РІШЕННЯ

Іменем України

04.03.2024 року м. Львів

Франківський районний суд м.Львова в складі:

головуючого судді Ванівського Ю.М.

секретаря судових засідань Лозинського Т.-Р.А.

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження у м. Львові цивільну справу за позовом Львівської міської ради до ОСОБА_2 про скасування державної реєстрації права власності,-

в с т а н о в и в :

Львівська міська рада звернулась з позовом до ОСОБА_2 про скасування державної реєстрації права власності.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач зазначає, що 08.12.2022 Львівський апеляційний суд задовольнив апеляційну скаргу Львівської міської ради на рішення Франківського районного суду м. Львова від 20.12.2021 та скасував державну реєстрацію права власності за ОСОБА_3 на об`єкти нерухомого майна: нежитлові приміщення під літ. А-1, загальною площею 432 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101) по АДРЕСА_1 із закриттям розділу; нежитлові приміщення під літ. Б-1, загальною площею 83,6 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101) по АДРЕСА_1 із закриттям розділу; нежитлові приміщення під літ. В-1, загальною площею 378,6 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101) по АДРЕСА_1 із закриттям розділу; нежитлові приміщення під літ. Г-1, загальною площею 126 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101) по АДРЕСА_1 із закриттям розділу.

Ухвалою слідчого судді Франківського районного суду м. Львова від 11.09.2017 року накладено арешт на нежитлове приміщення літ. А-1 площею 432 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101), нежитлове приміщення під літ. Б-1, загальною площею 83,6 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101), нежитлове приміщення під літ. В-1, загальною площею 378,6 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101), нежитлове приміщення під літ. Г-1 загальною площею 126 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101) по АДРЕСА_1 .

19.09.2017 обтяження на підставі ухвали слідчого судді зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Таке обтяження чинне і на даний момент. Незважаючи на наявність арештів на об`єкти нерухомого майна на АДРЕСА_1 , 07.10.2022 приватний виконавець Білецький І.М. накладає арешт на ці об`єкти нерухомого майна у виконавчому провадженні №70024522 при примусовому виконанні виконавчого листа виданого Львівським апеляційним судом про стягнення солідарно з ОСОБА_3 , ТзОВ «М.І.5», ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 на користь ОСОБА_2 заборгованості за договором позики грошових коштів від 01.03.2017 у розмірі 10 620 842, 76 грн.

Цього ж дня, 07.10.2022 приватний виконавець Білецький І.М. складає акт про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу, згідно з яким передає у власність ОСОБА_2 наступне майно: нежитлове приміщення під літ. А-1, загальною площею 432 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101) по АДРЕСА_1 ; нежитлове приміщення під літ. Б-1, загальною площею 83,6 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101) по АДРЕСА_1 ; нежитлове приміщення під літ. В-1, загальною площею 378,6 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101) по АДРЕСА_1 ; нежитлове приміщення під літ. Г-1, загальною площею 126 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101) по АДРЕСА_1 .

При цьому приватний виконавець зазначає, що він керується ч.9 ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження». Проте нежитлові приміщення на АДРЕСА_1 не виставлялись для реалізації на електронних торгах, тому приватний виконавець Білецький І.М. не мав права складати акт про передачу майна ОСОБА_2 в рахунок погашення боргу.

08.12.2022 державний реєстратор виконавчого комітету Бібрської міської ради Поломаний В.Д. зареєстрував право власності ОСОБА_2 на нежитлове приміщення під літ. А-1 загальною площею 432 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101), нежитлове приміщення під літ. Б-1, загальною площею 83,6 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101), нежитлове приміщення під літ. В-1, загальною площею 378,6 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101), нежитлове приміщення під літ. Г-1, загальною площею 126 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101) по АДРЕСА_1 . Підставою для державної реєстрації права власності зазначено акт про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу та постанова про зняття арешту з майна. Проте, державний реєстратор провів державну реєстрацію права власності за відсутності постанови про передачу майна стягувачу. Всупереч накладеному арешту на приміщення на підставі ухвали слідчого судді Франківського районного суду м. Львова від 11.09.2017, державний реєстратор зареєстрував право власності на нежитлові приміщення на АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 .

