Справа № 472/1005/23
Провадження №2/472/47/24
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 січня 2024 року селище Веселинове
Миколаївської області
Веселинівський районний суд Миколаївської області в складі:
головуючого судді - Орленко Л.О.,
судового засідання - Горбаненка А.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №3 селище Веселинове цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
24 жовтня 2023 року до суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Позивач зазначав, що 23 липня 2019 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 197735438, право вимоги за яким відповідно до укладених договорів факторингу між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» від 28 листопада 2018 року № 28/1118-01, а в подальшому між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ФК "Європейська агенція з повернення боргів» від 20 жовтня 2022 року за № 20102022 перейшло до ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів".
Відповідач умови кредитного договору від 23 липня 2019 року № 197735438 не виконував, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, яка станом на 31.08.2023 року становить 21 843,40 грн., з яких: 7 699,60 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 14 143,80 грн. - сума заборгованості за відсотками, яку позивач просив стягнути, і також просив стягнути судовий збір в розмірі 2684 грн.
В судове засідання представник позивача не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином 26.12.2023 року, що підтверджується довідкою про доставку судової повістки до електронного кабінету підсистеми "Електронний суд". В позовній заяві просив здійснювати розгляд справи у відсутність представника позивача.
В судовому засіданні 25 грудня 2023 року відповідач ОСОБА_1 позов визнав частково, в межах суми тіла кредиту, зазначивши, що він є військовослужбовцем, а тому звільняється від сплати заборгованості за відсотками. В судове засідання 31 січня 2024 року відповідач ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином 25 грудня 2023 року, що підтверджується його розпискою.
Суд, заслухавши пояснення відповідача ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог та наданих доказів, дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що 23 липня 2019 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено договір № 197735438, що підтверджується копією вказаного договору (а.с. 5-6). За умовами договору товариство зобов`язалось надати відповідачу кредит без конкретної споживчої мети на суму 1 000 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов`язувався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом. Кредит надавався на строк 30 дні від дати його укладення і на період цього строку нарахування процентів здійснювалось за процентною ставкою в розмірі 0,64 відсотків від суми кредиту за кожний день користування ним.
Згідно із графіком розрахунків (а.с. 6 - зворот) відповідач зобов`язувався повернути кредит 22.08.2019 року в розмірі 1 192,00 грн.
Відповідно до додаткових угод від 22.08.2019 року, 24.07.2019 року, 26.07.2019 року, 28.07.2019 року, 30.07.2019 року, 01.08.2019 року, 04.08.2019 року, 08.08.2019 року, 09.08.2019 року (а.с. 7-17) до кредитного договору ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідач ОСОБА_1 домовлялись про збільшення суми кредиту, продовження строку дії договору, погоджували збільшення процентної ставки.
З копій платіжних доручень вбачається, що ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» надано ОСОБА_1 грошові кошти на його картковий рахунок на загальну суму 7 700 грн (а.с. 114-119).
Як убачається із Договору, він підписаний сторонами шляхом вчинення електронного підпису з одноразовим ідентифікатором, що підтверджується умовами договору.
Отже, Договір був вчинений в електронній формі, яка відповідно до ст. 207 ЦК України та Закону України "Про електронну комерцію" прирівнюється до письмової форми.
Відповідно до ОСОБА_2 дій споживача в телекомунікаційній системі ТОВ "Манівео Швидка Фінансова Допомога" з метою акцепту оферти та укладення електронного договору повідомляє, що позичальник запрошується для переходу на сторінку для ознайомлення з офертою, яка містить в собі всі істотні умови договору та додатково повідомляється СМС-повідомленням, на номер телефону, вказаний позичальником у заявці на кредит.
Позичальник має можливість завантажити собі на персональний комп`ютер проект договору (оферту) в електронному вигляді, як це передбачено абз. 2 ч. 7 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію".
Одночасно з переходом на сторінку ознайомлення з офертою, Товариством генерується та відправляється на номер телефону, вказаний позичальником в заявці на кредит, персональний одноразовий ідентифікатор, який використовується позичальником для підписання електронного договору.
