Справа № 639/318/24
Провадження № 2-н/639/44/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2024 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі головуючого судді Труханович В.В. розглянувши матеріали цивільної справи за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини,-

ВСТАНОВИВ:

У січні 2024 року до Жовтневого районного суду м. Харкова звернулась ОСОБА_1 , в особі свого представника адвоката Чередниченка Ю.В., з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини, згідно якої просить суд видати судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) боржника, але не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви про видачу судового наказу до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Суд, розглянувши надані матеріали, приходить до висновку про необхідність відмовити у видачі судового наказу, у зв`язку з наступним.

Наказне провадження - це особливий спрощений вид цивільного процесу, спрямований на швидкий та ефективний захист безспірних прав осіб шляхом видачі судового наказу, що одночасно є судовим рішенням та виконавчим документом.

Частиною 1 статті 160 ЦПК України визначено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Статтею 161 ЦПК України визначено випадки в яких може бути видано судовий наказ, зокрема передбачено, що судовий наказ може бути видано, якщо: заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб

Відповідно до п.3,4 ч.2 ст. 163 ЦПК України у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено: вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

У статті 165 ЦПК України наведений вичерпний перелік підстав для відмови у видачі судового наказу.

Відповідно до ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Так, відповідно до ч.5 ст.183 Сімейного Кодексу України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Частиною 1 ст. 122 СК України визначено, що дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Як вбачається з Свідоцтва про шлюб, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 перебувають у шлюбі з 13.10.2021.

Заявник зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 від шлюбу з ОСОБА_2 у них народилась донька ОСОБА_3 . Згідно ч. 1,3,4 ст. 144 СК України, батьки зобов`язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Невиконання цього обов`язку є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Реєстрація народження дитини провадиться органом державної реєстрації актів цивільного стану з одночасним визначенням її походження та присвоєнням прізвища, імені та по батькові. Реєстрація народження дитини засвідчується Свідоцтвом про народження , зразок якого затверджує Кабінет Міністрів України.

Як зазначено в заяві про видачу судового наказу, заявник ОСОБА_1 просить стягнути аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає разом з нею за адресою: АДРЕСА_1 .

Однак, до заяви про видачу судового наказу заявником в порушення п.4 ч.3 ст.163 ЦПК України не долучено доказів про факт народження дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у матері: ОСОБА_1 та батька: ОСОБА_2 , а саме: свідоцтва про народження дитини.

Отже, вищезазначена обставина позбавляє суд можливості перевірити наявність у заявника ОСОБА_1 , права вимоги як у особи, яка є матір`ю дитини, на стягнення аліментів з ОСОБА_2 на утримання їх спільної дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . З огляду на вказане суд приходить до висновку про наявність правових підстав щодо відмови у видачі судового наказу. Виходячи з положень ч. 2 ст. 161 ЦПК України, особа має право звернутися до суду з вказаними вище вимогами також у спрощеному позовному провадженні. На підставі викладеного та керуючись ст.161, 163, 165,166, 260,261,353, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити заявнику ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини. Роз`яснити заявнику про можливість повторного звернення до належного суду з такою заявою в порядку, встановленому розділом ІІ Цивільного процесуального кодексу України, після усунення її недоліків, а також можливість звернення з вказаними вимогами в спрощеному позовному провадженні. Відповідно до ч. 2 ст. 261 ЦПК України ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання набирають законної сили з моменту їх підписання суддею. Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено 30.01.2024

Суддя В.В. Труханович