Провадження № 2/742/375/24
Єдиний унікальний № 742/115/24
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
03 травня 2024 року Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі головуючого судді Бездідька В.М., за участю секретаря Лісафіної А.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Прилуки цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , представник позивача ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,
Позивач звернулась до суду з цивільним позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на її утримання як повнолітньої дитини у 1/4 частки з усіх видів його заробітку щомісячно до закінчення навчання.
Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач є її батьком. Наразі позивач навчається, є повнолітньою, проживає з матір`ю та перебуває на її утриманні. Відповідач матеріально не допомагає, тому позивач звернулася до суду з даним позовом.
Позивач в судове засідання не з`явилася, у матеріалах справи є завчасно подана заява представника згідно якої підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просила їх задовольнити.
Відповідач в судове засідання не з`явився, а також не подав відзиву на позовну заяву і не повідомив про поважні причини неявки в судове засідання,хоча про дату, час і місце судового засідання повідомлявся.
У зв`язку з цим, суд на підставі ст.280 ЦПК України вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьки ОСОБА_4 та ОСОБА_3 (а.с.10).
ОСОБА_1 навчається у КЗ «Прилуцький гуманітарно-педагогічний фаховий коледж імені Івана Франка», термін навчання з 01.09.2023 до 30.06.2025 (а.с.10).
Положеннями ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Статтею 141 Сімейного кодексу України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Положеннями ч.ч.8,9 ст.7 СК України визначено, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.
Відповідно до ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Також, при визначенні розміру аліментів (матеріальної допомоги) враховуються, як стан здоров`я, матеріальне становище дитини, так і стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка або дружини, батьків, інші обставини, що мають істотне значення.
Згідно п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року № 3, обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів, як досягнення дитиною віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років, продовження нею навчання, потреба у зв`язку з цим, у матеріальній допомозі, наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
За таких обставин, оцінюючи в сукупності досліджені в судовому засіданні докази, суд знаходить достовірно встановленим, що позивач на день розгляду справи досягла повноліття і продовжує навчання на денній формі навчання, що позбавляє її можливості матеріально забезпечувати себе самостійно, отже потребує матеріальної допомоги, у свою чергу відповідач має можливість надати таку допомогу, оскільки є особою працездатного віку, не є особою з обмеженим фізичними можливостями, отже, суд вважає за необхідне задовольнити заявлені позовні вимоги.
Відповідно до ч.3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (ст.6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Аналогічні висновки викладено в постанові Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах».
Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
На підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу позивач надав суду ордер на надання правової допомоги, акт виконаних послуг на суму 4100 грн, квитанцію про оплату на суму 4100 грн.
Враховуючи вище викладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в розмірі 4100,00 грн.
Оскільки позивач згідно Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, то відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 258-259, 263, 264, 265, 352, 354, 355, п.п.15.5 п.15 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 , представник позивача ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання задовольнити.
Стягувати з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , аліменти у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи із 09.01.2024 року і до закінчення навчання 30.06.2025 року, але не більше ніж до досягнення нею 23-річного віку.
Рішення, в частині стягнення аліментів за один місяць, підлягає до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 1211,20 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати у сумі 4100,00 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернігівського апеляційного суду.

Суддя Володимир БЕЗДІДЬКО