Справа № 449/1387/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" січня 2024 р. м. Перемишляни

Перемишлянський районний суд Львівської області в складі :

судді: Гуняк О.Я.,

за участю секретаря судових засідань: Тивонюк С.Р.,

розглянувши в судовому засіданні в залі суду в м. Перемишляни цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Перемишлянського районного суду Львівської області з позовною заявою, в якій просить: розірвати шлюб між ним - ОСОБА_1 та відповідачем - ОСОБА_2 , зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Перемишлянського районного управління юстиції Львівської області, актовий запис №5. Позов мотивує тим, що подальше спільне життя і збереження шлюбу не можливе, насамперед виходячи з його інтересів. Зазначає, що за час спільного проживання, між ним та відповідачем, стали виникати непорозуміння, сварки із-за будь-яких обставин, а зокрема через несумісність характерів та неналежне шлюбне життя, оскільки з лютого 2022 року не проживають разом та не ведуть спільне господарство.

27.11.2023 р. до Перемишлянського районного суду Львівської області надійшла зустрічна позовна заява від ОСОБА_2 , в якій остання просить: прийняти до розгляду зустрічний позов про стягнення аліментів і розглядати разом із первісним позовом про розірвання шлюбу між ними та стягувати з ОСОБА_1 в її користь аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/2 частини всіх видів доходів щомісячно, аж до настання її повноліття, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Заяву мотивує тим, що у неї не має постійного місця роботи, але має невеликі тимчасові заробітки, а тому потребує утримання їхньої дитини ОСОБА_4 , яка проживає із нею, з боку відповідача ОСОБА_1 , який на протязі останніх двох років постійно ухиляється не тільки від утримання сім`ї, але і від утримання їхньої малолітньої дитини ОСОБА_4 , матеріально допомоги добровільно не надає. Стверджує, що відповідач має постійне місце праці служить в Збройних Силах України, тому має добрі доходи, розмір яких щомісячно складає 30000 гривень, а тому вважає, що з відповідача ОСОБА_1 необхідно стягувати аліменти на утримання їхньої малолітньої дитини ОСОБА_4 , в розмірі частини всіх видів доходів щомісячно, аж до настання її повноліття.

Позивач - ОСОБА_1 (відповідач за зустрічним позовом) в судове засідання не з`явився, проте подав клопотання, в якому зазначив, що позов про розірвання шлюбу підтримує повністю, однак заперечує проти задоволення зустрічного позову в частині стягнення з нього аліментів у розмірі частки всіх видів доходів щомісячно. Розгляд справи просить проводити без його участі.

Відповідач - ОСОБА_2 (позивач за зустрічним позовом) та її представник в судове засідання не з`явилися, проте від останнього надійшла заява від останнього надійшла заява, в якій представник ОСОБА_2 , зазначила, що позов ОСОБА_1 про розірвання шлюбу визнає та підтримує поданий ними зустрічний позов про стягнення аліментів. Розгляд справи просить проводити без їхньої участі.

У відповідності до вимог ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно з ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Як вбачається зі свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 19.02.2005 р, між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , був укладений шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис за № 5. Після укладення шлюбу, дружині присвоєно прізвище: « ОСОБА_6 ». Шлюб було зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Перемишлянського районного управління юстиції Львівської області.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 25.10.2013 року, батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 08.11.2005 року, батьками ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

В судовому засіданні встановлено, що шлюб існує формально, сторони не підтримують подружніх стосунків, примирення та збереження їх сім`ї є неможливим. Причинами розпаду сім`ї є непорозуміння, сварки, втрата взаємоповаги та любові.

Належної матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач за зустрічним позовом - ОСОБА_1 не надає.

Відповідно до статті 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до вимог частини другої статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Суд задовольняє позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст. 1 СК України) та не може будуватись на примушуванні сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі, а тим більш в подружніх відносинах.

З огляду на вищенаведене, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому шлюб між ними слід розірвати.

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Як випливає зі змісту положень принципу 6 Декларації прав дитини проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН від 20.11.1959р. - дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння, вона повинна, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Згідно зі ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати честь та гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно з ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно із ч.1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Згідно ч. 3 цієї ж статті за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Аналізуючи зміст наведених вище норм законодавства суд зважує на те, що присуджуючи аліменти суд має чітко зазначити спосіб їх стягнення - у частці від доходу або у твердій грошовій сумі. Мінімальний розмір аліментів - законодавча гарантія, яка застосовуються незалежно від рішення суду.

Як встановлено судом, відповідач є батьком малолітньої - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка на даний час проживає з своєю матір`ю та знаходиться на утриманні останньої.

Відповідно до приписів ч.5 ст.183 СК аліменти у частці стягуються на одну дитину в розмірі 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно ч.1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

При визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров`я дитини, її потреби у цьому віці, стан здоров`я батька, який є молодим, працездатним чоловіком, його матеріальне становище, обов`язок обох батьків утримувати дитину, виходячи з принципів справедливості, добросовісності та розумності, які є одними з загальних засад регулювання сімейних відносин, а тому суд приходить до висновку, що розмір аліментів у в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача буде необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Вирішуючи питання судових витрат суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-82, 247, 259, 263-265 ЦПК України, суд

ухвалив :

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Розірвати шлюб укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Перемишлянського районного управління юстиції Львівської області, актовий запис № 5.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , сплачений судовий збір в розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок судового збору.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , аліменти на утримання доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у частці від його заробітку (доходу) у розмірі , щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27.11.2023 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_1 за зустрічним позовомна користь держави 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок судового збору.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі протягом 30 днів з дня його проголошення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом:

ОСОБА_1 , РНОКПП - НОМЕР_4 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом:

ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , проживаюча за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя О. Я. Гуняк