Державна реєстрація права власності за ОСОБА_2 проведена на об`єкти нерухомого майна на АДРЕСА_1 , які не існують і ніколи не існували як речі матеріального світу, що встановлено постановою Львівського апеляційного суду від 08.12.2022 у справі №465/7381/17. Більше того, право власності за ОСОБА_3 ( боржником у виконавчому провадженні №70024522) було скасовано постановою Львівського апеляційного суду від 08.12.2022, тому правові підстави для звернення стягнення на майно, право власності на яке скасоване, відсутні. Звертає увагу, що ОСОБА_2 не є добросовісним набувачем нежитлових приміщень по АДРЕСА_1 і є пов`язаною особою з ОСОБА_3 .

Первинно право власності на нежитлові приміщення на АДРЕСА_1 було зареєстровано за ОСОБА_5 , родичкою ОСОБА_2 . При цьому первинна реєстрація права власності була проведена на підставі неіснуючих документів. Державна реєстрація права власності на нежитлові приміщення на АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 унеможливила виконання постанови Львівського апеляційного суду від 07.12.2022. Така державна реєстрація права приватної власності порушує права Львівської міської ради, як власника земельної ділянки. Просить позов задоволити.

14.09.2023 року представником відповідача подано відзив на позовну заяву. Вказує, що обставини встановлені постановою Львівського апеляційного суду від 08.12.2022 у справі №465/7381/17 не можуть вважатися преюдиційними для даної, оскільки суб`єктний склад сторін у цих справах різний. Твердження про не існування в матеріальному світі спірних об`єктів нерухомості, не відповідають фактичними обставинам справи та є припущенням позивача. Право власності на об`єкт нерухомості нежитлові приміщення загальною площею 1020, 2 кв. м. по АДРЕСА_1 28.09.2016 було зареєстровано за ПП «Авто Люкс Сервіс», яке відчужило його на користь ОСОБА_7 та ОСОБА_5 . 27.10.2016 право власності на згадане приміщення набуло ТОВ «Осот Плюс», а 07.02.2017 було здійснено його поділ на 4 нежитлові приміщення під літерами А-1, Б-1, В-1, Г-1. У подальшому ОСОБА_3 набув право власності на ці чотири об`єкти на підставі нотаріально посвідчених договорів від 18.07.2017, укладених з ТОВ «Осот Плюс» Згодом відповідач звернув стягнення на ці об`єкти в порядку виконання судового рішення. Також вказує, що позивачем обрано неефективний спосіб захисту, так як пред`явлення власником нерухомого майна вимоги про скасування рішень, записів про державну реєстрацію права власності на це майно законним володільцем, не є необхідним для ефективного відновлення його права. Просить відмовити у задоволенні позову.

Представником позивача 29.09.2023 року подано відповідь на відзив в якій посилається на те, що для того щоб відхилити преюдиційність обставин, встановлених у постанові Львівського апеляційного суду від 08.12.2022 відповідачу необхідно спростувати, що об`єкти нерухомого майна на АДРЕСА_1 право власності на які зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно майно, не існують і ніколи не існували як речі матеріального світу; первинна реєстрація проведена за відсутності документів, які підтверджують набуття права власності на них; Львівська міська рада є власником земельної ділянки на АДРЕСА_1 . Проте належними та допустимими доказами відповідач так і не може довести, що на АДРЕСА_1 знаходяться нежитлові приміщення під літ. А-1, загальною площею 432 кв.м., під літ. Б-1, загальною площею 83,6 кв.м., під літ. В-1, загальною площею 378,6 кв.м., під літ. Г-1, загальною площею 126 кв.м. Доказами наявності об`єкта відповідач вважає ніким не засвідчену копію технічного паспорта ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» на приміщення кафе бару за адресою: АДРЕСА_1 (31). Проте ця копія технічного паспорта є недопустимим доказом, оскільки незасвідчена у встановленому законом порядку та суперечить листу, виданому ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» від 01.08.2017 №2905. Також відповідач покликається на технічні умови, видані ПрАТ «Львівобленерго» для електропостачання електромийки та договір про приєднання до електричних мереж. Проте ці документи є неналежними доказами, оскільки не містять інформації про предмет доказування. Крім цього відповідач стверджує, що набув право власності на об`єкти на АДРЕСА_1 в порядку виконання судового рішення. Проте право власності набуто відповідачем не в порядку виконання судового рішення, а з порушенням цього порядку. Проте, нежитлові приміщення на АДРЕСА_1 не виставлялись для реалізації на електронних торгах, тому приватний виконавець Білецький І.М. не мав права складати акт про передачу майна ОСОБА_2 в рахунок погашення боргу. Щодо тверджень відповідача про неефективний спосіб захисту , зауважує, що в даному випадку невірним способом захисту права буде витребування майна з чужого незаконного володіння, оскільки нежитлові приміщення по АДРЕСА_1 ніколи не були комунальною власністю Львівської міської ради, так як не існували і не існують як речі матеріального світу. Відповідачем жодного належного та допустимого доказу на спростування преюдиційних фактів, встановлений у постанові Львівського апеляційного суду від 08.12.2022 у справі №465/7381/17. Просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила такі задоволити в повному обсязі.

