ПОСТАНОВА

Іменем України

30 квітня 2024 року м. Кропивницький

справа № 2-332/2009

провадження № 22-ц/4809/10/24

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

Голованя А.М. (головуючий, суддя-доповідач), Дуковського О.Л., Письменного О.А.,

за участю секретаря судового засідання Гончар О.В.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Диминська сільська рада,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_2 ,

особа, яка подала апеляційну скаргу - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції за правилами спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 16 квітня 2009 року у складі судді Стальникова В.М.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст вимог заявника

У лютому 2009 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Диминської сільської ради про визнання права на земельну ділянку.

В обґрунтування позову зазначав, що його матері ОСОБА_5 , згідно Державного акту серія КР № 019552 від 30 листопада 2004 року, належала земельна ділянка за № НОМЕР_1 площею 7,75 га, розташована на території Диминської сільської ради.

Зазначав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 його матір померла. Оригінал державного акту втрачений, тому він не може оформити спадщину в нотаріальній конторі.

Посилаючись на зазначені обставини, просив визнати за ним право власності на земельну ділянку № НОМЕР_1 площею 7,75 га, яка у відповідності до Державного акту серія КР № 019552 від 30 листопада 2004 року належала ОСОБА_5 і розташована на території Диминської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області.

Короткий зміст судового рішення

Рішенням Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 16 квітня 2009 року позов задоволено.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на земельну ділянку № НОМЕР_1 площею 7,75 га, яка знаходиться на території Диминської сільської ради і згідно Державного акту серія КР № 019552 від 30 листопада 2004 року належала ОСОБА_5 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Короткий зміст вимог і доводів апеляційної скарги

24 червня 2022 року до апеляційного суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_6 на рішення Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 16 квітня 2009 року.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_6 ОСОБА_7 вказав, що про вказане рішення апелянт дізналася 23.05.2022 під час ознайомлення з матеріалами судової справи №2-332/2009, яка була витребувана Кропивницьким апеляційним судом в ході розгляду судової справи №2-270/10 провадження №22-ц/4809/513/22 і вважає його прийнятим із порушенням норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги представник ОСОБА_6 зазначав, що після смерті ОСОБА_5 із заявою про прийняття спадщини до Кіровоградської районної державної нотаріальної контори звернулась її дочка - ОСОБА_6 . Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №43733287 від 27.04.2016, вона є спадкоємцем майна ОСОБА_5 .

Рішенням Кіровоградського районного суду Кіровоградської області в судовій справі №2-759/2008, від 12 листопада 2008 року, встановлено, що строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 пропущений із поважних причин та йому встановлено два місяці для подання заяви про прийняття спадщини в нотаріальну контору.

Ознайомившись із копією спадкової справи №463/2004 відкритою після смерті ОСОБА_5 , витребуваною Кропивницьким апеляційним судом в ході розгляду судової справи №2-270/10 провадження №22-ц/4809/513/22 встановлено, що в ній наявна лише заява про прийняття спадщини від її доньки - ОСОБА_6 . Заява про прийняття спадщини від ОСОБА_4 в спадковій справі відсутня.

Вказував, що таким чином, виходячи із положень статей 1270-1272, 1223 ЦК України, ОСОБА_4 не прийняв спадщину у визначений законодавством строк, що не було враховано судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення.

Зауважує, що оскаржуваним рішенням було вирішено питання визнання права власності на земельну ділянку, право на яке і по даний момент зареєстровано за ОСОБА_5 , спадкоємцем якої є ОСОБА_6 . Визнаючи право власності на земельну ділянку №:02:000:0124 за гр. ОСОБА_4 суд першої інстанції в справі зробив висновки щодо права власності ОСОБА_6 без залучення її до участі в справі та без врахування факту неприйняття спадщини ОСОБА_4 .

Крім того вказував, що 02.05.2009 позивач в справі ОСОБА_4 - помер. Рішенням в судовій справі №2-270/2010 встановлено наявність прав спадкоємця у дружини ОСОБА_4 - ОСОБА_1 .

