Справа № 761/3504/15-ц
Провадження № 8/761/8/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2024 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Волошин В.О.

при секретарі: Харечко О.В.,

за участі:

позивача: ОСОБА_1 ,

представника відповідача: Гєгіна І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києва цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 27 серпня 2015р., ухваленого по справі за позовом ОСОБА_1 до Концерну радіомовлення, радіозв`язку та телебачення про скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

в с т а н о в и в:

В липні 2022р. до Шевченківського районного суду м. Києва надійшла заява ОСОБА_1 (далі по тексту - заявник/позивач) про перегляд рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 27 серпня 2015р. за нововиявленими обставинами у справі №761/3504/15-ц.

Заява обґрунтована тим, що рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 27 серпня 2015р., яке набрало законної сили, в задоволенні позову ОСОБА_1 до Концерну радіомовлення, радіозв`язку та телебачення (далі по тексту - відповідач/Концерн РРТ) про скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовлено.

Заявник зазначає, що останнього звільнено з роботи на підставі наказу Концерну РРТ від 22 січня 2015р. №1/ок. При цьому, в данному наказі йдеться про те, що позивач з 23 січня 2015р. звільнений з посади заступника генерального директора за одноразове грубе порушення обов`язків п. 1 ст. 41 КЗпП України, а саме: видача наказів №№440-451 від 29 вересня 2014р., що не відповідають вимогам чинного законодавства.

Щодо обставини, яка є підставою для перегляду рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 27 серпня 2015р. за нововиявленими обставинами, яка стала відома заявнику 07 червня 2022р., останнім зазначено, що Шевченківським районним судом м. Києва 12 жовтня 2020р. в кримінальній справі №761/27223/15-к ухвалено вирок, який набрав законної сили 07 червня 2022р. відповідно до ухвали Київського апеляційного суду, (вказаний вирок залишено без змін), яким позивача, обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 206 (в редакції станом на 2014р.), ч. 4 ст. 358 КК України - виправдано, з підстав не доведення, що в діяннях останнього є склад зазначених кримінальних правопорушень, в яких він обвинувачується.

Серед іншого, зазначеним вироком встановлено, що позивач, будучи заступником генерального директора Концерну РРТ був наділений організаційно-розпорядчими функціями та являвся службовою особою. В подальшому, 29 вересня 2014р. у денний час заявник зачитав працівникам Концерну РРТ рішення Тельманівського районного суду Донецької області від 14 липня 2014р., до якого внесені відомості щодо заборони вчиняти певні дії генеральному директору відповідача ОСОБА_3 , та у зв`язку із цим прийняв рішення про тимчасове виконання обов`язків генерального директора Концерну РРТ. На виконання зазначеного, 29 вересня 2014р. заявник власноруч підписав накази №№440-451. Також, заявник посилається на те, що вказаним вироком встановлено, що мотивація дій позивача 29 вересня 2014р. в частині намірів забезпечення інтересів підприємства відповідним чином підтверджується висновками ухвали апеляційного суду Київської області від 13 березня 2017р., якою залишено без змін рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 16 грудня 2016р. у справі 359/10611/15-ц про задоволення позову та визнання протиправним та скасування наказу генерального директора Концерну РРТ від 12 серпня 2014р. №378, а також іншими судовими рішеннями про поновлення на роботі звільнених працівників та стягнення з Коцерну РРТ значних виплат за вимушений прогул (сторінки 21022 вироку).

З огляду на викладене, на переконання позивача, зважаючи на те, що при первісному розгляді справи суд першої інстанції вважає встановленим, що останній свідомо перевищив свої повноваження, видавши вказані накази, всупереч статуту Концерну РРТ - то зазначеним вироком ці встановлені обставини спростовуються, що є підставою для ухвалення протилежного за змістом рішення.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_4 від 01 серпня 2022р. вказану заяву залишено без руху, та надано заявнику строк для усунення недоліків.

Розпорядженням керівника апарату Шевченківського районного суду м. Києва №01-08-403 від 12 червня 2023р. було здійснено повторний автоматизований розподіл справи, у зв`язку зі звільненням судді ОСОБА_4 .

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12 червня 2023р. головуючим суддею по справі визначено суддю Волошина В.О.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 19 червня 2023р. заяву прийнято до розгляду та призначено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін у судове засідання.

29 січня 2024р. на адресу суду представником відповідача подано заперечення на заяву про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, відповідно до яких відповідач вважає, що позивачем не наведено жодних обставин, із наявністю яких закон пов`язує необхідність перегляду рішення за нововиявленим обставинами та його скасування. Свою позицію мотивує тим, що, на думку відповідача, твердження позивача щодо того, що у вказаному вироку судом звернуто увагу, що мотивація дій позивача 29 вересня 2014р. в частині намірів забезпечення інтересів підприємства відповідним чином підтверджується висновками рішення суду - вирвано з контексту вироку, оскільки дане застереження суд робить, надаючи оцінку поясненням ОСОБА_1 під час судового розгляду та не стосується справи в цілому. Відповідач зазначає, що у зв`язку із тим, що позивача було звільнено за вчинення одноразового грубого порушення трудових обов`язків, а вирок суду стосується виправдання у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 206 КК України (в редакції станом на вересень 2014р.), ч. 4 ст. 358 КК України, не пов`язаного із цим, підстави для задоволення вказаної заяви не має.