Відповідачка в судове засідання не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила.

Суд заслухавши думку представника позивача, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є невід`ємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, 27.10.2016 року зареєстровано право власності на 1/2 частку об`єкта за ТзОВ «Осот Плюс» на підставі протоколу №2 від 27.10.2016 року та акту приймання-передачі від 27.10.2016 року між ТзОВ «Осот Плюс» та ОСОБА_7 , а також на 1/2 частку об`єкта на підставі протоколу №2 від 27.10.2016 року та акту приймання-передачі від 27.10.2016 року між ТзОВ «Осот Плюс» та ОСОБА_5 . Рішення про державну реєстрацію посвідчене приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Пшеничною Уляною Вікторівною.

07.02.2017 року приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Пшенична У.В. зареєструвала право власності за ТзОВ «Осот Плюс» на нежитлові приміщення під літ Г-1 загальною площею 126, 0 кв.м (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101), нежитлові приміщення під літ. В-1 загальною площею 378,6 кв.м (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101), нежитлові приміщення під літ. Б-1 загальною площею 83,6 кв.м (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, нежитлові приміщення під літ. А-1 загальною площею 432 кв.м (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101).

18.08.2017 року приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Новосад О.П. провела державну реєстрацію права власності на нежитлові приміщення під літ Г-1 загальною площею 126 кв.м за ОСОБА_3 . Підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №36695830 від 18.08.2017 року. Підстава виникнення права власності: договір купівлі-продажу №4687 від 18.08.2017 року посвідчений приватним нотаріусом Новосад О.П.

18.08.2017 року приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Новосад О.П. провела державну реєстрацію права власності на нежитлові приміщення під літ В-1 загальною площею 378,6 кв.м за ОСОБА_3 . Підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №36695756 від 18.08.2017 року. Підстава виникнення права власності: договір купівлі-продажу №4684 від 18.08.2017 року, посвідчений приватним нотаріусом Новосад О.П.

18.08.2017 року приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Новосад О.П. провела державну реєстрацію права власності на нежитлові приміщення під літ Б-1 загальною площею 83,6 кв.м за ОСОБА_3 . Підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №36695740 від 18.08.2017 року. Підстава виникнення права власності: договір купівлі-продажу №4681 від 18.08.2017 року, посвідчений приватним нотаріусом Новосад О.П.

18.08.2017 року приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Новосад О.П. провела державну реєстрацію права власності на нежитлові приміщення під літ А-1 загальною площею 432 кв.м за ОСОБА_3 . Підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №36695629 від 18.08.2017 року. Підстава виникнення права власності: договір купівлі-продажу №4676 від 18.08.2017 року, посвідчений приватним нотаріусом Новосад О.П.

Щодо позиції представника відповідача про те, що викладені у постанові Львівського апеляційного суду від 08.12.2022 року у справі №465/7381/17 факти не є преюдиційними для цієї справи.

Судом встановлено, що рішенням Франківського районного суду м. Львова від 20.12.2021 у справі №465/7381/17 в задоволенні позову Львівської міської ради до ОСОБА_3 , третя особа: приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Новосад О.П., про скасування державної реєстрації права власності, відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного суду від 08.12.2022 рішення Франківського районного суду м. Львова скасовано та ухвалено нову постанову, якою позовні вимоги Львівської міської ради задоволено. Скасовано державну реєстрацію права власності за ОСОБА_3 на об`єкти нерухомого майна: нежитлові приміщення під літ. А-1, загальною площею 432 кв. м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101) по АДРЕСА_1 із закриттям розділу; нежитлові приміщення під літ. Б-1, загальною площею 83,6 кв. м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101) по АДРЕСА_1 із закриттям розділу; нежитлові приміщення під літ. В-1, загальною площею 378,6 кв. м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101) по АДРЕСА_1 із закриттям розділу; нежитлові приміщення під літ. Г-1, загальною площею 126 кв. м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101) по АДРЕСА_1 із закриттям розділу.

