Справа № 452/3156/23
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"18" квітня 2024 р. м. Самбір
Самбірський міськрайонний суд Львівської області
у складі: головуючого - судді Галина В.П.,
секретар судового засідання Задорожна В.Б.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом представника ОСОБА_1 адвоката Дмитрука Максима Орестовича до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , Виконавчого комітету Новокалинівської міської ради Самбірського району Львівської області, Новокалинівської міської ради Самбірського району Львівської області про визнання недійсним та скасування рішення органу приватизації, свідоцтв про право власності на житло, усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням, вселення в квартиру, визнання права користування житловим приміщенням з правом реєстрації місця проживання та визнання права на приватизацію, -
за участю позивачки ОСОБА_1 ,
представника позивачки ОСОБА_7 ,
представників відповідачів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Дмитрука М.О., звернулась до суду із вказаним позовом. В обґрунтування позову посилалась на те, що ОСОБА_1 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_11 на підставі Свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 з 05.10.2017 року до моменту смерті чоловіка.
Відповідно до Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 23.09.2022 року ОСОБА_12 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Ще до одруження із померлим, а саме з липня 2009 року, ОСОБА_1 проживала разом із чоловіком вдвох у службовій двокімнатній квартирі (комунальна власність Міністерства оборони України) за адресою: АДРЕСА_1 , належній ОСОБА_11 на підставі ордера від 21 серпня 1992 року № 47, де вони вели спільне господарство.
Актом обстеження на факт проживання від 04.07.2023 р. № 70 підтверджує те, що ОСОБА_1 дійсно проживає в АДРЕСА_1 без реєстрації. Також зазначає, що факт, викладений в наведеному акті, підтверджується двома письмовими заявами сусідів, які долучено до позову.
У спірному помешканні за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані, але не проживали до червня 2023 року наступні особи: 1. колишня дружина ОСОБА_11 - ОСОБА_2 , 2. колишня дружина ОСОБА_5 , 3. син ОСОБА_3 , 4. син ОСОБА_6 , 5. дочка - ОСОБА_4 .
У першій половині червня 2023 року, позивачка, провівши вихідні дні у домі батьків, що знаходиться у селі Пиняни Самбірського району Львівської області, не змогла потрапити у квартиру (місце незмінного проживання з 2009 року) через те, що вхідні замки виявилися пошкодженими, а згодом зміненими.
14.06.2023 року ОСОБА_1 негайно звернулась до РВП ГУНП у Львівській області із заявою щодо прийняття мір до колишніх двох дружин покійного чоловіка, - ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , які незаконно змінили замки у квартирі, яка розташована на АДРЕСА_1 , яка належала її покійному чоловіку.
Представник позивачки зазначає, що із фотографії, долученої до позову, вбачається, що у замку вхідних дверей поміщено сірник, що на думку представника, підтверджує наявність перешкод у користуванні житлом для позивачки.
Повідомленням ГУНП у Львівській області Самбірського районного відділу поліції від 21.06.2023 р. позивачку повідомлено про те, що ОСОБА_5 , ОСОБА_2 та троє їхніх дітей є власниками квартири АДРЕСА_2 , в частці по 1/5 кожен, що підтверджується рішенням виконавчого комітету Новокалинівської міської ради від 24.05.2023 року №85 та свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 25.05.2023 року серії НОМЕР_3 виданого виконавчим комітетом Новокалинівської міської ради, а також витягами з Державного реєстру речових прав.
Наведена інформація узгоджується із відповіддю виконавчого комітету Новокалинівської міської ради Самбірського району Львівської області на адвокатський запит представника позивачки адвоката Дмитрука М.О.
Із рішення виконавчого комітету Новокалинівської міської ради Самбірського району Львівської області вбачається, що квартиру АДРЕСА_3 , загальною площею - 50,0 кв.м., житловою площею -29,2 кв.м, передано в спільну, в рівних частках приватну власність: ОСОБА_2 , 1964 р.н., ОСОБА_4 , 1997 р.н., ОСОБА_6 , 2004 р.н., ОСОБА_5 , 1969 р.н., ОСОБА_3 , 1988 р.н.
Із моменту виникнення порушення житлових прав позивачка позбавлена можливості потрапити у житлову квартиру та, як наслідок не має доступу до власних речей, документів, та іншого приватного майна. Зазначені дії відповідачів (колишніх дружин) ОСОБА_11 позивачка вважає протиправними та незаконними, що вказує на необхідність пред`явлення зазначеного позову, оскільки всі дії щодо створення перешкод у можливості продовжувати користуватися квартирою позивачці чинять саме вони та проживають у ній.
На думку представника позивача, ОСОБА_1 має право на вільне та безперешкодне користування житловим приміщенням та право на приватизацію після смерті чоловіка - квартирою в АДРЕСА_1 , яке, за даних умов, підлягає захисту в судовому порядку, так як цілковито нівелюється спадкоємцями померлого, не визнається та цинічно ігнорується всупереч чинним нормам права, наведеним надалі по тексту. Представник вважає, що в обхід законних прав позивачки на приватизацію приміщення, у якому вона фактично проживала тривалий період часу, відповідачі - спадкоємці померлого незаконно отримали свідоцтво про право власності внаслідок прийняття виконкомом спірного рішення про передачу квартири у приватну власність. Відповідачі права на приватизацію квартири не мали, оскільки фактично у ній не проживали. Наведеним правом за даних фактичних обставин володіє лише ОСОБА_1 .
Представник позивачки вважає, що у даному випадку втручання в право на повагу до житла ОСОБА_1 є неспіврозмірним із тим правовим наслідком, до якого привело оскаржуване рішення виконавчого комітету Новокалинівської міської ради Самбірського району Львівської області від 24.05.2023р. № 85, - примусове та протиправне позбавлення позивачки права на користування житлом, усунення її від можливості отримання свідоцтва про право власності на частку у спадковому майні померлого чоловіка внаслідок процедури приватизації.
За наведеного, з метою відновлення законності, протиправне рішення виконкому про передачу квартири у спільну приватну власність просять скасувати, як незаконне та протиправне. Внаслідок цього, просять також скасувати свідоцтво про право власності, видане на ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 в частці 1/5 (форма власності - приватна спільна часткова).
Звертають увагу суду на те, що письмової згоди на приватизацію квартири ОСОБА_1 не надавала, що є прямим порушенням наведених нижче положень Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», та закономірно тягне протиправність такого індивідуального акту органу місцевого самоврядування.
Із врахуванням викладеного та поданих документів просить суд:
- визнати недійсним та скасувати рішення виконавчого комітету Новокалинівської міської ради Самбірського району Львівської області від 24 травня 2023 року № 85 Про передачу кв. АДРЕСА_3 у спільну приватну, в рівних частках власність;
- визнати недійсним та скасувати Свідоцтво про право власності на нерухоме майно (квартири) від 25.05.2023 року, адреса об`єкта: АДРЕСА_1 , видане на підставі рішення виконкому від 24.05.2023 р. № 85;
- визнати за ОСОБА_1 право на користування квартирою за адресою: АДРЕСА_1 , як члена сім`ї наймача квартири з правом реєстрації місця проживання;
- визнати за ОСОБА_1 право на приватизацію квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 ;
- зобов`язати ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 усунути перешкоди у користуванні ОСОБА_1 квартирою за адресою: АДРЕСА_1 ;
- вселити ОСОБА_1 до квартири за адресою: АДРЕСА_1 ;
- судові витрати покласти на відповідачів.
Ухвалою судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 18.09.2023 року наведену позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позвного провадження.
11.10.2023 року представником відповідача Новокалинівської міської ради Самбірського району Львівської області та виконавчого комітету Новокалинівської міської ради Самбірського району Львівської області подано до суду відзив на позовну заяву, де зокрема зазначено, що виконавчий комітет та Новокалинівська міська рада ознайомившись із позовною заявою не погоджуються і в частині позовних вимог про визнання недійсним та скасування «рішення виконавчого комітету» та «Свідоцтва про право власності», заперечують з огляду на наступне.
08.05.2023 року на адресу Новокалинівської міської ради найшла заява та додані до неї документи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 щодо надання дозволу для передачі у спільну приватну власність квартиру АДРЕСА_3 .
Рішенням Виконавчого комітету Новокалинівської міської ради від 24.05.2023 року № 87 «Про передачу кв. АДРЕСА_3 у спільну приватну, в рівних частках власність» розглянувши заяву ОСОБА_2 від 08.05.2023 року № В-596 про оформлення передачі квартири АДРЕСА_3 , яка використовується нею і членами сім`ї на умовах найму, беручи до уваги технічний паспорт на квартиру, виготовлений ФОП ОСОБА_13 від 28.04.2023 року, у відповідності до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» та ст. 29 п.а п.п. 4 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» вирішено:

