Провадження № 22-ц/801/596/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Волошин С. В.
Доповідач:Голота Л. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2024 рокуСправа № 127/31804/23м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді - Голоти Л.О. (суддя-доповідач),

суддів Копаничук С. Г., Рибчинського В. П.,

за участю секретаря судового засідання Різник Д. С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду № 2 справу № 127/31804/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участі третьої особи ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

за апеляційною скаргою ОСОБА_4 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 , на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 29.01.2024 року, постановлену у складі судді Волошина С.В. в приміщенні суду в м. Вінниця, повний текст ухвали складено 30.01.2024 року, -

в с т а н о в и в :

13.10.2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом (вх. 82829) до ОСОБА_2 , за участі третьої особи ОСОБА_3 , про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача 360648,32 грн відшкодування матеріальної шкоди та 20000 грн відшкодування моральної шкоди.

05.12.2023 року представником відповідача ОСОБА_2 адвокатом Пединою О.А. подані клопотання про призначення у справі автотоварознавчої та автотехнічної експертизи.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 29.01.2024 року клопотання адвоката Педини О. А. про призначення комплексної судової автотоварознавчої та автотехнічної експертизи задоволено частково.

Призначено в справі комплексну судову автотоварознавчу та автотехнічну експертизу, проведення якої доручено експертам Вінницького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру (м. Вінниця, вул. В. Порика, буд. 8).

На вирішення судової автотоварознавчої експертизи поставлено питання: Яка вартість матеріального збитку заподіяного власнику транспортного засобу Opel Ampera, VIN НОМЕР_1 , 2019 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 , внаслідок його пошкодження в дорожньо-транспортній пригоді, що мала місце 13.07.2023 року, в цінах станом на дату настання дорожньо-транспортної пригоди ?;

На вирішення судової автотехнічної експертизи поставлено питання: Якими вимогами Правил дорожнього руху повинні були керуватись учасники дорожньо-транспортної пригоди водії ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в дорожній ситуації, яка мала місце під час дорожньо-транспортної пригоди 13.07.2023 року на вулиці 600 річчя 74 в м. Вінниці ?; Чи відповідали в даній дорожній ситуації дії водія ОСОБА_3 вимогам Правил дорожнього руху, в тому числі п. п. 2.3 б, 9.4, 10.1?; Чи мала водій ОСОБА_3 технічну можливість запобігти зіткненню та які дії для цього їй слід було вчинити?.

В задоволенні решти вимог клопотання відмовлено.

Провадження у справі зупинено на час проведення експертизи.

Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції в частині призначення судової автотехнічної експертизи, ОСОБА_4 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 , подано апеляційну скаргу (вх. № 1168 від 5.02.2024 року), в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, неповноту з`ясування обставин справи, просить скасувати ухвалу суду в частині призначення судової автотехнічної експертизи.

Основними доводами апеляційної скарги є те, що відповідач у своїх запереченнях посилається на грубу необережність потерпілого (іншого учасника ОСОБА_3 ) під час ДТП, а саме недотримання п. п. 2.3б, 9.4, 10.1 ПДР України, що відповідно до статті 1193 ЦК України, у разі встановлення таких обставин, є підставою для зменшення розміру відшкодування, та ці обставини в межах справи про адміністративне правопорушення, яке вчинене ОСОБА_2 не досліджувалось. Однак відповідачем та його представником не надано жодного доказу, який б вказував на наявність в діях ОСОБА_3 порушення ПДР України. Ухвала суду першої інстанції в оскаржуваній частині ґрунтується на припущеннях, оскільки постановою Вінницького міського суду від 4.08.2023 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, статтею 124 КУпАП. Відповідач повністю визнав свою вину, щиро розкаявся, не посилався на порушення ПДР України іншим учасникам ДТП ОСОБА_3 .. Відносно водія ОСОБА_3 не складався протокол про адміністративне правопорушення за фактом ДТП від 13.07.2023 року. Відповідач не звертався із заявою до правоохоронних органів з вимогами притягнути ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності. До клопотання відповідачем не додано доказів, які б підтверджували обставини про порушення ОСОБА_3 ПДР України. Підстави у застосування спеціальних знань та призначення по справі судової автотехнічної експертизи відсутні, з огляду на предмет спору.