Цією постановою встановлено, що за ОСОБА_3 зареєстроване право власності на нежитлове приміщення, площею 1020,2 кв. м., яке на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 відсутнє; Львівська міська рада є власником земельної ділянки на АДРЕСА_1 ; первинна реєстрація права власності на об`єкти нерухомого майна на АДРЕСА_1 проведена за відсутності документів, які підтверджують права власності на них.

У постанові Верховного суду від 02.11.2022 року у справі № 140/6115/21 (провадження № К/990/16227/22) у пункті 91 вказано, що преюдиційні обставини - це обставини, встановлені рішенням суду, що набрало законної сили. Преюдиційність ґрунтується на правовій властивості законної сили судового рішення і визначається його суб`єктивними і об`єктивними межами, за якими сторони та інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть знову оспорювати в іншому процесі встановлені судовим рішенням у такій справі правовідносини.

Статтею 82 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Так як ОСОБА_2 не брала участі у розгляді справи №465/7381/17, вона може в загальному порядку спростувати обставини встановлені у постанові Львівського апеляційного суду від 08.12.2022, зокрема, що: об`єкти нерухомого майна, на які зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, право власності не існують на земельній ділянці, розташованій за адресою: АДРЕСА_1 ; земельна ділянка на АДРЕСА_1 належить територіальній громаді м. Львова в особі Львівської міської ради; реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна по АДРЕСА_1 здійснено на підставі неіснуючого документа, а саме розпорядження Галицької районної державної адміністрації від 25.12.1997 №668.

Так, представником відповідача на підтвердження наявності об`єкта нерухомості надано копію технічного паспорта ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» на приміщення кафе бару за адресою: АДРЕСА_1 (31).

Однак надана представником відповідача копія технічного паспорту судом не береться до уваги, оскільки така не містить записів про підставу реєстрації права власності, реєстрового номеру. Крім цього в технічному паспорті зазначено, що «документів на приміщення кафе бару в бюро не подано». Надана копія технічного паспорту суперечить листу ОКП «БТІ та ЕО» від 01.08.2017 року №2905 про те, що згідно архівних даних станом на 21.07.2017 р. інвентаризація та реєстрація будівель за адресою: АДРЕСА_1 в БТІ не здійснювалась.

Щодо покликань представника відповідача про те, що спірні об`єкти нерухомості під`єднані до електропостачання, що підтверджується технічними умовами стандартного приєднання, які видані 24.02.2017; листами №277.115-4246 від 27.07.2017 та №277.115-4988 від 23.08.2017 у яких ПрАТ «Львівобленерго» повідомило ТОВ «Осот Плюс» про видачу технічних умов ЛМЕМ для електропостачання авто мийки у АДРЕСА_1 ; банківською квитанцією про оплату послуг приєднання до електромережі; договором №277.115-925 від 24.02.2017 про приєднання до електричних мереж, який укладений між ПрАТ «Львівобленерго» та ТОВ «Осот Плюс», суд вказує наступне.

Згідно ст. 30 Закону України « Про регулювання містобудівної діяльності» технічні умови - це комплекс умов та вимог до інженерного забезпечення об`єкта будівництва, які мають відповідати його розрахунковим параметрам щодо водопостачання (з урахуванням потреб забезпечення пожежогасіння), тепло-, електро- і газопостачання, водовідведення, зовнішнього освітлення, відведення зливових вод та електронних комунікацій. Фізична чи юридична особа, яка має намір щодо забудови земельної ділянки, що перебуває в її власності або користуванні, має право на одержання технічних умов згідно із поданою нею заявою.

Згідно ст. 29 Закону України « Про регулювання містобудівної діяльності» саме технічні умови разом із містобудівними умовами та обмеженнями , а також завданнями на проектування є складовими вихідних даних для будівництва.

Технічні умови на приєднання до мереж (об`єктів) електроенергетики - комплекс умов та вимог до інженерного забезпечення об`єкта замовника електричною енергією, які повинні відповідати його розрахунковим параметрам щодо електропостачання, та є невід`ємним додатком до договору про приєднання.

