1Справа № 335/8837/24 2/335/3102/2024
УХВАЛА
08 серпня 2024 року м. Запоріжжя
Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Геєць Ю.В., розглянувши матеріали позовної заяви Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення -
До суду, через систему «Електронний суд», надійшла позовна заява Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення.
Перевіривши матеріали позовної заяви, суддя доходить висновків, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених ст.ст. 175, 177 ЦПК України, у зв`язку з наступним.
Частиною 4 статті 177 ЦПК України передбачено, що до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про судовий збір» суд перед відкриттям провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.
Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою справляється у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Так, до позовної заяви додано копію платіжної інструкції № 4916 від 23.04.2024 року про сплату судового збору у розмірі 2 422,40 грн.
Як вбачається з долученої до позовної заяви копії платіжної інструкції у графі призначення платежу зазначено: «Судовий збір за позовом Концерну «МТМ», Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя», проте вказана інформація не містить повних відомостей про те, яка саме позовна заява оплачується судовим збором.
Разом з цим, при перевірці зарахування судового збору до спеціального фонду Державного майна України, встановлено, що в автоматизованій системі «Д3» у графі вартісні показники неможливо створити автопоєднання з підтвердженням казначейства щодо сплати судового збору за подання цього позову із вищевказаними платіжними дорученнями, оскільки воно вже поєднано з іншою цивільною справою ЄУН 335/6396/2024 по якій відкрито провадження та справу призначено до судового розгляду.
З огляду на викладене, надана позивачем копія платіжної інструкції не може вважатися належним доказом сплати судового збору за подання позовної заяви до суду.
Крім того, за відомостями Департаменту адміністративних послуг ЗМР інформація щодо реєстрації місця проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою АДРЕСА_1 , відсутня. Разом з тим, повідомлено, що за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровано місце проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 04.01.1996 року по теперішній час.
Таким чином, позивачу необхідно зазначити вірну дату народження відповідача, оскільки у разі задоволення позовних вимог, в подальшому буде неможливо виконати рішення суду.
Як передбачено ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.
При цьому, судом при винесенні ухвали враховується прецедентна практика Європейського суду з прав людини, яка виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.
З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року.
У вказаних рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.
У зв`язку з наведеним, вказані вимоги суду не є порушенням права на справедливий судовий захист та не можуть вважатися обмеженням права доступу до суду.
Таким чином, оскільки встановлено, що позовна заява подана до суду з порушенням вимог ЦПК України, вважаю, що її слід залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків, зазначених в мотивувальній частині ухвали суду, а саме: надати оригінал квитанції про сплату судового збору, відповідно до вимог ст. 177 ЦПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст.175, 177, 185, 259-261 ЦПК України, суддя, -
Позовну заяву Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення залишити без руху.
Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви який становить десять днів з дня отримання копії даної ухвали.
Роз`яснити позивачу, що у разі усунення недоліків у вказаний строк, заява буде вважатись поданою в день первісного її подання до суду.
У разі невиконання ухвали суду у зазначений строк, заяву буде визнано неподаною та повернуто позивачу зі всіма доданими документами.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Ю.В.Геєць