У відзиві (вх № 626 від 19.02.2024 року) на апеляційну скаргу ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , посилаючись на необґрунтованість доводів апеляційної скарги, просить залишити її без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції в оскаржуваній частині без змін.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4 підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_5 заперечив проти апеляційної скарги, просив залишити її без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції в оскаржуваній частині без змін.

Представник третьої особи ОСОБА_3 адвокат Попеско О.П. підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в оскаржуваній частині, Вінницький апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (частина перша статті 367 ЦПК України).

Ухвала суду першої інстанції оскаржується в частині призначення судової автотехнічної експертизи, а тому в іншій частині апеляційним судом не перевіряється відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України.

Згідно з статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвала суду першої інстанції в оскаржуваній частині не відповідає вимогам статті 263 ЦПК України та підлягає скасуванню з огляду на наступне.

Обґрунтовуючи своє клопотання про призначення автотехнічної експертизи адвокат Педина О. зазначив, що у діях іншого водія, який був учасником ДТП, - ОСОБА_3 також вбачається нехтування вимогами ПДР, що свідчить про допущення потерпілим грубої необережності, яка могла сприяти виникненню або збільшенню шкоди, а тому у відповідності до положень ст. 1193 ЦК України розмір, заявленої до відповідача шкоди має бути зменшеним залежно від встановленого ступеня вини потерпілого. Враховуючи, що дослідження обставин адміністративної справи є необхідним в питанні про те, чи була допущена водієм ОСОБА_3 груба необережність (порушення вимог ПДР), що сприяла виникненню події ДТП та спричиненню шкоди, що входить до предмету доказування, адвокат вважав необхідним просити суд призначити у справі автотехнічну експертизу.

Задовольняючи клопотання про призначення судової автотехнічної експертизи, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки сторона відповідача в своїх запереченнях посилається на грубу необережність потерпілого під час ДТП, що в силу ст. 1193 ЦК України, у разі встановлення таких обставин, є підставою для зменшення розміру відшкодування, та ці обставини в межах справи про адміністративне правопорушення, яке вчинене ОСОБА_2 не досліджувалися, враховуючи принципи змагальності та диспозитивності, вважав за необхідне призначити у справі дану експертизу.

Зазначений висновок суду першої інстанції не ґрунтується на нормах процесуального права та зроблений за неповного з`ясування обставин справи.

Так, у відповідності до вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Стаття 48 ЦПК України визначає основними учасниками цивільного процесу сторони - позивача і відповідача, між якими, власне, і виник правовий спір. Позивачем є особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до суду, незалежно від того, хто подав цивільний позов- сама ця особа (суб`єкт) чи її представник.

Як вбачається з матеріалів справи позивачем у даній справі є ОСОБА_1 власник автомобіля Opel Almera, д.н.з. НОМЕР_2 , якому 13.07.2023 року під час ДТП (учасником якої він не був), було заподіяно матеріальну шкоду у зв`язку із пошкодженням його автомобіля, яким керувала ОСОБА_3 .

Постановою Вінницького міського суду від 04.08.2023 року ОСОБА_2 , який керував транспортним засобом BMW 535і, д.н.з. НОМЕР_3 , визнано виним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Задовольняючи клопотання про призначення експертизи з посиланням на положення ст. 1193 ЦК України, суд першої інстанції не врахував, що дана стаття містить підстави, за яких деліктна відповідальність не має місця взагалі або її розмір зменшується порівняно із вимогою відшкодування шкоди в повному обсязі, одна з яких вина потерпілого.

Вина потерпілого це психологічне ставлення потерпілого до своєї поведінки, яка порушуючи норми об`єктивного права, тягне застосування певної санкції, що проявляється в зменшенні чи в позбавленні потерпілого права на відшкодування. У разі завдання шкоди враховується тільки умисел та груба необережність потерпілого.