В судовому засіданні позивач підтримав подану заяву, з наведених в ній підстав, просив переглянути рішення Шевченківского районного суду м. Києва від 27 серпня 2015р., та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував щодо задоволення заяви, з підстав, викладених у письмових запереченнях.

Суд, заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, надані сторонами докази, вважає, що правові підстави для задоволення заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами відсутні, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 27 серпня 2015р., в задоволенні позову ОСОБА_1 до Концерну РРТ про скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 06 жовтня 2015р. вказане рішення суду залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 лютого 2016р., рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 27 серпня 2015р. залишено без змін.

Згідно з частиною першою статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

При вирішенні питання про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами суд має виходити з визначених частиною другою статті 423 ЦПК України підстав, перелік яких є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає, та дотримання заявником умов, що містяться в статтях 424, 426 ЦПК України.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» від 30 березня 2012р. № 4, нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених

Згідно ч. 4 ст. 423 ЦПК України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами:

1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи;

2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

При перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову (ч. 5 ст. 423 ЦПК України).

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Згідно п. 4 вказаної Постанови, вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини.

Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.

Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішуються судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

Обґрунтовуючи доводи заяви, позивач зазначає, що підставою для звернення до суду із заявою про перегляд рішення на підставі нововиявлених обставин, є вирок, ухвалений Шевченківським районним судом м. Києва 12 жовтня 2020р. в кримінальній справі №761/27223/15-к, який набрав законної сили 07 червня 2022р. відповідно до ухвали Київського апеляційного суду, (вказаний вирок залишено без змін), яким позивача, обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 206 (в редакції станом на 2014р.), ч. 4 ст. 358 КК України - виправдано, з підстав не доведення, що в діяннях останнього є склад зазначених кримінальних правопорушень, в яких він обвинувачується.

Зокрема, позивач стверджує, що у вказаному вироку, судом звернуто увагу, що: «мотивація дій ОСОБА_1 29.09.2014р. в частині намірів забезпечення інтересів підприємства (Концерну РРТ) відповідним чином підтверджується висновками ухвали апеляційного суду Київської області від 13.03.2017, якою залишено без змін рішення Бориспільського міськрайсуду Київської області від 16.12.2016 у справі 359/10611/15-ц про задоволення позову та визнання протиправним і скасовано наказ генерального директора Концерну РРТ від 12 серпня 2014 року №378 «Про скорочення штату і чисельності працівників Концерну радіомовлення, радіозв?язку та телебачення», а також іншими судовими рішеннями про поновлення на роботі звільнених працівників та

стягнення з Концерну РРТ значних виплат за вимушений прогул.».

На переконання позивача, зазначена встановлена судом обставина у вироку, спростовує встановлені обставини у рішенні суду від 27 серпня 2015р., проте суд відхиляє зазначені доводи позивача з огляду на те, що вказаний вирок суду, яким було виправдано позивача у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень, не є таким, що призвів до ухвалення незаконного рішення у даній справі в розумінні ст. 423 ЦПК України.

Так, згідно вказаного вироку, позивача, обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 206 (в редакції станом на вереснь 2014р. - протидія законній господарській діяльності, вчинена організованою групою, або службовою особою з використанням службового становища, або поєднана з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я, або така, що заподіяла велику шкоду чиспричинила інші тяжкі наслідки) та ч. 4 ст. 358 КК України (використання завідомо підробленого документа) - виправдано з підстав недоведення, що в діянні останнього є склад вказаних кримінальних правопорушень.

Натомість, рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 27 серпня 2015р. встановлено, що позивач не мав права видавати накази №№440-451 від 29 вересня 2014р., а також діяв всупереч положенням Статуту Концерну РРТ та Розподілу обов`язків, чим міг спричинити шкоду інтересам державного господарського об`єднання підприємств, яким є Концерн РРТ, відтак, ОСОБА_1 було вчинено одноразове грубе порушення трудових обов`язків, за що відповідачем було правомірно застосовано дисциплінарне стягнення, передбачене ч. 1 ст. 41 КЗпП.

Суд зазначає, що вирок суду та рішення у даній справі не є взаємопов`язаними, оскільки встановлені судом у вироку обставини ніяким чином не стосуються підстав позову у даній справі, а також встановлених судом обставин та висновків у рішенні суду, а відтак, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, про відсутність правових підстав, визначених п. 2) ч. 2 ст. 423 ЦПК України, для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами.

Керуючись ст.ст. 258-260, 268, 353, 354, 423, 429 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 27 серпня 2015р., ухваленого по справі за позовом ОСОБА_1 до Концерну радіомовлення, радіозв`язку та телебачення про скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - залишити без задоволення.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги, протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено законом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Повний текст ухвали суду складено 09 квітня 2024р.

Суддя: