РІШЕННЯ

( заочне)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2024

м.Харків

Справа № 639/2095/24

провадження 2/639/947/24

Жовтневий районний суд м.Харкова

у складі: головуючого - судді Єрмоленко В.Б.

за участю секретаря-Семенюк А.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач- неповнолітня ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звернулася до суду з позовом до матері ОСОБА_3 про стягнення аліментів на свою користь у розмірі 1/4 1/3 частини всіх видів заробітку щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В обгрунтування позову зазначає, що до листопада 2020 року вона проживала з матір`ю в Італії, але вимушена була повернутися через фізичне насилля, що вчинялось співмешканцем матері та реагування останньої на заяви доньки. Зазначає, що проживає разом з бабусею та дідусем в кв. АДРЕСА_1 .Батько ОСОБА_4 матеріально утримує ОСОБА_1 , а мати ОСОБА_3 не спілкується з дочкою, нею не цікавиться, не забезпечує всім необхідним для життя, розвитку та навчання.

В судовому засіданні ОСОБА_1 у присутності батька ОСОБА_4 підтримала свої вимоги і просила їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, про день, час і місце розгляду справи повідомлялась у встановленому порядку згідно зі ст. 128 ЦПК України, про причини неявки суд не сповістила, правом надання відзиву на позов не скористалася.

При одночасному існуванні умов, передбачених ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення.

Суд, вислухавши вступне слово позивача ОСОБА_1 , її законного представника ОСОБА_4 , дослідивши матеріали справи та оцінивши надані докази, приходить до наступного.

ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є батьками неповнолітньої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Мати позивача змінила прізвище ОСОБА_6 на ОСОБА_7 , що підтверджується відповідним свідоцтвом, виданим 10.07.2019 Відділом реєстрації актів цивільного стану по Індустріальному та Немишлянському районах у м.Харкові Головного територіального управління юстиції у Харківській області.

Неповнолітня ОСОБА_4 з 05 листопада 2020 року з матір`ю не проживає, повернулась в м.Харків і зареєстрована з 10.12.2020 р. в буд. АДРЕСА_2 у сторонньої особи, хоча її батько проживає в квартирі своєї матері за адресою АДРЕСА_3 , офіційно не працює.

Судом встановлено, що позивач проживає з батьками тата по АДРЕСА_4 , яка належить ОСОБА_8 на підставі договору купівлі-продажу від 21.03.2000 р.

Рішенням Київського районного суду м.Полтави від 10.05.2023 припинено стягнення аліментів з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які стягувались на підставі рішення Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 25.12.2015 та звільнено його від сплати аліментів з 05.11.2020. Постановою Полтавського апеляційного суду від 18.01.2024 відмовлено у позові ОСОБА_4 про стягнення з ОСОБА_9 аліментів на утримання дочки ОСОБА_1 у розмірі частини всіх видів заробітку, починаючи з 09.02.2021 р., оскільки відсутні докази перебування неповнолітньої ОСОБА_1 на утриманні батька та несення ним будь-яких розходів на утримання дочки.

Позивач ОСОБА_4 звернулася за захистом своїх прав та інтересів відповідно до ч.4 ст. 152 СК України у квітні 2024 р.

Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789XII (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом статті 18 Конвенції про права дитини - батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Предметом їх основного піклування є найкращі інтереси дитини. Обов`язок виховувати та розвивати дитину - найважливіший обов`язок матері і батька.

Статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

У § 54 рішення Європейського суду з прав людини від 07 грудня 2006 року №31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Олсон проти Швеції» (№2) від 27 листопада 1992 року, №250, ст. 35-36, §90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту її інтересів, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Таке положення відображене в статті 51 Конституції України та статті 180 Сімейного кодексу, згідно з яким батьки зобов`язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття.

При визначенні розміру аліментів суд враховує 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини ( ст. 182 СК України).

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Визначаючи розмір аліментного платежу суд враховую, що ОСОБА_3 працює, не має зобов`язань щодо сплати аліментів на утримання інших дітей або непрацездатних членів сім`ї, а тому в змозі, виходячи із стану здоров`я та матеріального становища дитини і платника аліментів, виплачувати на утримання неповнолітньої дочки щомісячно частину заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

За положеннями ст. 179 СК України аліменти є власністю дитини. Неповнолітня дитина має право на самостійне одержання аліментів та розпорядження ними відповідно до Цивільного кодексу України.

Згідно зі ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача судовий збір в дохід держави.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 12, 19, 81, 133, 141, 259, 264, 265, 274, 280-282 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь неповнолітньої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15 квітня 2024 року до досягнення дитиною повнолітнього віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_3 судовий збір в дохід держави в сумі 1211 грн. 20 коп.

Згідно зі ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошеня.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони: Позивач- ОСОБА_1 ( ІПН НОМЕР_1 , зареєстрована АДРЕСА_2 , прож. АДРЕСА_4 );

Відповідач- ОСОБА_3 ( ІПН НОМЕР_2 , місце реєстрації АДРЕСА_5 ).

СУДДЯ -