Згідно ч. 1 ст. 1193 ЦК України умисел потерпілого відноситься до юридичного факту, за наявності якого особа, яка завдала шкоди, безумовно звільняється від обов`язку її відшкодовувати. Діяти умисно означає передбачати і бажати настання шкоди або свідомо її допускати.

На думку колегії суддів, у справі, що переглядається, слід розмежовувати поняття «потерпілий» у адміністративній справі № 127/21617/23 та «потерпілий», у розумінні статті 1193 ЦК України, у цивільній справі.

У своїх запереченнях на позов та у заяві про призначення експертизи відповідач не вказує про наявність вини саме у діях потерпілого ОСОБА_1 , як то: передання керування автомобілем водієві без посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії чи водієві у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, тощо.

Згідно з частиною третьою статті 12, частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (частина друга, четверта статті 77 ЦПК України).

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У відповідності до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до пункту 1, 2 частини першої статті 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Згідно з частиною першою статті 104 ЦПК України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Призначаючи експертизу суд першої інстанції не обґрунтував та не зазначив, для з`ясування яких обставин, що матимуть значення для справи необхідно встановити (на підставі експертного висновку) факт наявності вини у діях водія ОСОБА_3 , яка не є потерпілою та позивачем у даній справі. Суд також не врахував, чи вплине на розгляд справи і змінить її вирішення, наявність у справі як доказу, висновку експерта про невідповідність дій водія ОСОБА_3 вимогам ПДР, враховуючи, що позов подано особою, яка не була учасником ДТП і, що навіть у разі встановлення факту заподіяння шкоди позивачу кількома особами ( ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ) у позивача, як потерпілого наявне право, визначене нормами ЦК України, вимагати її відшкодування частково або в повному обсязі як від усіх осіб, які завдали шкоди, разом, так і від будь-кого з них окремо.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 1 ЦПК України).

Судова експертиза це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває в провадженні, зокрема суду (стаття 1 Закону України «Про судову експертизу»).

Судова експертиза призначається у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Дульський проти України» (рішення (Dulskiy v. Ukraine) від 01.06.2006 р., заява № 61679/00, пункт 71) зазначено, що експертиза, призначена судом, є одним із засобів встановлення або оцінки фактичних обставин справи і тому складає невід`ємну частину судової процедури. Судова експертиза призначається лише в разі дійсної потреби в спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто в разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

З огляду на зазначене, враховуючи суб`єктивний склад сторін спору, що ОСОБА_3 (водій, пошкодженого транспортного засобу внаслідок ДТП) не є позивачем/потерпілим у даній справі та не пред`являла вимог до відповідача, а з позовом звернувся ОСОБА_1 (власник пошкодженого транспортного засобу, внаслідок ДТП), який не є учасником ДТП, правових підстав для призначення у справі судової автотехнічної експертизи немає, так як у даному випадку висновок експерта не матиме значення для розгляду справи та не впливатиме на результати її вирішення.

Підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали (стаття 379 ЦПК України).

Виходячи із викладеного, ухвала суду першої інстанції підлягає скасування з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні клопотання представника відповідача про призначення судової автотехнічної експертизи.

В іншій частині ухвала суду першої інстанції не оскаржується, а тому апеляційним судом не перевіряється.

Щодо розподілу судових витрат.

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України, статті 141 ЦПК України суд розподіляє судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки апеляційна скарга підлягає задоволенню, з ОСОБА_2 слід стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 605,60 грн.

Керуючись частиною четвертою статті 258, частиною першою статті 259, статтями 367, 369, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд апеляційної інстанції, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 29.01.2024 року скасувати в частині призначення судової автотехнічної експертизи та ухвалити в цій частині нове судове рішення.

У задоволенні клопотання ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , про призначення судової автотехнічної експертизи відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 ) судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Л. О. Голота

Судді: С. Г. Копаничук

В. П. Рибчинський

Повний текст постанови складено 07.03.2024 року.