Справа № 212/6741/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2024 року м. Кривий Ріг

Суддя Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Пустовіт О.Г., при секретарі судового засідання Голуб О.В., за участі представника відповідача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кривого Рогу, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженої відповідальністю "КЕЙ-КОЛЕКТ" до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення суми заборгованості за кредитним договором до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

В обґрунтування своїх позовних вимог, що 24.05.2007 року між АКІБ "УкрСиббанк", правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект», та відповідачем ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 0, відповідно до якого відповідачу був надано кредит у іноземній валюті в сумі 20000,00 доларів США, зі сплатою 13,50 % річних, з терміном повернення кредиту до 23.05.2015 року на умовах, визначених Договором. З метою забезпечення своєчасного виконання зобов`язань, які виникають з кредитного договору 24.05.2007 року з ОСОБА_3 було укладено договір поруки № 0 П, згідно якого відповідач ОСОБА_3 поручається перед позивачем відповідати за виконання відповідачем ОСОБА_2 усіх його зобов`язань, що виникли з кредитного договору. Відповідачі не виконують свої зобов`язання перед банком, чим порушують умови договору кредиту та вимоги діючого законодавства України. Станом на 19.10.2010 року, заборгованість за кредитом та заборгованість по відсоткам складає всього 19993,17 доларів США що за курсом НБУ становить 158177,94 гривень, яку він просить стягнути.

Заочним рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого рогу Дніпропетровської області від 03 червня 2013 року позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором задоволено повністю.

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого рогу Дніпропетровської області від 25 березня 2014 року заочне рішення було скасовано, призначено повторний розгляд справи.

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого рогу Дніпропетровської області від 19 листопада 2015 року зупинено провадження до вирішення спору по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до товариства з обмеженої відповідальністю "КЕЙ-КОЛЕКТ", третя особа ОСОБА_3 про визнання кредитного договору недійсним.

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого рогу Дніпропетровської області від 10 березня 2017 року відновлено провадження у справі.

Відповідно до п.9 ч.1 Перехідних положень до ЦПК України в редакції Закону №2147-VIII від 03.10.2017 року, справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого рогу Дніпропетровської області від 19 квітня 2018 року зупинено провадження до вирішення спору по цивільній справі за позовом Подільським районним судом м. Києва цивільної справи за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «УКРСИББАНК», ОСОБА_2 про визнання договору поруки не дійсним.

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого рогу Дніпропетровської області від 05 вересня 2023 року поновлено провадження у справі.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, але надав до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд розглянути справу за його відсутності.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, причина неявки суду не відома.

Представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Бондаренко О.В. у судовому засіданні просив суд відмовити у задоволенні позову.

Відповідач ОСОБА_2 , будучи повідомленою про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилась.

Суд, вислухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, приходить до висновку про часткове задоволення позову за наступних підстав.

Так, 24 травня 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_4 (позичальник) укладено кредитний договір № 0. Відповідно до умов договору банк надав позичальнику грошові кошти у розмірі 20000,00 дол. США зі сплатою процентів, комісії та строком повернення коштів не пізніше 23 травня 2017 року (п. п. 1.1, 1.2.1 договору). У забезпечення виконання зобов`язань позичальника банк приймає заставу нерухомості та поруку громадянина ОСОБА_3 (п. 2.1 договору).

Відповідно до п. 1.1 Договору Банк зобов`язується надати позичальнику, а позичальник зобов`язується прийняти, належним чином використовувати і повернути банку кредит (грошові кошти) в іноземній валюті в сумі 20 000,00 дол. США та сплатити проценти, комісії в порядку і на умовах, визначених цим Договором. Вказана сума кредиту дорівнює еквіваленту 101 000,00 грн. за курсом Національного Банку України на день укладання цього Договору.

Згідно з п.1.2.1 Договору надання кредиту (грошових коштів) здійснюється у наступний термін 24 травня 2007 року.

Згідно п.1.2.2 Позичальник у будь-якому випадку зобов`язаний повернути кредит у повному обсязі в терміни, встановлені графіком погашення кредиту, але не пізніше 23 травня 2017 року.

У п.п.1.3.2 п.1.3 зазначеного кредитного договору, сторонами встановлено, що за умовами цього договору може бути встановлений новий розмір процентної ставки за користування кредитом у разі настання будь-якої із обставин, передбачених ч.1 п.9.2 цього договору.

Відповідно до розділу 2 Договору, у забезпечення виконання зобов`язання Позичальника за даним договором приймається застава нерухомості, а саме житлової нерухомості, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , а також фінансова порука громадянина України ОСОБА_3 за кредитним зобов`язанням ОСОБА_2 .

Згідно з пунктом 5.6 даного кредитного договору при виявленні нецільового використання кредиту банк має право вимагати дострокового повернення кредиту та нарахованих процентів, комісій у порядку встановленому розділом 11 цього договору.

Згідно з п.9.9 Договору Банк самостійно веде облік і здійснює розрахунки заборгованості Позичальника відповідно до вимог НБУ та умов Договору.

Відповідно до п.11.1 Договору Сторони погодили, що у випадку настання обставин визначених у п.2.3, 4.9, 5.5, 5.6, 5.8 5.10, 7.4, 9.2, 9.14 цього Договору та направлення Банком на адресу позичальника повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту і не усунення Позичальником порушень умов за цим Договором протягом 31 одного календарного дня з дати одержання вищевказаного повідомлення (вимоги) від Банку, вважати термін повернення кредиту таким, що настав на 32 календарний день з дати одержання Позичальником вищевказаного повідомлення (вимоги) в результаті зміни Позичальником адреси, без попереднього про це письмового повідомлення Банку чи у разі неотримання Позичальником вищевказаного повідомлення (вимоги) Банку з інших підстав протягом 40 календарних днів з дати направлення повідомлення ( вимоги) Банком, вважати термін повернення кредиту таким, що настав на 41 календарний день з дати відправлення Позичальнику повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту від Банку.