Введення одноразового персонального ідентифікатора і є вчиненням дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, а саме - акцептом в розумінні ч. 3 п. 6 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію".
У разі вчинення дій, спрямованих на прийняття оферти, Позичальник повідомляється про те, що Товариством ініційовано грошовий переказ за реквізитами електронного платіжного засобу, вказаного Позичальником в Заявці на кредит.
Одночасно з підписанням договору, Товариство відправляє на електронну адресу, вказану Позичальником у Заявці на кредит, електронного листа з повідомленням про успішне підписання кредитного договору та з вкладеним в нього примірником договору.
Отже, інформаційно-телекомунікаційною системою Товариства роз`яснюється Позичальнику, що у разі його згоди з офертою Товариства, необхідно ввести одноразовий ідентифікатор отриманий від Товариства, і відповідне поле в інформаційно-телекомунікаційній системі та натиснути кнопку "ТАК", що одночасно є підписанням договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, як і було зроблено з відповідачем.
Кредитний договір від 23 липня 2019 року № 197735438 був підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ОСОБА_1 договору кредитної лінії в електронній формі. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіну і пароля особистого кабінету кредитний договір між Первісним кредитором та відповідачем не був би укладений.
ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" виконало свої зобов`язання за договором кредитної лінії № 197735438 від 23 липня 2019 року та здійснило переказ грошових коштів у загальному розмірі 7 700 грн. для зарахування на платіжну картку ОСОБА_1 , що підтверджуються копіями відповідних платіжних доручень (а.с. 114-119), що в свою чергу слугує доказом того, що відповідач прийняв пропозицію ТОВ "Манівео Швидка Фінансова Допомога".
За такого, на підставі наявних в матеріалах справи доказів суд вважає доведеними факт укладання ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ОСОБА_1 договору кредитної лінії в електронній формі та виконання кредитором своїх обов`язків за цим договором, а саме надання грошових коштів позичальнику ОСОБА_1 у розмірі та на умовах, встановлених договором.
Доказів, які б заперечували факт перерахування ТОВ "Манівео Швидка Фінансова Допомога" кредитних коштів ОСОБА_1 , останнім не надано.
Отже відповідачем отримання коштів за договором кредитної лінії № 197735438 від 23 липня 2019 року в розмірі 7 700 грн. не спростовано.
Також відповідачем не надано доказів повернення отриманих у кредит коштів кредитору.
28 листопада 2018 року між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ТОВ "Таліон плюс" укладено договір факторингу № 28/1118-01, а 31.12.2020 року - Додаткова угода до вказаного договору факторингу (а. с. 18-20, 108).
Відповідно до витягу з Реєстру прав вимоги № 55 від 03.12.2019 року до договору факторингу № 28/1118-01, укладеного 28.11.2018 року між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ТОВ "Таліон плюс", до ТОВ "Таліон плюс" перейшло право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором № 197735438 від 23 липня 2019 року, загальна сума заборгованості - 23 219,94 грн., з яких: 7 699,60 грн - заборгованість по основному боргу, 15 520,34 грн. - заборгованість за відсотками (а.с. 109-110).
20 жовтня 2022 року між ТОВ "Таліон плюс" та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів" укладено договір факторингу № 20102022, відповідно до умов якого ТОВ "Таліон плюс" передає ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ "Таліон плюс" права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрах прав вимоги (а.с. 21-23).
Сторони погодили у п.4.1 Договору факторингу, що право вимоги переходить від клієнта до фактора на наступний календарний день після підписання сторонами Реєстру прав вимог. Пунктом 12 Договору факторингу передбачено, що одним із додатків до нього є Реєстр прав вимоги.
Як зазначено у наданому позивачем витягу з Реєстру прав вимоги № 2 від 20.10.2022 року до Договору факторингу № 20102022 від 20.10.2022 року до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором № 197735438 від 23 липня 2019 року, загальна сума заборгованості - 21 843,40 грн., з яких: заборгованість по основному боргу - 7 699,60 грн., заборгованість за відсотками - 14 143,80 грн. (а.с. 23). Згідно складеного ТОВ "Таліон плюс" розрахунку вказана заборгованість утворилась у відповідача за кредитним договором № 197735438 від 23 липня 2019 року станом на 06.03.2023 року (а.с. 113).