1. Передати квартиру АДРЕСА_3 , загальною площею - 50,0 кв.м, житловою площею - 29,2 кв.м, у спільну, в рівних частках приватну власність: - ОСОБА_2 , 1964 р.н., - ОСОБА_4 , 1997 р.н., - ОСОБА_6 , 2004 р.н., - ОСОБА_5 , 1969 р.н., - ОСОБА_3 , 1988 р.н.

2. Провідному спеціалісту юридичного відділу ОСОБА_14 видати Свідоцтво про право власності на квартиру.

3. ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 провести державну реєстрацію права власності на дану квартиру.

4. Новокалинівському ВУЖКГ у десятиденний термін укласти договір на обслуговування та ремонт будинку.

Відтак, враховуючи вище викладене, Виконавчим комітетом Новокалинівської міської ради прийнято законне рішенням від 24.05.2023 № 87, яке у свою чергу, є прийнятим у відповідності до Конституції України та законів України і не може бути скасоване.

Одночасно, звертаючись до суду з позовом про оскарження рішення органу місцевого самоврядування, позивач має обґрунтувати не лише зміст позовних вимог, а і факт порушення цим рішенням його суб`єктивних прав, свобод, інтересу.

Неодмінною ознакою порушення права особи є зміна стану її суб`єктивних прав та обов`язків, тобто припинення чи неможливість реалізації її права та/або виникнення додаткового обов`язку.

