Справа №: 486/105/24 Провадження № 2/486/369/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2024 року м. Южноукраїнськ

Южноукраїнський міський суд Миколаївської області у складі головуючого судді Далматової Г.А., ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1 до Приватного сільськогосподарського підприємства «Едем» про зобов`язання повернути трудову книжку, стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки видачі трудової книжки, стягнення грошової компенсації за дні невикористаної відпустки та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

16 січня 2024 року до суду надійшов позов ОСОБА_1 до Приватного сільськогосподарського підприємства «Едем» про зобов`язання повернути трудову книжку, стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки видачі трудової книжки, стягнення грошової компенсації за дні невикористаної відпустки та моральної шкоди.

Ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї документами, суд вважає, що позовну заяву необхідно залишити без руху, оскільки вона не відповідає вимогам ст. 177 ЦПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з ч. ч. 1 та 2 ст. 9 Закону України «Про судовий збір» судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Позивач у позовній заяві просить зобов`язати Приватне сільськогосподарське підприємство «Едем» видати йому належну трудову книжку; стягнути з відповідача заборгованість із заробітної плати за період з 01 січня по 15 березня 2023 року у розмірі 20929,65 гривень; стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час затримки видачі трудової книжки з 15 березня 2023 року по день прийняття судом рішення; стягнути з відповідача грошову компенсацію за дні невикористаної відпустки та моральну шкоду у розмірі 50000 гривень.

Також позивач посилається на п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», як на підставу звільнення від сплати судового збору позивачів за подання позовів про стягнення заробітної плати та за іншими вимогами, що випливають із трудових правовідносин.

Разом з тим, такі посилання позивача є помилковими, оскільки вказаною статтею вищевказаного закону від сплати судового збору звільнено позивачів у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, а позивач, крім стягнення заборгованості з виплати заробітної плати, просить стягнути також середній заробіток за час затримки видачі трудової книжки, а також зобов`язати видати належну йому трудову книжку, стягнути з відповідача грошову компенсацію за дні невикористаної відпустки та моральну шкоду.

При цьому, стягнення заробітної плати не є тотожнім стягненню середнього заробітку за час затримки видачі трудової книжки, а тому на підставі п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач не може бути звільнений від сплати судового збору за позовні вимоги про стягнення середнього заробітку за час затримки видачі трудової книжки та за вказану вимогу має сплатити судовий збір.

Вказане узгоджується із позицією постанови Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі № 755/12623/19 де зазначено, що середній заробіток за час вимушеного прогулу, передбачений ч. 2 ст. 235 КЗпП України та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, визначений ст. 117 КЗпП України мають різну правову природу. Середній заробіток за ст. 117 КЗпП України за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця, який нараховується у розмірі середнього заробітку і спрямований на захист прав звільнених працівників щодо отримання ними в передбачений законом строк винагороди за виконану роботу (усіх виплат, на отримання яких працівники мають право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій) та є своєрідною санкцією для роботодавця за винні дії щодо порушення трудових прав найманого працівника. Середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не входить до структури заробітної плати.

Таким чином, позивач звільнений від сплати судового збору тільки в частині вимоги про стягнення заборгованості із заробітної плати.

Також законом не передбачено звільнення від сплати судового збору за одну вимогу немайнового характеру (про зобов`язання провернути трудову книжку), та за три вимоги майнового характеру (стягнення середнього заробітку за час затримки видачі трудової книжки, стягнення з відповідача грошової компенсації за дні невикористаної відпустки та моральної шкоди).

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суду в ухвалі від 28 квітня 2023 року у справі №699/270/20.

Виходячи з викладеного, на вимоги позивача про стягнення середнього заробітку за час затримки видачі трудової книжки, а також зобов`язання видати належну йому трудову книжку, стягнути з відповідача грошову компенсацію за дні невикористаної відпустки та моральну шкоду, пільга щодо сплати судового збору, передбачена п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», не поширюється.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 176 ЦПК України, суд попередньо визначає розмір судового збору за вказані три вимоги майнового характеру у розмірі 3633,60 грн (1211,20 грн х3), з наступним стягненням недоплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.

З урахуванням наведеного, ОСОБА_1 необхідно доплатити судовий збір в сумі 1211,20 грн за одну вимогу немайнового характеру та 3633,60 грн за три вимоги майнового характеру, а всього 4844,80 грн, та подати до суду оригінал квитанції в підтвердження його сплати або надати суду підтвердження від його звільнення з інших підстав.

Відповідно до ч. ч. 1 та 2 ст. 185 ЦПК України суд, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Виходячи з викладеного, суд вважає за необхідне позовну заяву залишити без руху, оскільки позивачу необхідно усунути описані вище недоліки шляхом доплати судового збору за одну вимогу немайнового характеру та за три вимоги майнового характеру на загальну суму 4844,80 грн, подати суду оригінал квитанції в підтвердження його сплати або надати суду підтвердження від його звільнення з інших підстав.

Керуючись ст. ст. 177, 260 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Залишити без руху позовну заяву ОСОБА_1 до Приватного сільськогосподарського підприємства «Едем» про зобов`язання повернути трудову книжку, стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки видачі трудової книжки, стягнення грошової компенсації за дні невикористаної відпустки та моральної шкоди.

Запропонувати ОСОБА_1 усунути вказані недоліки протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, шляхом подачі до Южноукраїнського міського суду Миколаївської області доплати судового збору за одну вимогу немайнового характеру та за три вимоги майнового характеру на загальну суму 4844,80 грн, подати суду оригінал квитанції в підтвердження його сплати або надати суду підтвердження від його звільнення з інших підстав.

Роз`яснити, що у випадку, якщо позивач не усуне недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява буде вважатись неподаною і повертається позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Южноукраїнського міського суду Г. А. Далматова