Посилаючись на зазначені обставини просив скасувати рішення Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 16 квітня 2009 року та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Узагальнені доводи і заперечення інших учасників справи

До відкриття провадження у справі, на адресу апеляційного суду надійшло клопотання ОСОБА_2 про залучення його до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача. Клопотання обґрунтовано тим, що 18.08.2016 між ним та ОСОБА_1 укладено договір міни земельних ділянок, згідно якого він набув право власності на спірну земельну ділянку.

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 10 листопада 2022 року залучено до участі у справі правонаступника позивача ОСОБА_4 - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

У відзиві на апеляційну скаргу представник третьої особи ОСОБА_2 ОСОБА_8 заперечив проти доводів апеляційної скарги, просив залишити її без задоволення, а рішення суду без змін.

Суд першої інстанції встановив такі обставини

Судом встановлено, що на час смерті ОСОБА_5 належала земельна ділянка. Позивач являється спадкоємцем першої черги по закону, також за життя померла склала заповіт на нього. В місцевій газеті опубліковано оголошення про встановлення втраченого державного акту на земельну ділянку № 124 недійсним. Право власності Осадчої на земельну ділянку підтверджується копією державного акту та довідкою земельного відділу.

Мотиви ухваленого апеляційним судом рішення

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

В судовому засіданні апеляційного суду представник ОСОБА_3 ОСОБА_7 підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити. Представник ОСОБА_2 ОСОБА_8 заперечив проти доводів апеляційної скарги.

Позивач та представник відповідача, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи в судове засіданння апеляційного суду не з?явилися.

Відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджає її розгляду.

За приписами ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

19 грудня 2022 року на адресу апеляційного суду від адвоката Клеветенка А.А. надійшло повідомлення про наявність підстав для зупинення провадження у справі, згідно з п.1 ч.1 ст. 251 ЦПК України у зв?язку зі смертю ОСОБА_6 .

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 22.02.2024 залучено ОСОБА_3 , який є правонаступником померлої ОСОБА_6 до участі в справі № 2-332/2009 за позовом ОСОБА_4 , правонаступником якого є ОСОБА_1 до Диминської сільської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши наведені в скарзі доводи, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до пункту 8 частини третьої статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства в Україні є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Конституційний Суд України у рішенні від 11 грудня 2007 року № 11-рп/2007 зазначив, що реалізацією права особи на судовий захист є можливість оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій. Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина (абзац третій підпункту 3.1 пункту 3 мотивувальної частини). За правилами частини першої статті 292 ЦПК України 2004 року сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Згідно з частиною першою статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

У справі, яка переглядається, з апеляційною скаргою на рішення суду першої інстанції звернулася ОСОБА_6 , яка не брала участь у розгляді справи у суді першої інстанції, посилаючись на те, що рішенням суду вирішено питання про її права та інтереси щодо права власності на спірну земельну ділянку, як спадкоємця ОСОБА_5 .

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1270 ЦК України).

Відповідно до статті 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини.

Згідно зі статтею 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу, тобто згідно визначеної законом черговості спадкоємців.

Відповідно до статті 1261 ЦК України у першу чергу права на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той із подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно зі статтею 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Разом з тим, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

При розгляді справ про спадкування суди мають встановлювати: місце відкриття спадщини, коло спадкоємців, які прийняли спадщину, законодавство, яке підлягає застосуванню щодо правового режиму спадкового майна та часу відкриття спадщини. Обставини, які входять до предмета доказування у зазначеній категорії справ, можна встановити лише при дослідженні документів, наявних у спадковій справі. Належними доказами щодо фактів, які необхідно встановити для вирішення спору про спадкування, є копії документів відповідної спадкової справи, зокрема, поданих заяв про прийняття спадщини, виданих свідоцтв про право на спадщину, довідок житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця (постанова Верховного Суду від 10 січня 2022 року у справі № 577/2233/20.

Відповідно до частини другої статті 30 ЦПК України 2004 року, яка була чинною на час розгляду справи судом першої інстанції, позивачем і відповідачем можуть бути, зокрема, фізичні і юридичні особи.

Згідно з частиною першою статті 33 ЦПК України 2004 року суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред`явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача.

Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача.

Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

Пред`явлення позову до неналежного відповідача чи не до всіх належних відповідачів є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову.