Обов`язковою умовою надання правового захисту судом, а, отже і задоволення позовних вимог позивача, є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або його інтересів на момент звернення до суду.

З огляду на викладене рішення суб`єкта владних повноважень є такими, що порушують права і свободи особи в тому разі, якщо, по-перше, такі рішення прийняті владним суб`єктом поза межами визначеної законом компетенції, а по-друге, оспорюванні рішення є юридично значимими, тобто такими, що мають безпосередній вплив на суб`єктивні права та обов`язки особи шляхом позбавлення можливості реалізувати належне цій особі право або шляхом покладення на цю особу будь-якого обов`язку.

З приводу скасування рішення органу місцевого самоврядування, то представником відповідача звернуто увагу на те, що у позовній заяві не наведено жодних аргументів щодо неправомірності чи незаконності спірного рішення, порушення процедури прийняття чи опублікування. Відтак, враховуючи вище викладене, рішення Виконавчого комітету від 24.05.2023 року № 87, вважають прийнятим у відповідності до Конституції України та законів України. Із огляду на вище викладене просять суд відмовити в задоволені позовної заяви ОСОБА_1 в повному обсязі.

15.12.2023 року представником позивача адвокатом Дмитруком М.О. подано до суду заяву про забезпечення позову. В обґрунтування представник, серед іншого, посилався на те, що з моменту виникнення порушення житлових прав ОСОБА_1 не в змозі потрапити у житлову квартиру, не має доступу до власних речей. Зазначені дії відповідачів (колишніх дружин) ОСОБА_11 вважають протиправними та незаконними. Окрім того, мають побоювання щодо того, що теперішні власники спірного майна зорієнтовані на відчуження квартири за адресою: АДРЕСА_1 . Таке відчуження може відбутися у будь-який час, а зволікання із забезпеченням позову може мати наслідком непередбачувані наслідки для житлових прав ОСОБА_1 . У підтвердження обґрунтованих побоювань щодо втрати (продажу, іншого відчуження квартири) додають до заяви скрін-шоти про розміщення оголошення щодо продажу спірного нерухомого майна, повідомлення відповідачки - ОСОБА_5 про продаж 2-кімнатної квартири площею 50 кв.м., та ще одного оголошення про продаж тієї ж квартири. Враховуючи викладене, представник позивача просить накласти арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , площею 50, кв м. та заборонити особам, наділеним функціями державних реєстраторів, вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо наведеної квартири.

Ухвалою Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 18.12.2023 року заяву про забезпечення позову задоволено в повному обсязі.

Відповідно до ухвали суду від 15.01.2024 року справу призначено до розгляду по суті.

Позивачка ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі, в обґрунтування посилалась на викладені в ньому обставини, позов просила задовольнити. Додатково пояснила, що одружилась вона із ОСОБА_11 у 2017 році, а проживали вони разом із 2009 року. ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її чоловік ОСОБА_11 . До його смерті вони проживали разом за адресою АДРЕСА_1 . Після смерті чоловіка продовжила там проживати. Через три місяці вона важко захворіла.

У червні 2023 року вона поїхала до сестри, щоб допомогти їй на городі, у неї і залишилась. Там у неї почався головний біль. Через декілька днів до неї зателефонував поліцейський і запитав, чому вона не відчиняє дверей квартири, бо вони зламують замок. Вона опинилась в лікарні, повернувшись з лікувального закладу вона не змогла відчинити двері спірної квартири. Викликала працівників поліції, які приїхавши на місце почали з`ясовувати хто зламав замок вхідних дверей. Їй сказали подавати до суду.

Вона не була зареєстрована у спірній житловій квартирі. Мала намір зареєструватись, однак мер міста Новий ОСОБА_15 відмовив у цьому, оскільки ОСОБА_16 на той час був ще неповнолітній. Вона зареєстрована за адресою с. Пиняни Самбірського району Львівської області. Її чоловік мав розмову із мером міста з приводу того, що тільки виповниться повноліття він подасть до суду, однак фактично не звертався із позовом щодо визнання осіб такими, що втратили право на користування житлом. Після смерті чоловіка вона зверталась словесно до мера щодо зміни наймача спірної квартири, однак він сказав їй забрати речі і віддати ключі. Письмово із заявою на продовження винаймання квартири вона також зверталась до мера та дана заява була проігнорована. У цій заяві було вказано, що вона не зареєстрована, однак проживає без реєстрації у спірній квартирі в м. Новий Калинів. На даний час проживає по місцю проживання своєї сестри.

