РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2024 року

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді - Тимощука О.Я.,

при секретарі Ковальчук О.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в мiстi Рiвне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу державної служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про зняття арешту з нерухомого майна, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою до Відділу державної служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, в якому просить зняти арешт з нерухомого майна частини квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_2 , накладений на підставі постанови Рівненського міського відділу виконавчої служби б/н від 30.10.2003 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що їй на праві спільної часткової власності належить квартира АДРЕСА_2 . Після смерті її чоловіка - ОСОБА_2 , вона як спадкоємиця звернулася із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса, однак останній відмовив у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з наявністю арешту нерухомого майна. Із відомостей Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна їй стало відомо, що такий арешт накладено на підставі постанови Рівненського міського відділу виконавчої служби б/н від 30.10.2003 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, відтак вона звернулася до відповідача із заявою про зняття вищевказаного арешту. Оскільки листом № 263194 від 06.11.3023 року ВДВС у м. Рівному відмовив їй у задоволенні заяви, вона звернулася до суду із цим позовом за захистом своїх порушених прав.

05.02.2024 року через канцелярію Рівненського міського суду Рівненської області старшим державним виконавцем Відділу Н.Онискевич подано відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Позивачка в судове засідання не з`явилася, повідомлялася про час та дату розгляду справи належним чином. Представником адвокатом Демченко В.О. подано через канцелярію Рівненського міського суду Рівненської області 07.03.2024 року клопотання, в якому позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задоволити та розгляд справи проводити у його відсутність та у відсутність позивачки.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, повідомлявся про час та дату розгляду справи належним чином. 07.03.2024 року через канцелярію Рівненського міського суду Рівненської області старшим державним виконавцем Відділу Н.Онискевич подано клопотання, в якому просить розгляд справи проводити у відсутність представника.

Дослідивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного.

Судом встановлено, що 14 травня 1980 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстровано шлюб у Відділі ЗАГС м. Рівне, про що було зроблено відповідний актовий запис 512, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 .

На праві спільної часткової власності ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 належить квартира (по 1/4 кожному), яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 48,5 кв.м, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло, виданим 07.10.2002 року Виконавчим комітетом Рівненської міської ради.

У зв`язку зі смертю ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 15.11.2021 року, до спадкового реєстру внесено відомості про спадкову справу № 69269816 спадкодавця ОСОБА_2 . Спадкоємцями останнього за законом є: дружина спадкодавця ОСОБА_1 , дочка спадкодавця ОСОБА_3 , син спадкодавця ОСОБА_4 .

09.05.2022 року позивачка звернулася до приватного нотаріуса Рівненського міського нотаріального округу Сохацької О.В. із заявою про прийняття спадщини спадкодавця ОСОБА_2 , проте нотаріус відмовив у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з наявністю арешту нерухомого майна.

Згідно з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 356221670 від 28.11.2023 року вбачається, що на частину квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 та належить ОСОБА_2 26.08.2008 року Першою Рівненською державною нотаріальною конторою зареєстровано обтяження № 7795967 на підставі постанови Рівненського міського відділу виконавчої служби б/н від 30.10.2003 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

У зв`язку з неможливістю прийняття спадщини позивачка в особі представника адвоката Демченка В.О. звернулася до Відділу державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції із заявою від 16.10.2023 року, у якій просила: закінчити виконавче провадження, відкрите на боржника ОСОБА_2 ,у межах якого на підставі постанови Рівненського міського відділу виконавчої служби б/н від 30.10.2003 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження накладено арешт на майно боржника; зняти арешт з нерухомого майна частини квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_2 ; виключити відомості про боржника з Єдиного реєстру боржників та скасувати інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення.

Листом Відділу державної виконавчої служби у м. Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції № 263194 від 06.11.3023 року повідомлено, що згідно з даними Автоматизованої системи виконавчого провадження на виконанні у Відділі не перебуває виконавче провадження щодо стягнення з ОСОБА_2 , а відтак закінчити виконавче провадження, зняти арешт з нерухомого майна та виключити відомості про боржника з Єдиного реєстру боржників неможливо.

Таким чином, Відділом державної виконавчої служби у м. Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції було відмовлено у знятті арешту з нерухомого майна у зв`язку із відсутністю на виконанні виконавчого провадження щодо стягнення з ОСОБА_2 .

Вказане зумовило звернення позивачки до суду із цим позовом про усунення перешкод у здійсненні права користуватись і розпоряджатись своїм майном шляхом звільнення майна з-під арешту.

При вирішенні спору по суті суд керується таким.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При вирішенні питання про керуватися Законом України «Про виконавче провадження» № 606-XIV в редакції від 28.08.2003 (далі Закон 606-XIV) чинній на час накладення обтяження.

Згідно із ч. 1 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV (далі Закон № 606-XIV; у редакції, чинній на момент винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження) державний виконавець здійснює виконавчі дії по виконанню рішення до завершення виконавчого провадження у встановленому цим Законом порядку, а саме:

- закінчення виконавчого провадження згідно із статтею 37 цього Закону;

- повернення виконавчого документа стягувачу згідно із статтею 40 цього Закону;

- повернення виконавчого документа (посадовій особі), який його видав, згідно із статтею 40-1 цього Закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 25 Закону № 606-XIV державний виконавець зобов`язаний провести виконавчі дії по виконанню рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, а по виконанню рішення немайнового характеру у двомісячний строк. Строки здійснення виконавчого провадження не поширюються на час відкладення провадження виконавчих дій або зупинення виконавчого провадження та на період реалізації арештованого майна боржника.

