє ухвалу.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 4 ЗУ "Про виконавче провадження" виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання).

Отже, закон передбачає можливість визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, якщо він виданий компетентним судом і є належним виконавчим документом, однак наявними є обставини, які виключають необхідність проведення виконавчих дій за цим виконавчим документом.

Підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові.

Матеріально правові підстави свідчать про відсутність у боржника матеріально-правового обов`язку повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа.

Так, помилковою є видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню).

Судова практика допускає можливість визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, з підстав його помилкової видачі, якщо вже після видачі виконавчого листа по справі рішення суду було скасоване.

Як роз`яснено у Інформаційному листі, підготовленому Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах" від 25 вересня 2015 року необхідно звернути увагу судів, що процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема:

- видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню);

- коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню;

- видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа;

- помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване;

- видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката;

- пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Приймаючи вищевикладене, судом встановлено, що підставою для визнання виданих судом виконавчих листів №947/13810/23, заявником зазначено фактично їх видання за рішенням, яке не набрало законної сили, з підстав подання до їх скерування стягувачеві заяви про перегляд заочного рішення суду.

Як вже судом встановлено, за наслідком розгляду цивільної справи №947/13810/23, Київським районним судом міста Одеси 30.10.2023 року ухвалено заочне рішення суду.

У відповідності до положень статті 289 ЦПК України, заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Згідно зі статтею 284 ЦПК України, заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Отже, враховуючи положення ч.2 ст. 284 та ст. 289 ЦПК України, судом встановлено, що заочне рішення Київського районного суду міста Одеси від 30.10.2023 року по цивільній справі №947/13810/23, набрало законної сили, після спливу тридцяти днів з дня його проголошення, за які до суду не надходила заява про перегляд заочного рішення, а відтак 30.11.2023 року.

Приймаючи вищевказані положення законодавства, судом встановлено, що станом на 21.12.2023 року Київським районним судом міста Одеси належним чином виготовлено та видано виконавчі листи №947/13810/23, відносно боржника ОСОБА_1 , за заочним рішенням Київського районного суду міста Одеси від 30.10.2023 року по цивільній справі №947/13810/23, яке набрало законної сили 30.11.2023 року.

Також судом встановлено, що після виготовлення і видання судом вказаних виконавчих листів, наступного дня 22.12.2023 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку було скеровано до суду заяву про перегляд заочного рішення суду по справі №947/13810/23, тобто після набрання заочним рішенням законної сили, після виготовлення судом виконавчих листів та поза межами встановленого ч.2 ст. 284 ЦПК України процесуального тридцяти денного строку на його оскарження з дня його проголошення.

Однак, судом приймається, що дата подальшого скерування виконавчих листів не залежить від факту їх виготовлення і сформування судом.

За наслідком чого, доводи представника ОСОБА_1 про те, що виконавчі листи №947/13810/23, видані Київським районним судом міста Одеси на примусове виконання заочного рішення Київського районного суду міста Одеси від 30.10.2023 року по цивільній справі №947/13810/23, помилково, а відтак наявні підстави для їх визнання такими, що не підлягають виконанню, суд вважає безпідставними та необґрунтованими, за наслідком чого заява підлягає залишенню без задоволення.

Приймаючи відмову у задоволенні даної заяви, встановлене ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 05.02.2024 року зупинення виконання за виконавчими листами №947/13810/23, виданими Київським районним судом міста Одеси відносно боржника ОСОБА_1 , припиняють свою дію з моменту набрання даною ухвалою суду чинності.

Керуючись ст. 432, 352-354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , подану через представника ОСОБА_2 , за участі заінтересованої особи: Акціонерного товариства «Сенс Банк», про визнання виконавчих листів виданих по цивільній справі №947/13810/23 такими, що не підлягають виконанню залишити без задоволення.

Копію ухвали для відома невідкладно надіслати сторонам по справі.

Ухвала набирає чинності в момент її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Повний текст ухвали суду складено 15.02.2024 року.

Головуючий Калініченко Л. В.