СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
пр. № 2-н/759/522/24
ун. № 759/8038/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2024 року м. Київ

суддя Святошинського районного суду м. Києва Ул`яновська О.В., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестбудгаличина» до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги,

ВСТАНОВИВ:

у квітні 2024 р. заявник звернувся до суду із вищезазначеною заявою про видачу судового наказу про стягнення з боржника ОСОБА_1 заборгованість за житлово-комунальні послуги.

Ухвалою судді Святошинського районного суду м. Києва від 24.04.2024 справу передано на розгляд до Подільського районного суду міста Києва за підсудністю.

04.07.2024 ухвалою судді Подільського районного суду міста Києва справу передано на розгляд до Святошинського районного суду міста Києва за підсудністю.

У порядку, встановленому ч. 5 ст. 165 ЦПК України, судом була отримана інформація про реєстрацію місця проживання за відомостями із відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Святошинської РДА відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Заявник у поданій заяві зазначив адресу боржника ОСОБА_1 : АДРЕСА_2 .

Як вбачається зі змісту заяви та доданих до неї додатків, ТОВ «Інвестбудгаличина» просить видати судовий наказ щодо стягнення з боржника заборгованості за оплату спожитих житлово-комунальних послуг у розмірі 4366 грн 56 коп., судовий збір у розмірі 302 грн 80 коп., а також витрати на оплату професійної правничої допомоги у розмірі 2718 грн 33 коп.

При зверненні до суду із заявою про видачу судового наказу заявником було надано до суду: копію Договору №201 про надання послуг з управління, утримання будинків і споруд, прибудинкових територій та сприяння у отриманні комунальних послуг з додатками; Попередній договір купівлі-продажу квартири від 20.06.2017; Довідку про нарахування та сплату послуг за утримання житла та комунальних послуг.

Разом з тим, зазначені документи не підтверджують виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Згідно з ст. 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Частиною 3 ст. 163 ЦПК України визначено, що до заяви про видачу судового наказу додаються: 1) документ, що підтверджує сплату судового збору; 2) документ, що підтверджує повноваження представника, якщо заява підписана представником заявника; 3) копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; 4) інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 ЦПК України, за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушенням вимог ст. 163 цього Кодексу.

Як вбачається із заяви ТОВ «Інвестбудгаличина» про видачу судового наказу та поданих разом із заявою документів, заявником не надано витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно за боржником, відсутні докази про те, що квартира, заборгованість за житлово-комунальні послуги за якою заявник просить стягнути, належить боржнику, а тому суд позбавлений можливості перевірити належність даного майна боржнику на момент звернення з заявою про видачу судового наказу.

На виконання вимог ч. 2 ст. 165 ЦПК України про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 ч. 1 ст. 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Відповідно до ч.1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких в числі інших належать і витрати на професійну правничу допомогу.

Разом з тим, сума судового збору є чітко визначеною Законом України «Про судовий збір», однак розмір суми витрат на професійну правничу допомогу визнається безпосередньо стороною та може бути зменшений лише за клопотанням іншої сторони (ч. 5, 6 ст.137 ЦПК України).

Частиною 3 ст. 165 ЦК України визначено, що у разі, якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог. У разі, якщо заявлені вимоги між собою взаємопов`язані і окремий їх розгляд неможливий, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Таким чином, суддя приходить до висновку, що за вимогою заявника про стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 2718 грн 33 коп., не може бути видано судовий наказ, оскільки вона не визначені в переліку ч. 1 ст. 161 ЦПК України, та вказані витрати та вимоги входять до предмету доказування по справі, що унеможливлює їх стягнення в порядку наказного провадження.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 133, 161, 165, 166 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

у видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестбудгаличина» до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги відмовити.

Роз`яснити заявнику про його право звернутися до суду з тими ж самими вимогами у позовному провадженні.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду ухвали в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

Суддя: О.В. Ул`яновська