справа № 185/1215/24
провадження № 2/0198/89/24
У Х В А Л А

07 березня 2024 року Юр`ївський районний суд Дніпропетровської області у складі судді Гайдар І.О., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу

в с т а н о в и в:

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Урсаленко Б.О. звернувся до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06.02.2024 справу направлено за підсудністю до Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області.

Згідно з автоматизованою системою документообігу справа 06.03.2024 розподілена та передана до розгляду судді Гайдар І.О.

Вирішуючи питання про можливість відкриття провадження у справі, суд вважає, що позов підлягає залишенню без руху, оскільки поданий з порушенням статті 177 ЦПК України, з таких підстав.

Згідно з ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

За змістом частини 2 статті 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір", в частині 1 статті 5 якого встановлені пільги зі сплати судового збору.

Так, у позовній заяві представник позивача посилається на те, що останній звільнений від сплати судового збору відповідно до ст. 5 Закону України "Про судовий збір", оскільки є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням, виданим 25.04.2018.

Згідно з пунктом 13 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір" учасники бойових дій звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 545/1149/17 (провадження № 14-730цс19) зазначено, що відповідно до пункту 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI учасники бойових дій під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються від сплати судового збору у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав. Разом з тим, зазначена норма має відсильний характер та не містить вичерпного переліку справ, в яких учасники бойових дій та прирівняні до них особи звільняються від сплати судового збору.

Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей встановлені Законом України від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту". У статті 22 цього ж Закону передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акта, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань. Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені у статті 12 цього Закону.

Отже, вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування норм пункту 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI суд має враховувати предмет та підстави позову; перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень статей 12, 22 Закону № 3551-XII.

Подібну правову позицію щодо застосування та тлумачення пункту 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI викладено також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09 жовтня 2019 року у справі № 9901/311/19.

Таким чином, сама по собі наявність статусу учасника бойових дій не гарантує звільнення від сплати до бюджету судового збору з усіх спорів.

Цей спір виник з сімейних правовідносин ОСОБА_1 та не пов`язаний з наявністю та/або відсутністю у позивача статусу учасника бойових дій.

Іншими словами, заявлені вимоги позивача не пов`язані з порушенням його права на соціальний захист саме як учасника бойових дій, тому в даному випадку він не звільнений від сплати судового збору.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір» за подання фізичною особою позовної заяви про розірвання шлюбу ставка судового збору складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду (підп. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»).

З урахуванням положень Закону України «Про Державний бюджет на 2024 рік», яким встановлено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2024 року становить 3 028 грн. 00 коп., розмір судового збору, що має бути сплачений за вимогу про розірвання шлюбу, становить 1 211 грн. 20 коп.

Разом з тим, представником позивача не виконано вимоги закону та не подано документа, що підтверджує сплату судового збору, а тому пропонується подати на адресу Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області документ про сплату судового збору в розмірі 1 211,20 грн. за такими реквізитами: отримувач коштів ГУК у Дн-кій обл/ ТГ смт Юр`ївка/22030101; код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37988155; банк отримувача Казначейство України (ел.адм.подат.); рахунок отримувача UA0004529; код класифікації доходів бюджету 22030101, призначення платежу за подання ОСОБА_1 позовної заяви про розірвання шлюбу.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Виходячи з наведеного, суд вважає необхідним з викладених підстав залишити позовну заяву без руху, про що повідомити представника позивача та надати строк для усунення недоліків шляхом надання до суду документу про сплату судового збору.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 260, 261 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу залишити без руху.

Для усунення недоліків позовної заяви, вказаних в мотивувальній частині ухвали, надати представнику позивача строк 5 (п`ять) днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити представнику позивача, що в разі невиконання у встановлений судом строк вимог, вказаних в ухвалі про залишення позовної заяви без руху, заява вважатиметься неподаною та буде повернута.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення або підписання та підлягає оскарженню до Дніпровського апеляційного суду окремо від рішення суду лише в частині визначення розміру судових витрат в порядку та строки, встановлені ст.ст. 352, 354 ЦПК України. В іншій частині заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Ухвала складена та підписана 07.03.2024.

Суддя Ірина ГАЙДАР