Справа № 361/5469/23
Провадження № 2/361/1122/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

02 квітня 2024 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Радзівіл А.Г.

за участю секретаря Коваль О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Рожівської сільської ради Броварського району Київської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,-

В С Т А Н О В И В:

05 липня 2023 року позивач звернулась до суду із вказаним позовом, в якому просила визначити їй додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини терміном в один місяць з часу набрання рішенням суду законної сили.

Свій позов обґрунтовувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , яка постійно проживала в квартирі АДРЕСА_1 . Дана квартира належить позивачу на праві приватної властності, а ОСОБА_2 приходилася їй хрещеною матір`ю. Чоловіка та дітей вона не мала.

Після смерті хрещеної вони її поховали однак речі в квартирі не розбирали. На це було декілька причин: спочатку вона була пригнічена смертю хрещеної, оскільки вона була їй дуже близькою людиною, а також в країні йде повномаштабна війна. А взимку був локдаун, весь час вимикалося світло і розбирати речі в темну пору доби не було можливості.

Окрім того, позивач живе на іншому кінці міста та працює повний робочий день, то ж змога приїхати і розібрати речі хрещеної з`являлася лише у вихідні чи святкові дні. Та й в ці дні необхідно було робити справи по дому і родини. З настанням весни розпочалися роботи по господарству та на городі. То ж розбираючи речі хрещеної та приводячи до ладу квартиру 2 липня 2023 року позивачем було знайдено її заповіт та державний акт на земельну ділянку кадастровий номер :04:004:0046 площею 0,2116 га для ведення особистого селянського господарства, розташовану в адміністративних межах Рожівської сільської ради Броварського району Київської області.

З ОСОБА_2 вони жили окремо і позивач не здогадувалася навіть, що вона могла у нотаріуса скласти заповіт. Позивач взагалі вважала, що у її хрещеної немає що успадковувати, крім особистих речей: предметів побуту, одягу, фотографії та інше.

Зауважує, що вона так думала, тому що 14.03.2009 року ОСОБА_2 переживаючи щоб не стати жертвою шахраїв та чорних ріелторів, уклала з позивачем договір про купівлю-продаж належної їй 1-кімнатної квартири АДРЕСА_1 , в якій і проживала до своєї смерті.

То ж знайшовши заповіт та документи на земельну ділянку вони з чоловіком 3 липня 2023 року звернулися до приватного нотаріуса Герасименко Наталії Миколаївни, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , з метою оформлення права власності на земельну ділянку.

Однак нотаріус їм пояснила, що для початку необхідно прийняти спадщину, проте ними було пропущено 6-місячний строк прийняття спадщини визначений законом. Та порадила звернутися до суду з проханням надати додатковий час для прийняття спадщини.

Також ОСОБА_3 повідомила, що спадщину після смерті ОСОБА_2 ніхто не прийняв, а спадкова справа до майна померлої не заводилася.

06 липня 2023 року ухвалою судді Броварського мсіькрайонного суду Київської області Радзівіл А.Г. прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на 18 жовтня 2023 року.

18 жовня 2023 року ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду на 12 грудня 2023 року.

В судове засідання позивач та представник позивача, будучи належним чином повідомленими, не з`явились, представник позивача подав клопотання, в якому просив проводити розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити.

Представник відповідача, будучи належним чином повідомленим, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

За змістом ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з`явився без поважних причин або без повідомлення причин неявки, не подав відзив на позов, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Провівши заочний розгляд справи, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , яка постійно проживала в квартирі АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис №2190.

07 липня 2017 року ОСОБА_2 склала заповіт, яким все своє майно, де б воно не знаходилось та з чого б не складалось, і взагалі все те, на що вона за законом матиме право і що буде належати їй на момент смерті та що відповідно до законодавства може бути успадкованим, у повному обсязі, без будь-яких винятків, заповіла ОСОБА_1 , зареєстровано в реєстрі №150.

ОСОБА_2 належала земельна ділянка, кадастровий номер :04:004:0046, площею 0,2116 га для ведення особистого селянського господарства, розташовану в адміністративних межах Рожівської сільської ради Броварського району Київської області, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку, серії ЯЕ №811631.

14.03.2009 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено договір купівлі-продажу на 1-кімнатну квартири АДРЕСА_1 , в якій мешкала ОСОБА_2 , що підтверджується договором купівлі-продажу, посвідчений державним нотаріусом 16 Київської державної нотаріальної контори, зареєстровано в реєстрі №2-816, Витягом з Державного реєстру правочинів № 7099691 від 14.03.2009 року.

03 липня 2023 року листом вих.181/01-16 приватний нотаріус Герасименко Н.М. повідомила ОСОБА_1 про те, що на її усне звернення щодо видачі на її ім`я Свідоцтва про право на спадщину після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 громадянки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , розглянуто, роз`яснено вимоги ст. 1269 Цивільного кодексу України а саме, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час її відкриття не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття такої спадщини впродовж шести місяців з моменту смерті спадкодавця. Якщо спадкоємець протягом зазначеного строку не подавав заяву про прийняття спадщини, він згідно зі ст. 1272 Цивільного кодексу України вважається таким, що її не прийняв. Нотаріус зазначила, що оскільки ОСОБА_1 заяву про прийняття спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 громадянки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в нотаріальну контору в установлений законом строк не подала та на момент її смерті зареєстровані за адресою померлої не була, то вона пропустила строк для прийняття спадщини.

Відповідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є буд-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обстав справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1)письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів, 3) показаннями свідків.

Відповідно ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно ч.1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Суд неможе збирати докази, що стосуються предмету спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконання обовязків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Правилами статті 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі квартиру є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (частина перша та друга статті 1220 ЦК України).

Відповідно до ст. 1268, ст. 1269 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; якщо виникнення у особи права на спадщину залежить від неприйняття спадщини або відмови в його прийнятті іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється в три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття.

Згідно ч. 3 ст.1272 вказаного Кодексу за позовом спадкоємця, що пропустив строк для прийняття спадщини із поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Як вбачається із положень ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Верховний Суд зазначив, що правила частини третьої статті 1272 ЦК про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Разом з тим, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Верховний Суд підкреслив, що судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо.

З огляду на вищевикладене, позивач не надала належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність суб`єктивних, не переробних істотних труднощів для подання заяви у межах передбаченого законодавством шестимісячного строку для прийняття спадщини не встановлено, пройшло майже сім місяців, за які позивач не вчинили будь-яких дій для оформлення належно своїх прав, та не надала доказів поважності причин із яких вона цього не зробила, тому суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 76-83, 259, 263 - 265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Рожівської сільської ради Броварського району Київської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 терміном в один місяць з часу набрання рішенням суду законної сили - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Суддя Радзівіл А.Г.