Провадження № 2/752/1906/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2024 року Голосіївський районний суд м. Києва в складі головуючого - судді Машкевич К.В., за участю секретаря - Гненик К.П., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства» Сенс Банк», третя особа: Регіональн філія міста Києва та Київської області Державного підприємства`Національні інформаційні системи» про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні транспортним засоом шляхом зняття обтяження, суд

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом і просить:

-усунути йому перешкоди у користуванні та розпорядженні транспортним засобом марки ЗАЗ, модель TF 6950, LANOS 2011 року випуску, шасі НОМЕР_1 , д.н. НОМЕР_2 , шляхом зняття обтяження у вигляді застави транспортного засобу з можливістю зняття його з обліку та здійснення без обяжень державної реєстрації на нового власника в сервісних центрах і виключення запису з Державного реєстру обтяжень рухомого майна зпису про обтяження щодо вказаного транспортного засобу.

Посилається в позові на те, що 27 липня 2019 рок він придбав вказаний транспортий засіб на підставі договору купівлі-прдажу ТСЦ 4443/2019/1586662 у його власника ОСОБА_2 , який, у свою чергу, придбав його у попереднього власника ОСОБА_3 та 05 квітня 2014 року зареєстрував його у встановленому законом порядку в ВРЕР Старобільського району 34413.

В день укладення договору в територіальному сервісному центрі 4443 ( м.Старобільськ Луганської обл.) після перевірки транспортного засобу на предмет будь-яких обтяжень та отриманих позитивних відповідей органом ТЦС, йому було видано сідотво про реєстрацію транпортного засобу та присвоєно номерний знак НОМЕР_2 .

В липні 2023 року він вирішив продати транспортний засіб, однак при перереєстрації автомобіля 18 липня 2023 року йому стало відомо, що 05 листопада 2021 року реєстратором Біленкьою С.В. Регіональної філії міста Києва та Київської області Державного підприємства`Національні інформаційні системи» буди весені відомості про обтяження щодо спірного автомобіля.

З інформації Регіональнго сервісного центру ГСЦ МВС у Дніпропетровській області та витягу Державного реєстру обтяжень рухомого майна від 18 липня 2023 року йому стало відомо, що первинний власник ОСОБА_3 15 листопада 2011 року взяла кредит в АТ`Альфа Банк» та уклала договір застави автомобіля.

Згодом вона надала повідомлення банку до ВРЕР Старобільсього району № 4413 про повне погашення кредиту.

Наслідком цього стала перереєстрація траспортного засобу на Гладкого В.М

Однак 05 листопаад 2021 року державним реєстратором Біленькою С.В. Регіональної філії міста Києва та Київської області Державного підприємства`Національні інформаційні системи» на підставі укладеного договору застави були внесені відмоості про обтяження транспортного засобу.

На звернення його представника до АТ`Сенс Банк» 10 серпня 2023 року банк надав лист про те, що заходів щодо вилучення транспортного засобу з реєстру нерухомого майна банком не вчинялося.

Виходячи з цього, порушення його прав, як власника транспортного засобу, просить задовольнити позов.

Позовна заява була зареєстрована в канцелярії суду 28 вересня 2023 року та відповідно до ст. 33 ЦПК України було визначено склад суду.

Ухвалою суду від 20 жовтня 2023 року в справі було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Сторонам була направлена копія ухвали про відкриття провадження, відповідачу копія позовної заяви з додатками при зверненні позивача до суду.

Відповідач наданим йому ст.187 ЦПК України правом не скористася, відзив на позов не подав.

Третя особа також пояснень на позов не подала.

Виходячи з цього, суд вважає за можливе розглядати справу за наявними в ній доказами.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення вимог позивача, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З точки зору даної норми закону захисту підлягає порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес.

Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожному гарантовано право володіти, користуватись та розпоряджатись своєю приватною власністю, набутою у порядку, визначеному законом.

Непорушність права власності закріплено в ст. 321 ЦК України, відповідно до частини першої якої ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядженням своїм майном.

Згідно з ч.ч.1,3 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Судом встановлено, що позивач на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 27 липня 2019 року є власником транспортного засобу - автомобіля ЗАЗ, модель TF 6950, LANOS 2011 року випуску, шасі НОМЕР_1 , д.н. НОМЕР_2 .

З Витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна від 18 липня 2023 року вбачається, що 15 листопада 2011року зареєстровано обтяження транспортного засобу приватним нотарісом Свердловського місього нотаріального округу Луганської області Дашавським О.В. на пдставі договору застави від 15 листопада 2011 року, в якому боржником є ОСОБА_3 .

В подальшому була зареєстрована зміна обтяження з терміном дії ( до змін ) до 15 литопаад 2016 року, на термін дії ( після змін ) 07 листопада 2021 року.

05 лиспада 2021 року державним реєстратором Біленкьою С.В. Регіональної філії міста Києва та Київської області Державного підприємства`Національні інформаційні системи» були внесені додаткові відомості до Державного реєстру ( після змін ) про зміну обтяження з 07 листопада 2021 року до 05 листопада 2026 року у зв`язку із зміною обтяжувача ( до змін )- ПА`Укрсоцбанк», обтяжувач ( після змін ) - АТ`Альфа Банк».

Тобто, ынфрмація з Державного реєстру речових прав свідчить про те, що застава транспортного засобу була внесена в 2011 році, діє до 2026 року і обтяжувачем не знімалася.

( а.с. 12; 15 - 16 )

Відповідно до ч.4 ст. 577 ЦК України моментом реєстрації застави є дата та час внесення відповідного запису до Державного реєстру обтяжень рухомого майна.

Згідно з ч.4 ст.586 ЦК України заставодавець має право відчужувати предмет застави, передавати його в користування іншій особі або іншим чином розпоряджатися ним лише за згодою заставодержателя, якщо інше не встановлено договором.

За змістом ст. 27 Закону України «Про заставу» застава зберігає силу, якщо за однією з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи; застава зберігає силу і у випадках, коли у встановленому законом порядку відбувається уступка заставодержателем забезпеченої заставою вимоги іншій особі або переведення боржником боргу, який виник із забезпеченої заставою вимоги, на іншу особу.

Відповідно до ч.3 ст.9 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», якщо інше не встановлено законом, зареєстроване обтяження зберігає силу для нового власника (покупця) рухомого майна, що є предметом обтяження, за винятком таких випадків: 1) обтяжувач надав згоду на відчуження рухомого майна боржником без збереження обтяження; 2) відчуження належного боржнику на праві власності рухомого майна здійснюється в ході проведення господарської діяльності, предметом якої є систематичні операції з купівлі-продажу або інші способи відчуження цього виду рухомого майна.

Статтею 10 Закону визначено, що у разі відчуження рухомого майна боржником, який не мав права його відчужувати, особа, що придбала це майно за відплатним договором, вважається його добросовісним набувачем згідно зі статтею 388 ЦК України за умови відсутності в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомостей про обтяження цього рухомого майна.

Добросовісний набувач набуває право власності на таке рухоме майно без обтяжень.

З витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, сформованного 18 липня 2023 року та наданого позивачем, вбачається, що на момент придбання ним транспортного засобу та його реєстрації в регіональному сервісному центрі МВС, тобто 27 липня 2019 року, придбаний ним транспортний засіб перебував під обтяженням банку.

Відповідно до ст.12 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» взаємні права та обов`язки за правочином, на підставі якого виникло обтяження, виникають у відносинах між обтяжувачем і боржником з моменту набрання чинності цим правочином, якщо інше не встановлено законом.

Реєстрація обтяження надає відповідному обтяженню чинності у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом.

У разі відсутності реєстрації обтяження таке обтяження зберігає чинність у відносинах між боржником і обтяжувачем, проте воно є не чинним у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом.

На підставі реєстрації встановлюється пріоритет обтяження, якщо інші підстави для виникнення пріоритету не визначені цим Законом.

За таких обставин реалізація майна, що є предметом застави, без припинення обтяжень, не припиняє заставу, тому застава зберігає чинність при переході права власності на предмет застави до іншої особи.

Відповідності до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Приведе вище обґрунтування узгоджується з чисельною практикою Верховного Суду, викладеною в постановах від 10 жовтня 2019 року в справі № 463/3582/17, та від 07 квітня 2020 року у справі № 761/48585/18.

