Справа № 629/1020/24
Провадження №2-з/629/6/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.02.2024 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області в складі головуючого судді Ткаченко О.А., за участю секретаря Торенко Ю.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 до заінтересованих осіб: приватних виконавців Нордіо Вадима Вікторовича, ОСОБА_2 , Пашкова Юрія Дмитровича про витребування доказів до пред`явлення позову, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою у якій просить витребувати у приватного виконавця Нордіо В.В. (9000, Дніпропетровська обл., м. Дніпро, проспект Слобожанський, 93, офіс 3) належним чином засвідчену копію виконавчого провадження №66944844; приватного виконавця Ярмоленко О.В. (61001, місто Харків, провулок Поштовий, будинок 5, 2 поверх) належним чином засвідчену копію виконавчого провадження №65903441; приватного виконавця Пашкова Ю.Д. (61001, Харківська область, місто Харків, вулиця Богдана Хмельницького, будинок 25, офіс 1) належним чином засвідчену копію виконавчого провадження №67451629; з Київського обласного державного нотаріального архіву (08200, Київська обл., місто Ірпінь, вулиця Северинівська, 34) належним чином засвідчені копії нотаріальної справи (виконавчий напис - дата та номер невідомі), які були вчинені Приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна ( АДРЕСА_1 ) та приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Київської області Бригіда В.О. (02068, місто Київ, проспект Григоренка, б.15, прим.3), на підставі яких приватними виконавцями були винесені постанови про відкриття виконавчого провадження щодо стягнення з нього, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_1 , заборгованості. В обґрунтування поданої заяви зазначив, що у січня 2024 року звернувся до нотаріуса з питання оформлення спадщини після смерті матері, йому стало відомо, що його прізвище було внесене до Єдиного реєстру боржників за вказаними виконавчими провадженнями. Однак до теперішнього часу він не отримував жодних документів про наявність у нього заборгованості. До теперішнього часу вказані приватні виконавці відповіді щодо вказаних виконавчих проваджень, не надали. Вважає, що вказані документи були видані з чисельними порушеннями законодавства, оскільки до цього часу він не отримував жодних листів щодо наявності в нього заборгованості, ніяких листів-вимог про необхідність погасити будь-яку заборгованість, жодних розрахунків заборгованості. Йому невідома підстава внесення його прізвища до Єдиного реєстру боржників, у зв`язку з чим він має намір звернутися до суду.

Заявник у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду заяви повідомлявся належним чином та своєчасно.

Беручи до уваги, що правилами ч.3 ст.118 ЦПК України закріплено, що неявка заявника не перешкоджає розгляду поданої заяви, суд розглядає заяву за наявними матеріалами.

Ураховуючи, що в судове засідання не з`явилися всі учасники справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

За правилами ч.4 ст.84 ЦПК України суд може витребувати докази також до подання позову як захід забезпечення доказів у порядку, встановленому статтями 116-118 цього Кодексу.

За змістом ч.1 ст.116 ЦПК України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Правилами ч.2 ст.116 ЦПК України унормовано, що способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.

Як це унормовано положеннями ч.3 ст.116 ЦПК України, заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви. Забезпечення доказів до подання позовної заяви здійснюється судом першої інстанції за місцезнаходженням засобу доказування або за місцем, де повинна бути вчинена відповідна процесуальна дія (ч.4 ст.116 ЦПК України).

Відповідно до ч.5 ст.116 ЦПК України у разі подання заяви про забезпечення доказів до подання позовної заяви заявник повинен подати позовну заяву протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення доказів. У разі неподання позовної заяви у зазначений строк, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження суд скасовує ухвалу про вжиття заходів забезпечення доказів не пізніше наступного дня після закінчення такого строку або постановлення судом ухвали про повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження.

Згідно п.4-6 ч.1 ст.117 ЦПК України у заяві про забезпечення доказів зазначається: докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини, для доказування яких вони необхідні; обґрунтування необхідності забезпечення доказів; спосіб, у який заявник просить суд забезпечити докази, у разі необхідності особу, у якої знаходяться докази.

Під час вирішення питання про забезпечення доказів суд враховує не тільки права та інтереси заявника, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені, у зв`язку із задоволенням заяви про забезпечення доказів.

За змістом ч.1,3 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

З огляду на вказані вище норми цивільного процесуального законодавства України та вимоги заяви ОСОБА_1 , можна дійти висновку, що процесуальний механізм забезпечення доказів, зокрема шляхом їх витребування, призначений для того, щоб отримати/зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено або збирання або подання останніх стане згодом неможливим чи утрудненим.

Тобто забезпечення доказів - це механізм не лише здобути докази, які стосуються предмета доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, а й насамперед запобігти їх імовірній втраті у майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів.

Аналогічний висновок міститься в постанові Великої Палати Верховного Суду, прийнятій 03 липня 2019 року у справі №9901/845/18.

Таким чином, заяву про забезпечення доказів, подану в порядку ст.116-117 ЦПК України, слід відрізняти від клопотання про витребування доказів, яке може бути подане учасником справи у відповідності до ст.84 ЦПК України, оскільки вони є різними за своєю правовою природою.

Вирішуючи питання про забезпечення доказів, суд має надати оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності та обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення доказів; забезпечення збалансованості прав та інтересів сторін; наявності взаємозв`язку між забезпеченням доказів, витребуванням певної інформації та предмету позовних вимог, а також запобігання порушенню, у зв`язку із вжиттям таких заходів, прав та охоронюваних законом інтересів осіб учасників даного судового процесу, а також те, що є наявні підстави вважати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. Наведені обставини суд вважає істотними і необхідними для забезпечення доказів.

Водночас, при зверненні до суду із клопотанням про витребування доказів до пред`явлення позову в порядку ч.4 ст.84 ЦПК України шляхом витребування у приватних виконавців та архіву вказаних виконавчих проваджень, заявником на дотримання вимог ч.1 ст.116 ЦПК України не зазначено та не доведено, що докази, які просить забезпечити заявник, можуть бути втрачені або що їх збирання чи подання стане згодом неможливим чи утрудненим.

Серед іншого, суд зважає на те, що в розпорядженні заявника є інформація щодо місця перебування виконавчих проваджень, яка зберігаються у приватного вказаних приватних виконавців та архіві, відтак підстави припускати, що цей засіб доказування може бути втрачений або отримання його копії стане згодом неможливим чи утрудненим, - відсутні.

Крім цього, суд звертає увагу заявника на те, що останній, як боржник у вищевказаних виконавчих провадженнях, не позбавлений можливості для самостійного отримання інформації з реєстру виконавчих проваджень, скориставшись електронним цифровим підписом.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що клопотання ОСОБА_1 про витребування доказів до пред`явлення позову, подане в порядку ч.4 ст.84 ЦПК України, не містить обґрунтування того, що докази, які просить забезпечити заявник, можуть бути втрачені або їх збирання чи подання стане згодом неможливим чи утрудненим та що останній позбавлений можливості самостійного їх отримання, а тому в задоволенні заяви слід відмовити.

Керуючись ст.84,116,117,118,258-260,261,353,354 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 до заінтересованих осіб: приватних виконавців Нордіо Вадима Вікторовича, ОСОБА_2 , Пашкова Юрія Дмитровича про витребування доказів до пред`явлення позову - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Лозівський міськрайонний суд Харківської області шляхом подачі протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення апеляційної скарги.

Суддя Олександр ТКАЧЕНКО