Згідно п.3 ст. 30 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» технічні умови повинні відповідати законодавству, містити достовірну інформацію та обґрунтовані вимоги до об`єктів будівництва, а також відповідати намірам заявника щодо забудови земельної ділянки.

Проаналізувавши положення законодавства, суд приходить до висновку, що надані представником відповідача технічні умови, видані ПрАТ «Львівобленерго», договір про приєднання до електричних мереж, не підтверджує належним чином факту існування та знаходження об`єкту нерухомості на земельній ділянці, а свідчить лише про намір щодо забудови земельної ділянки, що підтверджується листами ПрАТ «Львівобленерго» від 27.07.2017 та 23.08.2017 про необхідність продовження термінів реалізації підключення об`єкту.

Крім цього, факт відсутності нежитлових приміщень під літ. А-1 загальною площею 432 кв.м.; під літ. Б-1, загальною площею 83,6 кв.м.; під літ. В-1, загальною площею 378,6 кв.м.; під літ. Г-1, загальною площею 126 кв.м. по АДРЕСА_1 підтверджується Актом обстеження земельної ділянки на АДРЕСА_1 від 30.08.2017 року, відповідно до якого при обстеженні земельної ділянки встановлено, що дана територія огороджена та використовується для зберігання приватних транспортних засобів. На земельній ділянці знаходиться нежитлова будівля, фрагмент стіни та залізобетонних блоків, а також залитий фундамент в рівень із земною поверхнею, що відображено на фото фіксації; Актом №584 нп/17 від 11.08.2017 року згідно якого при виїзді за адресою: АДРЕСА_1 виявлено автостоянку. Будівлю площею 1020,2 кв. м. не виявлено.

Відтак, суд приходить до переконання, що представником відповідача не доведено факт знаходження спірного об`єкту нерухомого майна на земельній ділянці.

Щодо тверджень представника відповідача про набуття права власності на об`єкти нерухомості нежитлові приміщення загальною площею 1020,2 кв. м. по АДРЕСА_1 в порядку виконання судового рішення, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Франківського районного суду м. Львова від 11.09.2017 накладено арешт на нежитлове приміщення з літ. А-1, загальною площею 432 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101); нежитлове приміщення під літ. Б-1, загальною площею 83,6 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101); нежитлові приміщення під літ. В-1, загальною площею 378,6 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101); нежитлові приміщення під літ. Г-1, загальною площею 126 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101) по АДРЕСА_1 .

07.10.2022 року приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Білецьким І.М. в рамках виконавчого провадження №70024522 винесено постанову про арешт майна боржника, а саме на: нежитлове приміщення з літ. А-1, загальною площею 432 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101); нежитлове приміщення під літ. Б-1, загальною площею 83,6 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101); нежитлові приміщення під літ. В-1, загальною площею 378,6 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101); нежитлові приміщення під літ. Г-1, загальною площею 126 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101) по АДРЕСА_1 . Стягувач ОСОБА_2 , боржник ОСОБА_3 .

В цей ж день 07.10.2022, приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Білецьким І.М. винесено постанову про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу, згідно якої, керуючись ч.9 ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження» стягувачу ОСОБА_2 передається у власність наступне майно: нежитлове приміщення з літ. А-1, загальною площею 432 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101); нежитлове приміщення під літ. Б-1, загальною площею 83,6 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101); нежитлові приміщення під літ. В-1, загальною площею 378,6 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101); нежитлові приміщення під літ. Г-1, загальною площею 126 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101) по АДРЕСА_1 . Майно передається стягувачу в рахунок погашення суми боргу в розмірі 1 800 000,00 грн., згідно з виконавчим документом: виконавчий лист №24/0102/22 виданий 26.07.2022.

Стаття 61 Закону України «Про виконавче провадження» регламентує процедуру реалізації майна, на яке звернено стягнення.

Визначено, що реалізація арештованого майна (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено оборотоздатного майна та майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону) здійснюється шляхом проведення електронних аукціонів або за фіксованою ціною.

Реалізація за фіксованою ціною застосовується щодо майна, оціночна вартість якого не перевищує 30 мінімальних розмірів заробітної плати. Реалізація за фіксованою ціною не застосовується до нерухомого майна, об`єктів незавершеного будівництва, майбутніх об`єктів нерухомості, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден незалежно від вартості такого майна.

Порядок проведення електронних аукціонів визначається Міністерством юстиції України.