Відповідно до ст.42 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» держателем Державного реєстру є уповноважений центральний орган виконавчої влади.

Порядок ведення Державного реєстру визначає Кабінет Міністрів України.

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 44 Закону записи зберігаються в Державному реєстрі протягом п`яти років з моменту їх внесення.

Обтяжувач має право в будь-який час подати заяву про припинення обтяження і подальше виключення запису або про продовження строку дії реєстрації на не більш як п`ятирічний строк.

Після припинення обтяження обтяжувач самостійно або на письмову вимогу боржника чи особи, права якої порушено внаслідок наявності запису про обтяження, протягом п`яти днів зобов`язаний подати держателю або реєстратору Державного реєстру заяву про припинення обтяження і подальше вилучення відповідного запису з Державного реєстру.

З даної норми закону випливає, що застава зберігає свою силу для нового власника майна за умови наявності у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відповідних відомостей про обтяження, які внесені до такого реєстру перед відчуженням предмета застави.

У протилежному випадку набувач вважається добросовісним і набуває право власності на таке рухоме майно без обтяжень.

Це також відповідає позиції Верховного Суду, викладеній, у тому числі, в постановах від 09 червня 2021 року у справі № 643/1735/19 та від 24 червня 2021 року у справі № 757/4536/18.

Наданим позивачем при зверненні до суду витягом з Державного реєстру речових прав підтверджується, що на час придбання ним транспортного засобу, який був предметом застави відповідно до Договору застави № 550-3/1-11094-ЗАСТ від 15 листопада 2011 року, укладеним з ПА`Укрсоцбанк», подальший обтяжувач - АТ «Альфа-Банк» ( в подальшому АТ «Сенс Банк»), а боржником ОСОБА_3 , таке обтяження не було зняте, застава не припинена, а тому зберігала чинність при переході права власності на предмет застави до позивача.

З урахуванням цього суд не знаходить підстав для здоволення вимог позивача.

При вирішенні спору суд також враховує наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч.1 ст.15, ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до позиції Верховного Суду, висловленої в постанові в справі № 506/450/19 від 14 липня 2021 року, для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду.

У постанові Верховного Суду України від 21 вересня 2016 року у справі № 6-1512цс16 ( в контексті захисту порушеного права ) зазначено, що правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси.

Суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Тобто, при зверненні з позовом до суду на позивача покладений тягар доведення обставин заявлених вимог.

Натомість відповідач повинен довести саме свої заперечення проти доводів позивача.

Відповідно до позиції Верховного Суду, висловленої в постанові в справі № 219/1704/17 від 13 травня 2020 року, яка, з точки зору ч.4 ст.263 ЦПК України, має враховуватися судом, у контексті дотримання принципу змагальності сторін, у процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони.

Суд тільки оцінює надані сторонами матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Тобто позивач, з урахуванням визначених нормами процесуального законодавства принципів змагальності та диспозитивності, визначає докази, якими підтверджуються доводи позову та спростовуються заперечення відповідача проти позову, доводиться їх достатність та переконливість.

Звертаючись до суду, будь-яких доказів в обґрунтування приведених у позові обставин, які б свідчили про те, що в момент укладення договору купівлі-подажу транспортного засобу застава, укладена попереднім користувачем транспортного засобу, була знята, не надав.

Навпаки, інформація з наданого ним же витягу з Державного реєстру речових прав свідчить про зворотнє, а саме про те, що інформація в реєстрі змінювалася лише у зв`язку із зміною обтяжувача та строків обтяження, однак жодного дня перерви в дії обтяження не зафіксовано.

З урахуванням цього, у суду відсутні підстави вважати позивача добросовісним набувачем транспортного засобу та наявності підстав для задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 15, 16, 317, 319, 321, 574, 576, 577, 585, 586 ЦК України, Законом України « Про заставу», Законом України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»,ст.ст. 4, 5, 12, 13, 76-82, 141, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

В позові ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Сенс Банк» про усунення перешкод у користування транспортним засобом шляхом зняття обтяження та здійснення без обяжень державної реєстрації на нового власника в сервісних центрах відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя К.В.Машкевич