Представник позивачки адвокат Дмитрук М.О. у судовому засіданні позов підтримав повністю, посилаючись на викладені у позові обставини, просив задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_5 адвокат Стецяк В.М. в судовому засіданні позов не визнала, заперечувала щодо його задоволення. Додатково пояснила, що ОСОБА_5 була другою дружиною померлого ОСОБА_11 . Право на користування житловою квартирою у неї виникло у листопаді 2004 року, коли вона була там зареєстрована. А після розлучення і до дня смерті ОСОБА_17 , її колишній чоловік не ставив питання про визнання її такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, також це стосується і сина ОСОБА_16 , який також зареєстрований у спірній квартирі, і після смерті ОСОБА_17 , вони повернулися в цю квартиру і відновили своє право користування цієї квартири, звернулись разом із особами, які зареєстровані у цій квартирі щодо приватизації безоплатно даної квартири. Вважає, що у позивача не виникло жодного законного інтересу щодо приватизації спірної квартири. Вона не реалізувала свого права на приватизацію даної квартири і в порядку спадкування не набула цього права, оскільки її чоловік до дня смерті не звернувся до органу приватизації щодо приватизації квартири на нього і членів його сім`ї. Відповідно, вона не могла успадкувати права якого він не реалізував. Що стосується факту проживання позивачки у спірній квартирі, то вони не заперечують що позивачка проживала із ОСОБА_11 у спірній квартирі до дня його смерті, але після смерті свого чоловіка фактично в цій квартирі вона не проживала, а проживала за адресою своєї реєстрації, в с. Пиняни, де і зберігала за собою право на користування житлом. Відтак вважають, що право позивачки на житло не порушене. Позивач зареєстрована за іншою адресою, має право на користування житлом за іншою адресою. На момент приватизації квартири її в спірній квартирі не було і відповідно, зі слів її довірительки, позивачка там не проживала.

Представник відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_2 адвокат Дик С.І. в судовому засіданні позов не визнала, заперечувала щодо задоволення позову. Додатково пояснила, що представляє інтереси ОСОБА_2 , яка була першою дружиною ОСОБА_11 . ОСОБА_18 є їхнім сином. Відповідно ОСОБА_2 та ОСОБА_18 є співвласниками спірної житлової квартири. Оскільки захисту судом підлягає тільки той інтерес, який є охоронюваний законом, в даному випадку вона вбачає, що позивачка не мала права на приватизацію цієї житлової квартири, оскільки вона не була зареєстрована в ній. Також вона не набула цього права в порядку спадкування після смерті свого чоловіка і з тих підстав на її думку позов є безпідставним. Крім цього, її довірителі отримали право власності у порядку, який передбачений законом, звернулись із відповідною заявою, на що отримали рішення і оформили в подальшому своє право власності на вказане житлове приміщення. На підставі їхнього звернення органом приватизації було прийнято рішення. Із їхніх слів їй відомо, що раніше вони не звертались, оскільки ОСОБА_11 не виявляв такого бажання приватизовувати цю квартиру. Звернулись після його смерті.

Представник відповідачів Виконавчого комітету Новокалинівської міської ради Самбірського району Львівської області, Новокалинівської міської ради Самбірського району Львівської області Пенюк А.Є. у судовому засіданні позов не визнав повністю, заперечив щодо задоволення позову в частині позовних вимог про визнання недійсним та скасування «рішення виконавчого комітету» та «Свідоцтва про право власності». В обґрунтування посилався на викладені у відзивах обставини. Додатково пояснив, що заявники звернулись на адресу Новокалинівської міської ради Самбірського району Львівської області і відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» вони вправі розглядати такі заяви та передавати житло у приватну власність. Відповідно до пункту 4, 17 Положення про порядок передачі квартир (будинків) жилих приміщень в гуртожитках у власність громадян, затвердженого наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16.12.2009 року № 396, передача займаних квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках, кімнат у комунальних квартирах здійснюється в приватну (спільну сумісну, спільну часткову) власність громадян на підставі заяви та документів, передбачених пунктом 18 цього ж Положення, а саме: довідки про склад сім`ї та займані приміщення; копії ордеру про надання жилої площі (копія договору найму жилої площі у гуртожитках); документу, що підтверджує невикористання житлових чеків для приватизації державного житлового фонду; копії документу, що підтверджує право на пільгові умови; заяви-згоди тимчасово відсутніх членів сім`ї наймача на приватизацію квартири(будинку) жилих приміщень у гуртожитках, кімнат у комунальних квартирах. Така заява була подана у Новокалинівську міську раду 08 травня 2023 року. Ця заява разом із поданими документами була розглянута на засіданні виконавчого комітету Новокалинівської міської ради і було прийняте рішення щодо передачі у власність та видачі свідоцтва. Дане рішення є колегіальне, без сумніву прийняте у відповідності до Закону. Оскільки даний Закон України «Про приватизацію державного житлового фонду», а саме в частині 2 ст. 2 Закону визначає чіткий перелік підстав для відмови щодо передачі у приватну власність. Тобто законодавець чітко визначив підстави відмови та порядок передачі, що і було здійснено. Відповідно рішення виконавчого комітету Новокалинівської міської ради Самбірського району Львівської області відбулась приватизація у спільну часткову власність наведеної квартири серед громадян які були зареєстровані та звернулись і їм надали згоду.

Відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_6 у судове засідання не з`явились, будучи належним чином повідомленими про день, час і місце розгляду справу, тому справа розглядається у їхній відсутності.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши подані документи, суд доходить висновку про відмову в задоволенні позову з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи вимоги статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів;3) показаннями свідків.