Подібні висновки викладено, наприклад, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (пункт 40), від 21 листопада 2018 року у справі № 127/93/17-ц (пункт 50), від 12 грудня 2018 року у справі № 570/3439/16-ц (пункти 37, 54), від 12 грудня 2018 року у справі № 372/51/16-ц (пункт 31.10), від 30 січня 2019 року у справі № 552/6381/17 (пункт 39), від 01 квітня 2020 року у справі № 520/13067/17 (пункт 75), від 07 липня 2020 року у справі № 438/610/14-ц (пункт 54), від 13 жовтня 2020 року у справі № 640/22013/18 (пункт 31)), Верховного Суду від 02 жовтня 2019 року у справі № 461/6793/15-ц (провадження № 61-15551св18), від 23 березня 2020 року у справі № 394/8/19 (провадження № 61-1404св20).

У справах про визнання права власності у порядку спадкування належним відповідачем є спадкоємець (спадкоємці), який (які) прийняв (прийняли) спадщину, а у випадку їх відсутності, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, належним відповідачем є відповідний орган місцевого самоврядування (див. наприклад, постанови Верховного Суду від 18 грудня 2019 року у справі № 265/6868/16-ц (провадження № 61-34234св18), від 19 травня 2020 року у справі № 175/1941/16-ц (провадження № 61-19798св18)).

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до розпорядження голови Новоукраїнської районної державної адміністрації Кіровоградської області від 12 лютого 2004 року №184-р ОСОБА_5 видано державний акт на право приватної власності на земельну ділянку № НОМЕР_1 з кадастровим номером :02:000:0124 від 30 листопада 2004 року серії КР №19552 (а.с. 7).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 померла, про що свідчить свідоцтво про смерть, видане 10 травня 2004 року серії НОМЕР_2 (а.с.6)

Рішенням Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 16 квітня 2009 року у цивільній справі, що переглядається, право власності на земельну ділянку № НОМЕР_1 площею 7,75 га, яка знаходиться на території Диминської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, у порядку спадкування було визнано за сином ОСОБА_5 - ОСОБА_4 .

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 помер та державний акт на вищевказану земельну ділянку він отримати не встиг, що вбачається із спадкової справи №477/09, заведеної Новоукраїнською державною нотаріальною конторою 02.11.2009 (а.с.73-91).

Рішенням Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 06 квітня 2010 року визнано за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку № НОМЕР_1 площею 7,75 га, яка знаходиться на території Диминської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, та яка на підставі державного акту серії КР№19552 від 30 листопада 2004 року належала ОСОБА_5 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 , та відповідно до рішення Новоукраїнського районного суду від 16 квітня 2009 року належала її чоловікові - ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.36-38).

Після смерті ОСОБА_5 із заявою про прийняття спадщини до Кіровоградської районної державної нотаріальної контори звернулась її дочка - ОСОБА_6 , яка згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №43733287 від 27.04.2016, є спадкоємцем майна ОСОБА_5 (а.с. 28, 98, 125-126).

Враховуючи зазначене ОСОБА_6 належала до кола спадкоємців ОСОБА_5 на час відкриття спадщини, тому мала бути залучена до участі у розгляді справи як відповідач.

Колегія суддів наголошує на тому, що суд першої інстанції, ухвалюючи оскаржуване рішення суду, не встановив коло всіх спадкоємців після смерті ОСОБА_5 , не залучив до участі у справі ОСОБА_6 , у зв`язку з чим дійшов помилкового висновку про задоволення позовних вимог.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Загальний висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_3 , який є правонаступником ОСОБА_6 підлягає задоволенню, а рішення суду - скасуванню, з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову з підстав прийняття рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов?язки осіб, що не були залучені до участі у справі (п.4 ч.3 ст.376 ЦПК України).

Водночас, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне вирішити питання щодо розподілу судових витрат та стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 76,50 грн. в рахунок компенсації судового збору за подачу апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382 ЦПК України суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 16 квітня 2009 року - скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Диминської сільської ради про визнання права власності на земельну ділянку - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 76,50 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови у випадку, передбаченому ст.389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 3 травня 2024 року.

Головуючий суддя А.М. Головань

Судді О.Л. Дуковський

О.А. Письменний