Отже, як закінчення виконавчого провадження, так саме повернення виконавчих документів з різних підстав, законодавцем визначено як стадію завершення виконавчого провадження, після якої ніякі інші дії щодо примусового виконання рішення державним виконавцем не вчиняються.

Згідно із ч. 1 ст. 38 Закону 606-XIV у разі закінчення виконавчого провадження згідно із статтею 37 цього Закону, крім направлення виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; повернення виконавчого документа стягувачу згідно із статтею 40 цього Закону; повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, згідно із статтею 40-1 цього Закону, припиняється чинність арешту майна боржника, скасовуються інші здійснені державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку з завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Частиною першою ст. 38 Закону № 606-XIV визначено: якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем був накладений арешт на майно боржника, у постанові закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про скасування арешту, накладеного на майно боржника.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VII від 02.06.2016 (далі Закон № 1404-VII; у редакції, чинній на день розгляду питання про зняття арешту з майна) у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа.

Частиною 4 ст. 59 Закону № 1404-VIIвизначено вичерпний перелік підстав для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини.

Водночас ч. 5 ст. 59 цього Закону передбачено, що у всіх інших випадках арешт з майна може бути знятий за рішенням суду.

Статтею 41 Конституції України, статтею 1 Першого Протоколу до «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» від 20.03.1952 року, ратифікованою Україною 17.07.1997 року Законом № 475/97, положеннями Протоколів № 2, 4, 7, та 11 до Конвенції та положеннями Цивільного кодексу України (ч.ч. 1,2 ст. 319, ст. 321) закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб,

За змістом ст. 16 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у спосіб, передбачений законом, зокрема, шляхом припинення правовідношення чи дії, яка порушує право.

Згідно з ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Право власності набувається на підставах, передбачених законом, зокрема в порядку спадкування.

За правилами ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкодавцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно з положеннями ст. 13 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до положень ст.ст. 12, 80 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення усіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно п. 2 розділу XI Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 1829/5 від 07.06.2017 (далі Правила), строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становить 3 (три) роки, крім виконавчих проваджень, завершених за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить 1 (один) рік.

Таким чином, у суду є всі підстави вважати, що на теперішній час відсутні будь-які правові підстави для продовження існування обмеження щодо розпорядження майном ОСОБА_2 , оскільки виконавче провадження, в межах якого накладалася заборона, завершене і знищене.

З огляду на вказане позивачка ОСОБА_1 , якає однією із спадкоємців та має право на прийняття спадщини після смерті чоловіка ОСОБА_2 , обмежена у здійсненні своїх майнових спадкових прав, зокрема щодо переоформлення на своє ім`я 1/3 частини квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , та належала її чоловіку.

Не зняття державним виконавцем арешту з майна ОСОБА_2 , який був накладений на підставі постанови Рівненського міського відділу виконавчої служби б/н від 30.10.2003 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, за відсутності будь-якого виконавчого провадження стосовно власника цього майна порушує право позивачки як спадкоємиці майна ОСОБА_2 на вільне володіння, користування та розпорядження спадковим майном, яке їй фактично належить з моменту прийняття спадщини відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України.

Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду у справі № 817/928/17 від 27.03.2020 року, яка в силу приписів ч. 4 ст. 263 ЦПК України підлягає врахуванню судом при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин.

У цій справі суд також враховує, що арешт на майно ОСОБА_2 , частину якого після його смерті належить прийняти у спадщину позивачкою, накладено державним виконавцем більше двадцяти років тому, у Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень відсутні будь-які виконавчі провадження щодо боржника ОСОБА_2 .

Враховуючи вищевикладене, суд вважає правильними та доведеними аргументи позивачки щодо безпідставного продовження обмеження цивільних (майнових) прав на нерухоме майно, яке підлягає прийняттю нею у спадщину після смерті чоловіка ОСОБА_2 . Обраний позивачкою спосіб захисту порушеного права відповідає вимогам закону та не порушує прав інших осіб.

Таким чином, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявності підстав для задоволення позову.

Керуючись ст.ст. ст.ст. 4-6, 76-81, 83, 259, 263 - 265, 268, 273, 274, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р I Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Відділу державної служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про зняття арешту з нерухомого майна - задовольнити повністю.

Зняти арешт, накладений на підставі постанови Рівненського міського відділу виконавчої служби № б/н від 30.10.2003 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 26.08.2008 року за № 7795967 Першою Рівненською державною нотаріальною конторою.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , паспорт серії НОМЕР_4 виданий Рівненським МВ УМВС України в Рівненській області 04.10.1999 року, проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 ).

Відповідач - Відділ державної служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (, адреса місцезнаходження: м. Рівне, вул. Замкова, 22-а).

Суддя Рівненського

міського суду Тимощук О.Я.