У відповідності до вимог ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Згідно ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Статтею 78 ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Позивачка ОСОБА_1 пред`являючи позов до відповідачів із заявленими нею вимогами зазначила, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_11 . ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_11 помер. Ще до одруження із померлим, а саме з липня 2009 року позивачка проживала разом із чоловіком вдвох у службовій двокімнатній квартирі (комунальна власність Міністерства оборони України) за адресою : АДРЕСА_1 , належній ОСОБА_11 на підставі ордера від 21 серпня 1992 року № 47, де вони вели спільне господарство.

У спірному помешканні за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані, але не проживали до червня 2023 року наступні особи: 1. колишня дружина ОСОБА_2 , 2. колишня дружина ОСОБА_5 , 3. син ОСОБА_3 , 4. син ОСОБА_6 , 5. дочка - ОСОБА_4 .

У першій половині червня 2023 року, позивачка, провівши вихідні дні у домі батьків, що знаходиться у селі Пиняни, не змогла потрапити у квартиру (місце незмінного проживання з 2009 року) через те, що вхідні замки виявилися пошкодженими, а згодом зміненими. 14.06.2023 року вона звернулася до РВП ГУНП у Львівській області із заявою щодо прийняття мір до колишніх двох дружин покійного чоловіка - ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , які незаконно змінили замки у квартирі, яка розташована на АДРЕСА_1 , яка належала її покійному чоловіку. Однак, повідомленням ГУНП у Львівській області Самбірського районного відділу поліції від 21.06.2023 р. позивачку повідомлено про те, що ОСОБА_5 , ОСОБА_2 та троє їхніх дітей є власниками квартири АДРЕСА_2 , в частці по 1/5 кожен, що підтверджується рішенням виконавчого комітету Новокалинівської міської ради від 24.05.2023 року № 85 та свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 25.05.2023 року серії НОМЕР_3 виданого виконавчим комітетом Новокалинівської міської ради, а також витягами з Державного реєстру речових прав.

Із моменту виникнення порушення житлових прав ОСОБА_1 позбавлена можливості потрапити у житлову квартиру та, як наслідок не має доступу до власних речей, документів, та іншого приватного майна. Зазначені дії відповідачів (колишніх дружин) ОСОБА_11 вважає протиправними та незаконними. Вважає, що має право вільне та безперешкодне користування житловим приміщенням та право на приватизацію після смерті чоловіка -квартирою в АДРЕСА_4 . Також вважає, що спадкоємці померлого незаконно отримали свідоцтво про право власності внаслідок прийняття виконкомом спірного рішення про передачу квартири у приватну власність. Письмової згоди на приватизацію квартири вона не надавала.

На підтвердження викладеного, посилається докази, копії яких долучено до позову, а саме на:

-Свідоцтво про шлюб серія НОМЕР_4 , згідно якого відомо, що ОСОБА_11 та ОСОБА_19 05.10.2017 року зареєстрували шлюб. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу ОСОБА_1 (а.с. 14);

-Свідоцтво про смерть серія НОМЕР_5 , із якого відомо, що ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Новий Калинів Самбірського району Львівської області ОСОБА_11 помер (а.с. 17);

-Ордер № 47 від 21.08.1992 року, виданий ОСОБА_11 із сім`єю, яка складається із трьох осіб (дружина ОСОБА_20 , син ОСОБА_21 ) на право зайняття двох кімнат в квартирі АДРЕСА_3 (а.с. 18);

-Акт від 04.07.2023 року № 70 обстеження на факт проживання ОСОБА_1 , де зазначено, що ОСОБА_1 проживає в АДРЕСА_1 без реєстрації. Даний акт складено у складі начальника загального відділу міської ради Тураш О.Є. голови комісії та членів комісії ОСОБА_22 , ОСОБА_23 і сусідів ОСОБА_24 , ОСОБА_25 . Внаслідок обстеження побутових умов факту проживання за даною адресою без реєстрації виявлено наступне. ОСОБА_1 дійсно проживає за вказаною адресою про що письмово засвідчили сусіди. Заяви сусідів додаються до акту (а.с. 19);

-Акт обстеження матеріально-побутових умов проживання сім`ї ОСОБА_11 , який проживає в АДРЕСА_1 від 20.12.18 р. № 1910. Даний акт складено у складі заступника начальника міського голови ОСОБА_23 голови комісії та членів комісії ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , сусідів ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , про те, що комісія засвідчує, що колишня дружина ОСОБА_2 , син ОСОБА_3 , дочка ОСОБА_4 , син ОСОБА_6 та колишня дружина ОСОБА_5 дійсно за вищевказаною адресою зареєстровані, але фактично не проживають, про що також засвідчують сусіди (а.с. 20);

-долучено заяви сусідів ОСОБА_30 , ОСОБА_31 (а.с. 21-22);

-посвідчення ОСОБА_11 (а.с. 23);

-заяву ОСОБА_1 , адресовану начальнику Самбірського РВП ГУНП у Львівській області, від 14.06.2023 року, в якій вона просить прийняти міри до колишніх двох дружин покійного чоловіка ОСОБА_11 ОСОБА_20 та ОСОБА_32 , які незаконно поміняли замки у квартирі на АДРЕСА_1 , яка належала її покійному чоловіку (а.с. 24);

