Справа № 333/1857/24
Провадження № 2-о/333/153/24
У Х В А Л А

Іменем України

26 квітня 2024 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого-судді Кулик В.Б., за участю секретаря судового засідання Пантюх Ю.О., заявниці ОСОБА_1 , представника заявниці адвоката Фоменка С.І., представника заінтересованої особи ОСОБА_2 адвоката Губської Х.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Запоріжжя, в режимі відеоконференції, заяву ОСОБА_1 в особі представника адвоката Фоменка Сергія Івановича про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Міністерство оборони України в особі військової частини НОМЕР_1 , -

В С Т А Н О В И В:

29.02.2024 року ОСОБА_1 в особі представника адвоката Фоменка С.І. через систему «Електронний суд» звернулись до Комунарського районного суду м. Запоріжжя із вказаною заявою, в якій просять встановити факт перебування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на утриманні її сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , починаючи з 2016 року по дату його зникнення безвісти 09.03.2023 року.

Ухвалою судді від 29.02.2024 року заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку окремого позовного провадження, призначено судове засідання.

11.03.2024 року на адресу суду через систему «Електронний суд» надійшла заява від представника заінтересованої особи Міністерства оборони України в особі військової частини НОМЕР_1 , в якій останній просить вказану заяву залишити без розгляду, посилаючись на те, що встановлення факту перебування заявниці на утриманні сина ОСОБА_3 надасть їй можливість отримувати частину грошового забезпечення її сина як військовослужбовця, який зник безвісти, в отриманні якого заявниці відмовлено згідно із листом командира військової частини НОМЕР_1 від 29.01.2024 року № 2/566, у зв`язку з чим не вбачається підстав для розгляду зазначеної справи в рамках окремого провадження через фактичну наявність спору про право. Також, просить розглянути справу за відсутності представників військової частини НОМЕР_1 , з урахуванням даних, наявних в матеріалах справи та даній заяві.

25.04.2024 року на адресу суду через систему «Електронний суд» надійшла заява представника заінтересованої особи ОСОБА_2 адвоката Губської Х.Ю. про залишення даної заяви без розгляду, в обґрунтування якої зазначено, що заявниця ОСОБА_1 не має передбаченого чинним законодавством права на отримання грошового забезпечення ОСОБА_3 , як його мати. Також, навіть при встановленні факту перебування на утриманні військовослужбовця, факт чого ОСОБА_2 категорично заперечує, право на отримання грошового забезпечення у заявниці не виникне.

У судовому засіданні заявниця та її представник просили залишити заяву без розгляду, зазначивши, що після ознайомлення з позицією заінтересованих осіб, вони вважають, що дійсно не вбачається підстав для розгляду зазначеної справи в рамках окремого провадження через фактичну наявність спору про право.

Представник заінтересованої особи ОСОБА_2 адвокат Губська Х.Ю. у судовому засіданні просила залишити дану заяву без розгляду, посилаючись на наявність спору про право.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку наказного, позовного провадження (загального або спрощеного) та окремого провадження.

Згідно з ч. 7 ст. 19 ЦПК України окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

В силу приписів ч. ч. 1, 2 ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293, ст. 315 ЦПК України та роз`яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Характерною ознакою категорії справ окремого провадження є відсутність у них спору про право і метою яких є встановлення юридичного факту або стану. При цьому в порядку окремого провадження може вирішуватися спір про факт, але не спір про право цивільне.

Встановлення факту, що має юридичне значення в окремому провадженні можливе при умові, що факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають безпосередньо залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи без повторного звернення до суду на підставі цього рішення та встановлення такого факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду (ч. 4 ст. 315 ЦПК України).

Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження з`ясується, що має місце спір про право, суд залишає заяву без розгляду та роз`яснює заявникові, що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах.

Таким чином, визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне.

Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.

У порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав осіб; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.

Встановивши, що заявниці ОСОБА_1 встановлення факту перебування на утриманні її сина ОСОБА_3 потрібно для отримання частини грошового забезпечення останнього, в отриманні якого їй було відмовлено відповідно до листа командира військової частини НОМЕР_1 від 29.01.2024 року № 2/566, враховуючи надані представниками заінтересованих осіб заяви про залишення даної заяви без розгляду та клопотання заявниці та її представника про залишення заяви без розгляду, суд дійшов висновку про необхідність залишення заяви без розгляду на підставі ч. 6 ст. 294 ЦПК України, оскільки встановлення факту, про який просить заявниця, пов`язується з наступним вирішенням спору про право, який підлягає розгляду судом з порядку позовного провадження.

Нормами ч. 3 ст. 257 ЦПК України визначено, що в ухвалі про залишення позову без розгляду можуть бути вирішені питання про розподіл між сторонами судових витрат, про повернення судового збору з державного бюджету.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається собі, яка його сплатила за ухвалою суду в разі залишення заяви без розгляду у справі (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням).

При зверненні до суду з заявою ОСОБА_1 сплатила судовий збір в розмірі 448 грн. 48 коп., що підтверджується змістом квитанції № 6 від 23.02.2024 року (а.с. 32).

Сума сплаченого судового збору була зарахована до державного бюджету України.

З огляду на те, що суд залишає заяву без розгляду, сплачена при зверненні до суду з заявою сума судового збору підлягає поверненню заявниці.

Керуючись ст. ст. 259, 268, 294, 353, 354 ЦПК України, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 в особі представника адвоката Фоменка Сергія Івановича про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Міністерство оборони України в особі військової частини НОМЕР_1 залишити без розгляду.

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету України судовий збір в розмірі 448 грн. 48 коп. сплачений відповідно до квитанції № 6 від 23 лютого 2024 року.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її складення.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя В.Б. Кулик