Початкова ціна продажу нерухомого майна, об`єкта незавершеного будівництва, майбутнього об`єкта нерухомості визначається в порядку, встановленому статтею 57 цього Закону.

Не реалізоване на електронних торгах нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості виставляються на повторні електронні торги за ціною, що становить 85 відсотків, а рухоме майно - 75 відсотків його вартості, визначеної в порядку, встановленому статтею 57 цього Закону. У разі повторної нереалізації майна нерухоме майно виставляється на третій електронний аукціон за ціною, що становить 70 відсотків, а рухоме майно - 50 відсотків його вартості, визначеної в порядку, встановленому статтею 57 цього Закону.

У разі нереалізації майна на третьому електронному аукціоні виконавець повідомляє про це стягувачу і пропонує йому вирішити питання про залишення за собою нереалізованого майна, крім майна, конфіскованого за рішенням суду.

Майно передається стягувачу за ціною третього електронного аукціону або за фіксованою ціною. Про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу виконавець виносить постанову. За фактом такої передачі виконавець складає акт. Постанова та акт є підставами для подальшого оформлення стягувачем права власності на таке майно.

Однак матеріали справи не містять доказів, що нежитлові приміщення по АДРЕСА_1 виставлялись для реалізації на електронних торгах.

Крім цього, арешт на нежитлові приміщення по АДРЕСА_1 було накладено ухвалою слідчого судді Франківського районного суду м. Львова 11.09.2017 року, тому приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Білецький І.М. не мав вчиняти з таким майном жодних виконавчих дій.

Порядок державної реєстрації права власності визначено Законом України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Згідно п.4 ч.1 ст.27 вищезгаданого закону, державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі виданого нотаріусом свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів) та свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), якщо прилюдні торги (аукціони) не відбулися, чи їх дублікатів.

Відповідно до п.6 ч.1 ст. 34 закону України «Про нотаріат» нотаріуси видають свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), якщо прилюдні торги (аукціони) не відбулися.

Частиною 1 статті 31-2 Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що державна реєстрація прав у результаті вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об`єктом незавершеного будівництва, що має наслідком набуття, зміну чи припинення речових прав, їх обтяжень одночасно із вчиненням такої нотаріальної дії, проводиться нотаріусом, яким вчинено відповідну нотаріальну дію, крім випадків, передбачених цією статтею.

Однак згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, номер інформаційної довідки 318987131, державним реєстратором виконавчого комітету Бібрської міської ради Поломаним В.Д. 08.12.2022 зареєстровано право власності на нежитлове приміщення з літ. А-1, загальною площею 432 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101); нежитлове приміщення під літ. Б-1, загальною площею 83,6 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101); нежитлові приміщення під літ. В-1, загальною площею 378,6 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101); нежитлові приміщення під літ. Г-1, загальною площею 126 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101) по АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 . Підставою для державної реєстрації були: Акт про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу, серія та номер ВП 70024522, виданий приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Білецьким І.М. 07.10.2022, постанова про зняття арешту з майна, серія та номер: ВП №70024522, видана 08.12.2022 приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Білецьким І.М.

Таким чином, державну реєстрацію права власності проведено не нотаріусом, як це визначено законом, а державним реєстратором та на підставі документів які не є підставою для проведення державної реєстрації права власності.

Щодо обраного позивачем способу захисту, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. За захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу особа має право звернутися до суду (ст. 16 ЦК України).

Як правило, суб`єкт порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права (пункт 5.6 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 925/1265/16).

Таким чином як ефективний засіб (спосіб) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Ефективність означає як попередження стверджуваного порушення чи його продовження, так і надання відповідного відшкодування за будь-яке порушення, яке вже відбулося (рішення ЄСПЛ від 26 жовтня 2000 року у справі «Кудла проти Польщі»).

Вимога на захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права та характеру правопорушення, забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Тож визначення та обрання ефективного способу є запорукою поновлення порушеного права особи, а у разі такої неможливості - отримання нею відповідного відшкодування.

Тобто, ефективний спосіб захисту має бути таким, що відповідає змісту порушеного права, та таким, що забезпечує реальне поновлення прав особи, за захистом яких вона звернулась до суду, відповідно до вимог законодавства.

Відповідно до пунктів 1-3 частини третьої статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону.

