Справа № 191/4419/23
Провадження № 2/191/1249/23
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
02 квітня 2024 року м. Синельникове
Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Прижигалінської Т.В.,
за участю секретаря Силкіної О.Г.
згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Синельникове в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики, -
Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 08.12.2022 року між відповідачем та ТОВ «МАНІФОЮ» було укладено договір позики №4911120.
11.05.2023року між ТОВ «МАНІФОЮ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №11-05/2023, у відповідності до умов якого, ТОВ «МАНІФОЮ» передає ТОВ«ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ«ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «МАНІФОЮ» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників.
Згідно п. 1.2 Договору факторингу, сторони погодили, що перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами Акту прийому-передачі Реєстру боржників, згідно Додатку №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру боржників - підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору.
Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу №11-05/2023 від 11.05.2023,ТОВ «ФК«ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 16 848,01 грн., з яких:
6 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу;
10 848, 00 грн. - сума заборгованості за процентами за користування позикою;
0, 00 грн. сума заборгованості за процентами на прострочену позику.
Таким чином, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за договором позики № 4911120 в розмірі 16 848, 01 грн.
В разі сплати відповідачем коштів на рахунок первісного кредитора, вони були б перераховані на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ» та зараховані на погашення кредитної заборгованості.
Всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконала свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, остання не здійснила жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора.
З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 11.05.2023 позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій.
Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за договором позики №4911120 в розмірі 16 848, 01 грн., а також стягнути понесені судові витрати.
Представник позивача в судове засідання не з`явилася, однак при зверненні до суду з даним позовом зазначив, що у разі його неявки в судове засідання, не заперечує про розгляд справи за його відсутності. Не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання не з`явився, неодноразово був повідомлений про судові засідання шляхом отримання електронних листів, причини своєї неявки суду не повідомив. Своїм правом на подання відзиву не скористався.
Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
З урахуванням згоди представника позивача, суд вважає за необхідне розглянути справу на підставі наявних в ній доказів та винести заочне рішення.
Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, прийшов до наступного висновку.
Згідно зі ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Стаття 13 ЦПК України передбачає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
У статті 15 Цивільного кодексу України зазначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства.
Отже, об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес, саме вони є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.
Згідно зі ст. 16 ЦК України,кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути:1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення;5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення;7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9)відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.
Крім того, згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України,кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
За змістом частини першої статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Судом встановлено, що 08.12.2022 року між ОСОБА_1 та ТОВ «МАНІФОЮ» було укладено договір позики №4911120.
11.05.2023року між ТОВ «МАНІФОЮ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №11-05/2023,у відповідності до умов якого,ТОВ «МАНІФОЮ» передає ТОВ«ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги,а ТОВ«ФК «ЄАПБ» приймає належн і ОВ «МАНІФОЮ» права вимоги до боржників,вказаними у Реєстрі боржників.
Згідно п. 1.2 Договору факторингу, сторони погодили, що перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами Акту прийому-передачі Реєстру боржників, згідно Додатку №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру боржників - підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору.
Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу №11-05/2023від 11.05.2023,ТОВ «ФК«ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 сумі16 848,01 грн., з яких:
6 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу;
10 848, 00 грн. - сума заборгованості за процентами за користування позикою;
0, 00 грн. сума заборгованості за процентами на прострочену позику.
Відповідно до ч.1,3 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.
Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Стаття 1054 ЦК України вказує, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до положень ст.ст.526, 530, 610, ч.1 ст.612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Як вбачається із розрахунку заборгованості, відповідач ОСОБА_1 має заборгованість за кредитним договором №4911120 від 08 грудня 2022 в розмірі 16 848,01 грн., яка складається з: 6 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 10 848, 00 грн. - сума заборгованості за процентами за користування позикою; 0, 00 грн. сума заборгованості за процентами на прострочену позику.
Згідно договору позики №4911120 від 08.12.2022 року сума позики: 6000, 00 грн. строк позики до 17.02.2023 року (71 днів).
Розділом 4 даного договору передбачено продовження строку позики шляхом укладення сторонами відповідної Додаткової угоди. В односторонньому порядку сторони не мають право продовжити строк позики (п.4.1., п. 4.2).
Згідно розрахунку за договором позики розмір процентів за користування позикою за період з 08.12.2022 року по 17.02.2023 року (71 день) становить 2 563, 20 грн..
Згідно додаткової угоди №1 до Договору позики №4911120 строк користування позикою становить 64 днів, тобто до 03.03.2023 року, яка є датою повернення позики. Та відповідно графіку обов`язкових платежів за цією Додатковою угодою розмір процентів за користування позикою в період до 03.03.2023 року (64 днів) становить 2 748, 00 грн.
Тобто розмір відсотків за основним договором позики - 2 563, 20 грн., а розмір відсотків за Додатковою угодою складає 2 748, 00 грн., а усього розмір відсотків становить 5 311, 20 грн.
Враховуючи викладене, суд вважає наданий позивачем розрахунок щодо заборгованості за кредитом таким, що частково не відповідає умовам договору та нормам чинного законодавства.
Таким чином, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором №491120 від 08.12.2022 в розмірі 11 311, 20 грн. , яка складається з наступного: 6 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 5 311, 20 грн. - сума заборгованості за відсотками за користування позикою.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 141 ЦПК України у разі часткового задоволення позову судовий збір покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому, з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування частини сплаченого судового збору пропорційно задоволеним позовним вимогам підлягають до стягнення кошти в сумі 1801, 95 грн.
Враховуючи наведене та на підставі ст.ст.12,81,137, 141,258,259,263-265, 280-282, 352,354 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики, задовольнити частково.
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя Т. В. Прижигалінська