Позичальник умови кредитного договору належним чином не виконує, грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору не надає, внаслідок чого утворилась непогашена заборгованість станом на 19.10.2010 року в розмірі 19 993,17 дол. США.

Згідно з п.7.1 Кредитного договору, за порушення термінів погашення будь-яких своїх грошових зобов`язань, передбачених цим договором, зокрема термінів повернення кредиту (всієї суми або його частини), та/або термінів сплати процентів за кредит та/або комісій банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити Банку пеню в наступному порядку в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу, якщо сума такої заборгованості виражена у гривні, в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу, сума якого (еквіваленту) розраховується за офіційним обмінним курсом НБУ гривні до валюти заборгованості станом на дату нарахування такої пені, якщо сума такої заборгованості виражена у іноземній валюті; пеня нараховується за кожен день прострочення, включаючи день погашення заборгованості і розраховуються за методом "факи/360", але в будь-якому випадку такий розмір пені не може перевищувати розмір, встановлений чинним законодавством України на момент її нарахування.

Банком були направлені відповідачам вимоги про погашення простроченої заборгованості у, що підтверджується реєстром про відправку рекомендованих листів,однак відповідачі свої зобов`язання, щодо погашення заборгованості по наданому кредиту та сплаті процентів за користування ним не виконують.

В обґрунтування вимог щодо солідарного стягнення з відповідачів боргу, позивачем долучено до позовної заяви також копію договору поруки від 24 травня 2007 року № 0 П між АКІБ «УкрСиббанк», та ОСОБА_3 , згідно якого він зобов`язався як поручитель перед банком відповідати за невиконання ОСОБА_2 усіх її зобов`язань перед кредитором, що виникли з кредитного договору № 0 від 24 травня 2007 року укладеного між кредитором та боржником в повному обсязі як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому.

Судом встановлено, що на час укладення договору поруки позивач був ознайомлений з його змістом і наслідками порушення зобов`язань за цим договором, що підтверджується підписами сторін на оспорюваному договорі. Належність підпису позивачу ним не оспорювався.

Підписавши оспорюваний договір, позивач тим самим підтвердив, що ознайомлений у письмовій формі з умовами договору поруки.

Отже, наявність підписаного обома сторонами договору свідчить про те, що обидва його учасники бажали укласти договір та розуміли його, таке укладення відповідало внутрішній волі сторін, жодна з них не була примушена до укладення такого договору, а, відтак, волевиявлення позивача було вільним і відповідало його внутрішній волі.

Позивач на момент укладення договору не заявляв додаткових вимог щодо спірних умов договору, або за додатковою інформацією щодо умов договору, тим самим погоджуючись зі всіма умовами такого договору.

З роз`яснень, викладених у п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 року "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" вбачається, що обставини, щодо яких помилилася сторона правочину (стаття 229 ЦК України), мають існувати саме на момент вчинення правочину. Особа на підтвердження своїх вимог про визнання правочину недійсним повинна довести, що така помилка дійсно мала місце, а також що вона має істотне значення. Не має правового значення помилка щодо розрахунку одержання користі від вчиненого правочину. Під помилкою слід розуміти таке неправильне сприйняття стороною суб`єкта, предмета чи інших істотних умов угоди, що вплинули на її волевиявлення, при відсутності якого за обставинами справи можна вважати, що угода не була б укладена. Крім того, помилка внаслідок власного недбальства, незнання закону чи неправильного його тлумачення однією зі сторін не є підставою для визнання правочину недійсним.

Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Відповідно до ст. 1050 та ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу України.

Частиною першою статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України однією з форм відповідальності за порушення зобов`язання є сплата неустойки, у вигляді штрафу або пені.

Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і будь-кого з них окремо.

Згідно ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Згідно ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник та поручитель відповідають перед кредитором, як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

З урахуванням наведених вимог закону та перевіривши надані позивачем розрахунки заборгованості, суд погоджується з ними і вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Таким чином, з відповідачів солідарно підлягає стягненню на користь Товариства з обмеженої відповідальністю "КЕЙ-КОЛЕКТ" заборгованість по кредиту у розмірі 158 177 (сто п`ятдесят вісім тисяч сто сімдесят сім) гривень 94 копійки.

Крім того, з відповідачів підлягають стягненню на користь ТОВ «Кей-Колект» понесені судові витрати по справі в загальному розмірі 1700,78 грн. (1581,78 грн. судовий збір, 120 грн. витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи) в рівних частках, тобто по 850,39 грн. з кожного відповідача окремо.

Керуючись ст.ст. 256, 257, 264, 525, 530, 610, 625, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 4, 13, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженої відповідальністю "КЕЙ-КОЛЕКТ" до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженої відповідальністю "КЕЙ-КОЛЕКТ" заборгованість по кредиту у розмірі 158 177 (сто п`ятдесят вісім тисяч сто сімдесят сім) гривень 94 копійки.

Стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженої відповідальністю "КЕЙ-КОЛЕКТ" витрати по сплаті судового збору у розмірі 1581,78 грн., витрат інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн, загалом 1700,78 грн, по 850,39 грн з кожного.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з часу його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Кей Колект» (), місце знаходження: 04070, м. Київ, вул. Іллінська, 8;

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , мешкає: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено 28 лютого 2024 року.

Суддя: О. Г. Пустовіт