-долучає пояснення, відібрані в неї інспектором ВРПП Самбірського РВП ГУНП у Львівській області, де обґрунтовує підстави звернення в поліцію (а.с. 25);

-також долучає талон-повідомлення єдиного обліку № 4009 про прийняття і реєстрацію поданої нею заяви в поліцію (а.с. 26);

-надає фото замку вхідних дверей (а.с. 27);

-долучає рішення виконавчого комітету Новокалинівської міської ради Самбірського району Львівської області № 85 від 24.05.2023 року «Про передачу кв. АДРЕСА_3 у спільну приватну, в рівних частках власність", згідно якого відомо про передачу наведеної квартири, в рівних частках у приватну власність: ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 (а.с. 28);

-Свідоцтво про право власності від 25.05.2023 року, видане Виконавчим комітетом Новокалинівської міської ради Самбірського району Львівської області на вказану квартиру наведеним власникам (а.с. 29);

Відповідно до статті 47 Конституції України, кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Згідно із вимогами ч. 1 ст. 9 Житлового кодексу Української РСР, громадяни мають право на одержання у безстрокове користування у встановленому порядку жилого приміщення в будинках державного чи громадського житлового фонду.

Статтею 61 Житлового кодексу Української РСР визначено, що користування жилим приміщенням в будинках державного й громадського житлового фонду здійснюється відповідно з договором найму житлового приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності -відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер.

У відповідності до ч. 1 ч. 2 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Передача займаних квартир (будинків, кімнат у гуртожитках) здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім ї, які постійно мешкають у цій квартирі (будинку, кімнаті у гуртожитку), в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов`язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку, кімнати у гуртожитку).

Статтею 15 Житлового кодексу Української РСР передбачено, що до компетенції виконавчих комітетів районних, міських, районних у містах Рад народних депутатів у галузі використання і забезпечення схоронності житлового фонду належить видання ордерів на жилі приміщення.

Відповідно до ст. 58 Житлового кодексу Української РСР, на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення.

Ордер може бути видано лише на вільне жиле приміщення.

Згідно Постанови ради Міністрів Української РСР від 11.12.1984 р. № 470 «Про затвердження Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР» (розділ IV, ст. 69 «Ордер на жиле приміщення»), на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Ордер дійсний протягом 30 днів.

Пунктами 70, 72 Постанови від 11 грудня 1984 № 470 «Про затвердження Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР» визначено, що ордер вручається громадянинові, на ім`я якого він виданий, або за його дорученням іншій особі. При одержанні ордера пред`являються паспорти (або документи, що їх замінюють) членів сім ї, включених до ордера.

При вселенні в надане жиле приміщення громадянин здає ордер у житлово-експлуатаційну організацію, а за її відсутності - відповідному підприємству, установі, організації; ордер зберігається як документ суворої звітності. Одночасно подаються паспорти усіх членів сім`ї, включених до ордера, з відміткою про виписку з попереднього місця проживання.

Відповідно до вимог абзацу 2 частини першої статті 3 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», приватизація здійснюється шляхом безоплатної передачі громадянам квартир (будинків) з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена його сім`ї та додатково 10 квадратних метрів на сім`ю.

Згідно з вимогами частини першої статті 8 цього ж Закону, приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких, знаходиться державний житловий фонд.

Частиною четвертою статті 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» передбачено, що підготовку та оформлення документів про передачу у власність громадян квартир (будинків) може бути покладено на спеціально створювані органи приватизації (агентства, бюро, інші підприємства), а частиною третьою цієї ж статті Закону встановлено, що передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина.

Відповідно до пунктів 4, 17 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень в гуртожитках у власність громадян, затвердженого наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16.12.2009 року № 396, передача займаних квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках, кімнат у комунальних квартирах здійснюється в приватну (спільну сумісну, спільну часткову) власність громадян на підставі заяви та документів, передбачених пунктом 18 цього ж Положення, а саме: довідки про склад сім`ї та займані приміщення; копії ордеру про надання жилої площі (копія договору найму жилої площі у гуртожитках); документу, що підтверджує невикористання житлових чеків для приватизації державного житлового фонду; копії документу, що підтверджує право на пільгові умови; заяви-згоди тимчасово відсутніх членів сім`ї наймача на приватизацію квартири(будинку) жилих приміщень у гуртожитках, кімнат у комунальних квартирах.

Згідно з пунктом 19 цього Положення, відомості про займані наймачем приміщення та їх площу заповнюються згідно з інвентаризаційними матеріалами, які і зберігаються на підприємстві (організації) по обслуговуванню житла.

Орган приватизації, в разі потреби, уточнює необхідні для розрахунків дані залежно від складу сім`ї і розміру загальної площі квартири (будинку), жилих приміщень у гуртожитках, оформлює відповідні розрахунки та видає розпорядження органу приватизації щодо жилих приміщень, на підставі яких видає свідоцтво про право власності на жиле приміщення, як це визначено у пунктах 21, 22 цього Положення.

