Справа № 681/441/24
Провадження 2-з/681/2/2024
УХВАЛА

"22" квітня 2024 р.

Полонський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючого судді Горщара А.Г.

з участю секретаря судових засідань Кримчак А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні без повідомлення сторін заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Полонської міської ради Шепетівського району Хмельницької області про витребування майна з чужого незаконного володіння, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про забезпечення позову по вказаній вище цивільній справі шляхом накладення арешту на житловий будинок АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 25135551, загальною площею 62,0 кв.м. із забороною всім суб`єктам державної реєстрації прав у розумінні Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно», у тому числі виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам юридичним особам публічного права, у трудових відносинах із якими перебувають державні реєстратори, всім державним реєстраторам прав на нерухоме майно, в розумінні Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно», в тому числі нотаріусам, державним та приватним виконавцям, проводити дії щодо державної реєстрації (перереєстрації) прав власності, інших речових прав (окрім обтяжень) на зазначений вище житловий будинок.

В обґрунтування заяви представник заявниці (позивачки) адвокат Янцеловський М.Ф. зазначив, що 15.05.1992 матір позивачки ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу укладеного з колгоспом ім.Кірова придбала житловий будинок АДРЕСА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла, на підставі заповіту від 12.06.2015 все своє майно на день смерті заповіла позивачці.

Позивачка фактично прийняла спадщину, однак після відкриття спадщини їй стало відомо, що 24.09.2008 рішенням виконавчого комітету Новолабунської сільської ради Полонського району № 49 право власності на вказаний житловий будинок визнано за відповідачем на підставі його заяви. Оскільки вказане майно вибуло з володіння власника попри його волю шляхом набуття права власності недобросовісним набувачем просить витребувати його у відповідача.

Оскільки ОСОБА_2 може здійснити продаж спірного житлового будинку, тож невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист прав позивачки та виконання рішення суду у разі задоволення позову, тому просить вжити заходи забезпечення позову, які не обмежуватимуть прав відповідача, а слугуватимуть заходом запобігання можливих порушень прав ОСОБА_1 .

Про судове засідання сторони не повідомлялися та в засідання не викликалися.

Дослідивши письмові докази, суд зазначає наступне.

Відповідно ч.ч.1, 2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Способами забезпечення позову згідно з ч.1 ст.150 ЦПК України є: накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; накладення арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; заборона вчиняти певні дії; встановлення обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; заборона іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо цього інші зобов`язання; зупинення продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; зупинення митного оформлення товарів чи предметів; арешт морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Встановлено, що ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного володіння.

За даними копій свідоцтва про право власності на нерухоме майно та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 20827338 від 06.11.2008 власником домоволодіння, яке знаходиться по АДРЕСА_1 є ОСОБА_2 .

Відповідно до ч.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 травня 2021 року в справі № 914/1570/20 (провадження № 12-90гс20) вказано, що «під забезпеченням позову розуміють сукупність процесуальних дій, що гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Таким чином, особам, які беруть участь у справі, надано можливість уникнути реальних ризиків щодо утруднення чи неможливості виконання рішення суду, яким буде забезпечено судовий захист законних прав, свобод та інтересів таких осіб. При цьому важливим є момент об`єктивного існування таких ризиків, а також того факту, що застосування заходів забезпечення позову є дійсно необхідним, що без їх застосування права, свободи та законні інтереси особи (заявника клопотання) будуть порушені, на підтвердження чого є належні й допустимі докази. Також важливо, щоб особа, яка заявляє клопотання про забезпечення позову, мала на меті не зловживання своїми процесуальними правами, порушення законних прав відповідного учасника процесу, до якого зазначені заходи мають бути застосовані, а створення умов, за яких не існуватиме перешкод для виконання судового рішення. Отже, при використанні механізму забезпечення позову учасники спору повинні належним чином обґрунтовувати підстави застосування відповідного заходу забезпечення позову у конкретній справі; зазначати обставини, які свідчать про те, що неприйняття зазначеного заходу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду; підтверджувати такі обставини належними й допустимими доказами».

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Приймаючи до уваги, що позивачкою заявлено вимогу про витребування майна з чужого незаконного володіння, то витребування майна здійснюється від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним і в якої майно фактично знаходиться.

ОСОБА_1 не навела об`єктивного існування ризиків, які можуть ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, поновлення порушених чи оспорюваних її прав або інтересів, та що таке буде неможливим без вжиття відповідних заходів і для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також не вказано в чому полягає значимість таких зусиль і наскільки значні витрати будуть позивачкою при цьому понесені.

Виходячи з оцінки обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості вимог щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв`язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позову, імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; суд вважає, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Керуючись наведеним ст.ст.149, 150, 152, 153, 260, 353, 354 ЦПК України, суд,-

постановив:

В заяві ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Полонської міської ради Шепетівського району Хмельницької області про витребування майна з чужого незаконного володіння відмовити.

Копію ухвали суду направити сторонам для відома.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя А.Г.Горщар