Отже, у розумінні положень наведеної норми права належними нині способами судового захисту порушених прав та інтересів особи є саме скасування рішення державного реєстратора щодо державної реєстрації прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Франківського районного суду м. Львова від 11.09.2017 накладено арешт на нежитлове приміщення з літ. А-1, загальною площею 432 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101); нежитлове приміщення під літ. Б-1, загальною площею 83,6 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101); нежитлові приміщення під літ. В-1, загальною площею 378,6 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101); нежитлові приміщення під літ. Г-1, загальною площею 126 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101) по АДРЕСА_1 .

Статтею 124 Конституції України визначено принцип обов`язковості судових рішень.

Відповідно до статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Згідно зі статтею 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

На час вчинення державним реєстратором оскаржуваних реєстраційних дій (08.12.2022) зазначена ухвала слідчого судді відповідно до вимог статті 25 Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень» була зареєстрована у базі даних заяв Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, (реєстрація здійснена 19.09.2017 року, номери записів про обтяження: 22424158, 22424423, 22425421, 22425191).

У разі наявності у базі даних заяв судового рішення про заборону вчинення реєстраційних дій, що набрало законної сили, або заяви власника нерухомого майна про заборону вчинення реєстраційних дій щодо власного нерухомого майна державний реєстратор невідкладно за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав зупиняє державну реєстрацію прав з посиланням на зареєстроване у базі даних заяв рішення суду чи заяву власника нерухомого майна (абзац 1 пункту 17 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року, в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 23 серпня 2016 року №553).

Враховуючи наявність прямої заборони на вчинення будь-яких реєстраційних дій щодо об`єкту нерухомого майна, державний реєстратор не мав правових підстав для проведення державної реєстрації та вчинення оспорюваного запису, що є підставою для визнання державної реєстрації незаконної та її скасування.

До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 07 квітня 2021 року у справі № 640/12313/19-ц, від 26 травня 2021 року у справі № 204/3503/19, від 07 жовтня 2021 року у справі № 753/4093/20, від 21 червня 2023 року у справі № 462/6664/21.

Позивач, звертаючись до суду, просив скасувати державну реєстрацію. Також позивач зазначав, що в результаті реєстрації права власності на спірні об`єкти нерухомого майна порушуються права Львівської міської ради, адже з переходом до відповідача, Львівська міська рада втратила право власності на них та статус власника.

Суд погоджується з твердженням позивача про те, що скасування державної реєстрації речових прав на спірні об`єкти нерухомого майна відновить становище позивача, яке існувало до порушення права.

При цьому, суд враховує, що відповідачем зареєстровано право власності на майно, наявність якого на спірній земельній ділянці не підтверджена матеріалами справи.

Суд вважає, що обраний позивачем спосіб захисту є ефективним та призведе до відновлення порушеного права, оскільки єдиною перешкодою у здійсненні позивачем прав власника земельної ділянки є реєстрація в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за вказаною адресою права власності на неіснуюче нерухоме майно гараж.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт першийстатті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року).

З огляду на факти справи та характер спірних правовідносин, суд вважає, що він дав відповіді на основні питання і немає необхідності детально обґрунтовувати інші аргументи сторін, що відповідає вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи задоволення позову суд, керуючись положенням ч.1 ст.141 ЦПК України, вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути 10 736, 00 грн. сплаченого судового збору.

На підставі наведеного, керуючись статтями 12, 13, 81, 141, 223, 263, 265, 280, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

в и р і ш и в:

позов Львівської міської ради до ОСОБА_2 про скасування державної реєстрації права власності задоволити.

Скасувати державну реєстрацію права власності за ОСОБА_2 на об`єкти нерухомого майна, а саме:

нежитлові приміщення під літ. А-1 загальною площею 432 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101) на АДРЕСА_1 із закриттям розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно;

нежитлові приміщення під літ. Б-1 загальною площею 83,6 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101) на АДРЕСА_1 із закриттям розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно;

нежитлові приміщення під літ. В-1 загальною площею 378,6 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101) на АДРЕСА_1 із закриттям розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно;

нежитлові приміщення під літ. Г-1 загальною площею 126,0 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101) на АДРЕСА_1 із закриттям розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь Львівської міської ради10 736 (десять тисяч сімсот тридцять шість) гривень 00 копійок сплаченого судового збору.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення до Львівського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 07 березня 2024 року.

Сторони:

Позивач: Львівська міська рада, адреса: 79008, м. Львів, площа Ринок,1;

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 .

Суддя Ванівський Ю.М.