Підстави для відмови у приватизації житла передбачені частиною другою статті 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», а саме не підлягають приватизації:

- квартири-музеї, квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, розташовані на територіях закритих військових поселень, підприємств, установ та організацій, природних та біосферних заповідників, національних парків, ботанічних садів, дендрологічних, зоологічних, регіональних ландшафтних парків, парків-пам`яток садово-паркового мистецтва, історико-культурних заповідників, музеїв;

- квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, що перебувають в аварійному стані (в яких неможливо забезпечити безпечне проживання людей);

- квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, що перебувають в аварійному стан і (в яких неможливо забезпечити безпечне проживання людей);

- квартири (будинки) віднесені у встановленому порядку до числа службових, а також квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, розташовані в зоні безумовного (обов`язкового) відселення, забрудненій внаслідок аварії на ЧАЕС.

Враховуючи викладене, слід звернути увагу на таке.

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що відповідачі у справі ОСОБА_2 та ОСОБА_5 є колишніми дружинами ОСОБА_11 , а ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 є дітьми ОСОБА_11 внаслідок цих шлюбів.

Із долученої до справи копії ордеру № 47 від 21.08.1992 року відомо, що цей ордер видано ОСОБА_11 із сім`єю, яка складається із трьох осіб (дружина ОСОБА_20 , син ОСОБА_21 ) на право зайняття двох кімнат в квартирі АДРЕСА_3 (а.с. 18).

За відомостями відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУДМСУ у Львівській області відомо, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , із 17.09.1992 року; ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований за наведеною адресою із 20.02.1988 року; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрована за наведеною адресою із 26.04.2000 року; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , із 27.11.2004 року; ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстрований за вказаною адресою із 29.06.2004 року. Дані подані станом на 07.08.2023 року (а.с. 39).

Із свідоцтва про смерть серія НОМЕР_5 відомо, що ІНФОРМАЦІЯ_2 у м.Новий Калинів Самбірського району Львівської області ОСОБА_11 помер (а.с. 17).

Згідно заяви, долученої до позову відомо, що ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_2 , жителька АДРЕСА_1 , зверталась до Новокалинівського міського голови ОСОБА_33 щодо оформлення передачі у спільну приватну власність квартири АДРЕСА_3 , яку займають: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 . Квартира значиться на балансі Новокалинівської міської ради і обслуговується Новокалинівським ВУЖКГ (а.с. 64).

Відповідно до ч. 10 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» органи приватизації, органи місцевого самоврядування не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у приватизації займаного ними житла, крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до статті 144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території. Рішення органів місцевого самоврядування з мотивів їх невідповідності Конституції чи законам України зупиняються у встановленому законом порядку з одночасним зверненням до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 51 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», Виконавчим органом сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради є виконавчий комітет ради, який утворюється відповідною радою на строк її повноважень. Після закінчення повноважень ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної у місті ради її виконавчий комітет здійснює свої повноваження до сформування нового складу виконавчого комітету.

Згідно ч. 6 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», виконавчий комітет сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради в межах своїх повноважень приймає рішення. Рішення виконавчого комітету приймаються на його засіданні більшістю голосів від загального складу виконавчого комітету і підписуються сільським, селищним, міським головою, головою районної у місті ради.

Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку (ч. 12 ст. 59 Закону).

За змістом ст. 11 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування, у тому числі нормативно-правового характеру, підлягають обов`язковому оприлюдненню та наданню за запитом і відповідно до Закону № 2939-VI, ст. 15 якого встановлено обов`язок оприлюднення розпорядниками своїх нормативно-правових актів невідкладно, але не пізніше п`яти робочих днів з дня їх затвердження.

Рішенням Виконавчого комітету Новокалинівської міської ради від 24.05.2023 № 87 «Про передачу кв. АДРЕСА_3 у спільну приватну, в рівних частках власність» розглянувши заяву ОСОБА_2 від 08.05.2023 року № В-596 про оформлення передачі квартири АДРЕСА_3 , яка використовується нею і членами сім`ї на умовах найму, беручи до уваги технічний паспорт на квартиру, виготовлений ФОП ОСОБА_13 від 28.04.2023 року, у відповідності до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» та ст. 29 п.а п.п. 4 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» вирішено:

1. Передати квартиру АДРЕСА_3 , загальною площею - 50,0 кв.м, житловою площею - 29,2 кв.м, у спільну, в рівних частках приватну власність: - ОСОБА_2 , 1964 р.н., - ОСОБА_4 , 1997 р.н., - ОСОБА_6 , 2004 р.н., - ОСОБА_5 , 1969 р.н., - ОСОБА_3 , 1988 р.н.

2. Провідному спеціалісту юридичного відділу ОСОБА_14 видати Свідоцтво про право власності на квартиру.

3. ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 провести державну реєстрацію права власності на дану квартиру.

4. Новокалинівському ВУЖКГ у десятиденний термін укласти договір на обслуговування та ремонт будинку (а.с. 28).