Крім того, з вказаного розрахунку вбачається, що останнє нарахування відсотків відповідачу було здійснено 01.11.2021 року.
Відповідно до вимог пункту 15 статті 14 Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (в редакції, що діяла на час пред`явлення позову), військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову, а військовослужбовцям під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (житлового будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про оборону України» особливий період, це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Статтею 1 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначено, що особливий період - це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконання стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
У листі Міністерства оборони України від 01 жовтня 2015 року № 322/2/8417 щодо особливого періоду зазначено, що особливий період в Україні настав із 17 березня 2014 року на підставі Указу № 303/2014 та триває, а його скасування буде здійснено окремим Указом Президента України «Про демобілізацію» після стабілізації на Сході України.
Саме з періоду оголошення Президентом України часткової мобілізації (17 березня 2014 року) відповідно до статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» пов`язано настання особливого періоду, який закінчується з прийняттям Президентом України відповідного рішення про переведення усіх інституцій України на функціонування в умовах мирного часу.
24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022 на всій території України введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин, строком на 30 діб, який у подальшому неодноразово продовжувався та діє дотепер.
Як видно з довідки № 767/2 від 17 травня 2023 року (а.с. 59), ОСОБА_1 є військовослужбовцем та перебуває на військовій службі з 04 квітня 2022 року.
Тобто, в період за який відповідачу ОСОБА_1 були нараховані відсотки (кінцева дата нарахування 01.11.2021 року) на відповідача не поширювалися гарантії, визначені п.15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», як особі, яка призвана на військову службу, у разі виникнення кризової ситуації, що загрожує національній безпеці, у період дії особливого періоду, оскільки він тоді ще не був призваний на військову службу, а після того як відповідач був призваний на військову службу, йому не нараховувалась заборгованість ні за відсотками, ні за іншими складовими.
Згідно з ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
З огляду на викладені вимоги закону та встановлені судом обставини суд дійшов висновку, що позивач ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів" має право грошової вимоги до ОСОБА_1 щодо стягнення його заборгованості за кредитним договором № 197735438 від 23 липня 2019 року, укладеним між відповідачем та ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога".
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
У силу статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
На підставі п. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до змісту ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.
Відповідно до складеного ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів" розрахунку заборгованість відповідача за кредитним договором № 197735438 від 23 липня 2019 року станом на 31.08.2023 року залишилась у загальній сумі 21 843,40 грн., з яких: заборгованість по основному боргу - 7 699,60 грн., заборгованість за відсотками - 14 143,80 грн. (а.с. 24).
Наданий позивачем розрахунок заборгованості узгоджується з іншими письмовими доказами у справі, зокрема із витягами із Реєстру прав вимоги № 2 від 20.10.2022 року, з Реєстру прав вимоги № 55 від 03.12.2019 року, розрахунками заборгованості, складеними ТОВ "Таліон плюс" і ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога».
Відповідачем не було надано власного розрахунку заборгованості, а також доказів, які підтверджують повернення позичальником кредиту у розмірі та строки, передбачені кредитним договором, та спростовують правильність наданого позивачем розрахунку заборгованості.
З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, та з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором № 197735438 від 23 липня 2019 року на загальну суму в розмірі 21 843 (двадцять одна тисяча вісімсот сорок три) гривні 40 (сорок) копійок станом на 31.08.2023 року, з яких: 7 699,60 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 14 143,80 грн. - сума заборгованості за відсотками.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.
Виходячи з вимог цієї статті, та з врахуванням того, що позивач просив в позовній заяві стягнути з відповідача на свою користь судовий збір, враховуючи, що позов задоволено повністю, то суд вважає, що є підстави для стягнення з відповідача на користь позивача 2684 грн. судового збору.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 11, 12, 13, 19, 76, 77, 78, 79, 80, 263-265, 268ЦПК України, суд
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - задовольнити повністю.
Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції - Миколаївського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя Веселинівського районного суду

Миколаївської області Л.О. Орленко