Справа № 178/394/24
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и
05 червня 2024 року Криничанський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого Цаберябого Б.М.
при секретарі Янченко Л.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в с.Кринички справу за позовом ОСОБА_1 до Божедарівської селищної ради Кам`янського району Дніпропетровської області про визнання права на довічне успадковувань володіння на земельну ділянку в порядку спадкування за законом, -
Позивачка звернулась до суду з цим позовом і вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 23 червня 2021 року Саксаганським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро). Позивачка зазначає, що вона є спадкоємицею за законом майна, що залишилось після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , що підтверджується витягом про реєстрацію у спадковому майні № 66424713 від 15 вересня 2021 року, спадкова справа № 77/2021 та свідоцтвом про право на спадщину за законом від 03 листопада 2023 року, реєстровий № 2187, виданим приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу Ставніченко Оленою Петрівною. Інший спадкоємець першої черги, дружина померлого, ОСОБА_3 від прийняття спадщини відмовилась на користь позивачки.
Представник Божедарівської селищної ради в судове засідання не з`явився, про дату та час судового засідання сповіщений, причини своєї неявки до суду не повідомив.
Оцінивши докази по справі суд вважає встановленим, що ОСОБА_2 на підставі рішення виконкому Жовтневої сільської ради народних депутатів від 04 грудня 1992 року за № 41 для організації фермерського господарства видано у довічне успадковане володіння 52,0 га землі в межах згідно плану для створення фермерського господарства, що підтверджується державним актом на право довічного успадкованого володіння землею. Відповідно до статуту селянського (фермерського) господарства «Ром-Макс» його засновником та головою є ОСОБА_2 . На підставі рішення виконкому Жовтневої сільської ради народних депутатів Криничанського району Дніпропетровської області від 04 грудня 1992 року № 41 ОСОБА_2 , 07 грудня 1992 року виданий Державний акту на право довічного успадкованого володіння вказаною земельною ділянкою. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 23 червня 2021 року Саксаганським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро).
20 грудня 2023 року позивачка звернулась до приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Ставніченко О.П. Але у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, нотаріусом було відмовлено позивачці, у зв`язку з неналежним оформленням прав на земельну ділянку спадкодавцем за його життя.
Відповідно до ст.131 ЗК України громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Укладення таких угод здійснюється відповідно до Цивільного кодексу України з урахуванням вимог цього Кодексу.
Статтею 125 ЗК України визначено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.
Згідно ч.5 ст.1021 ЗК України, укладення договорів про надання права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб або для забудови здійснюється відповідно до Цивільного кодексу України з урахуванням вимог цього Кодексу.
Відповідно до ч.1, 2 ст.407 ЦК України право користування чужою земельною ділянкою встановлюється договором між власником земельної ділянки і особою, яка виявила бажання користуватися цією земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (далі - землекористувач). Право користування чужою земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) може відчужуватися і передаватися у порядку спадкування, крім випадків, передбачених частиною третьою цієї статті.
Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
У пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", роз`яснено, що відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут).
Отже, з аналізу зазначених матеріально-правових норм можна дійти висновку, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини крім тих, які носять договірний характер, між іншим право (можливість) користування чужою земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб.
Оскільки діючим законодавством України не передбачено такої форми володіння землею, як довічне успадковане володіння та не визначено механізму успадкування права на земельні ділянки, які належали спадкодавцям на праві довічного успадкованого володіння, а визначено лише договірний порядок установлення емфітевзису, кожна особа наділена правом звернення до власника земельної ділянки для оформлення своїх прав на користування нею, яке посвідчується Державним актом на право користування земельною ділянкою таке право користування припиняється у зв`язку зі смертю особи, тобто право користування земельною ділянкою не може переходити спадкоємцю, оскільки діє лише доки особа наділена цивільно-правовою дієздатністю. Наведені обставини обумовлюють висновок суду про неможливість задоволення позовних вимог, а відмова в задоволенні позову покладає на позивачку обов`язок по сплаті судових витрат, як те передбачено ст. 141 ЦПК України.
Керуючись ст. ст. 259, 263-265, 280, 282 ЦПК України суд, -
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Криничанський районний суд шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: Б. М. Цаберябий

р