Із Свідоцтва про право власності на нерухоме майно виданого виконавчим комітетом Новокалинівської міської ради Самбірського району Львівської області від 25.05.2023 року відомо, що власниками наведеної квартири в м. Новий Калинів Самбірського району Львівської області, є ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 ; форма власності приватна спільна часткова; частка по 1/5 в кожного (а.с. 29).

Також судом встановлено та підтверджено поданими до позову документами, що позивачка у справі ОСОБА_1 перебувала у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_11 . Разом вони проживали у квартирі за адресою АДРЕСА_1 . ОСОБА_1 проживала у наведеній квартирі без реєстрації. 20.09.2022 року чоловік позивачки помер.

Крім цього слід зазначити, що згідно Акту від 04.07.2023 року № 70 обстеження на факт проживання ОСОБА_1 зазначено, що ОСОБА_1 проживає в АДРЕСА_1 без реєстрації. Даний акт складено у складі начальника загального відділу міської ради Тураш О.Є. голови комісії та членів комісії ОСОБА_22 , ОСОБА_23 і сусідів ОСОБА_24 , ОСОБА_25 . Внаслідок обстеження побутових умов факту проживання за даною адресою без реєстрації виявлено наступне. ОСОБА_1 дійсно проживає за вказаною адресою про що письмово засвідчили сусіди. Заяви сусідів додаються до акту (а.с. 19).

Однак, даний акт суперечить заяві, яку ОСОБА_1 адресувала начальнику Самбірського РВП ГУНП у Львівській області, від 14.06.2023 року, в якій вона просить прийняти міри до колишніх двох дружин покійного чоловіка ОСОБА_11 ОСОБА_20 та ОСОБА_32 , які незаконно поміняли замки у квартирі на АДРЕСА_1 , яка належала її покійному чоловіку (а.с. 24).

Судом встановлено, що станом на липень 2023 року спірна квартира вже належала відповідачам, а позивачка не мала доступу до цієї квартири із 14.06.2023 року. Відтак даний акт від 04.07.2023 року є суперечливим, не висвітлює реальних обставин справи, тому не може бути взятий судом до уваги.

Позивачка в судовому засідання зазначала, що мала намір зареєструватись у спірній квартирі, однак мер міста Новий Калинів відмовив у цьому, оскільки ОСОБА_16 на той час був ще неповнолітній. Вона зареєстрована за адресою с. Пиняни Самбірського району Львівської області.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності суд доходить висновку, що позов ОСОБА_1 задоволенню не підлягає, оскільки позивачем не доведено всіма належними і допустимими доказами, підставність заявлених до суду вимог. Кожна сторона, яка звертається до суду, повинна надати суду докази, на підставі яких обгрунтовує свій позов. Позивач не навела достатньо доказів, які б підтверджували, що її чоловікову на день смерті належала дана квартира на праві власності. Також нею не було доведенного того факту, що за життя її чоловік звертався до органу приватизації із заявою про бажання приватизувати дану квартиру на членів своєї сім`ї. Крім цього, позивач не навела суду жодних доказів, які б підтверджували, що після смерті чоловіка вона також зверталась до органу приватизації із заявою про бажання приватизувати дану квартиру. Відповідачі у встановлений законом спосіб звернулись до органу місцевого самоврядування щодо приватизації власного житла і отримали позитивне рішення про реалізацію права на приватизацію житлового приміщення. У матеріалах справи є ордер яким було надано приміщення в користування ОСОБА_11 наведеної квартири. На той час його дружиною була ОСОБА_2 і син ОСОБА_21 . Відповідачі у справі були зареєстровані у спірному приміщенні, це було місце їхнього проживання. Із реєстрації вони не знімались, не втрачали через суд права на проживання в тому приміщенні, на момент приватизації зберігали за собою право на користування житловим приміщенням, і законно набули у власність квартиру. Відтак у позові слід відмовити повністю за недоведеністю позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Відмовити в позові представника ОСОБА_1 адвоката Дмитрука Максима Орестовича до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , Виконавчого комітету Новокалинівської міської ради Самбірського району Львівської області, Новокалинівської міської ради Самбірського району Львівської області про визнання недійсним та скасування рішення органу приватизації, свідоцтв про право власності на житло, усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням, вселення в квартиру, визнання права користування житловим приміщенням з правом реєстрації місця проживання та визнання права на приватизацію.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано, і може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , РНОКПП НОМЕР_6 , місце проживання АДРЕСА_5 .

Відповідачка: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_7 , місце проживання АДРЕСА_5 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце проживання АДРЕСА_5 .

Відповідачка: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , місце проживання АДРЕСА_5 .

Відповідачка: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , місце проживання АДРЕСА_5 .

Відповідач: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , місце проживання АДРЕСА_5 .

Відповідач: Виконавчий комітет Новокалинівської міської ради Самбірського району Львівської області, адреса для листування м. Новий Калинів, пл. Авіації, 1-а, Самбірський район Львівська область, поштовий індекс 81464, .

Відповідач: Новокалинівська міська рада Самбірського району Львівської області, адреса для листування м. Новий Калинів, пл. Авіації, 1-а, Самбірський район Львівська область, поштовий індекс 81464, .

Повне судове рішення буде складено 29.04.2024 року.

Суддя