Справа № 308/7292/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 квітня 2024 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Фазикош О.В. розглянувши матеріали скарги ОСОБА_1 про визнання дій неправомірними, де орган чи посадова особа рішення чи дії якої оскаржуються: Ужгородський відділ державної виконавчої служби в Ужгородському районі Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, головний державний виконавець Ужгородського відділу державної виконавчої служби в Ужгородському районі Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Созанської Марини Григорівни та стягувач за виконавчим провадженням: ОСОБА_2 , -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області зі скаргою про визнання дій неправомірними, де орган чи посадова особа рішення чи дії якої оскаржуються: Ужгородський відділ державної виконавчої служби в Ужгородському районі Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, головний державний виконавець Ужгородського відділу державної виконавчої служби в Ужгородському районі Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Созанської Марини Григорівни та стягувач за виконавчим провадженням: ОСОБА_2 .

Згідно п. 3 Постанови Пленуму ВСУ "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження", скарги, заяви, подання мають відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями ЦПК ( 1501-06, 1502-06, 1503-06 ) і ГПК ( 1798-12 ), та містити відомості, перелічені в пунктах 3 5 ч. 3 ст. 85 Закону N 606-XIV ( 606-14 )

Скарга має відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями ЦПК, та містити відомості, перелічені п. 4 ст. 74 Закону «Про виконавче провадження», зокрема зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби та норму закону, яку порушено, а також обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Згідно ч. 9 ст. 10 ЦПК України, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Дослідивши матеріали скарги вважаю, що така підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням вимог ст.ст. 175, 177, ЦПК України.

Відповідно до вимог п.п. 4,5 ч.3 с. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити: зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;

Відповідно до ч.1 ст. 177 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Відповідно до ч.5 ст. 177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Відповідно до ч.2 ст. 448 ЦПК України, про подання скарги суд повідомляє відповідний орган державної виконавчої служби, приватного виконавця не пізніше наступного дня після її надходження до суду.

При цьому відповідно до ч.1 ст. 450 ЦПК України, скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються. Слід зазначити, що виходячи з положень ст. 447 ЦПК України право на звернення із скаргою до суду та відповідно скаржниками можуть бути лише сторони виконавчого провадження. Згідно ч. 1 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник.

З і змісту доданих до скарги доказів, що подані ним у письмовій формі, а саме копії: постанови про арешт коштів боржника від 19.02.2024 року,заяви ОСОБА_1 , від 21.02.2024, до органу ДВС, розрахунку заборгованості по аліментам станом на 01.02.2024 , розрахунку індексації по аліментах, завірені неналежним чином.

Зокрема, на вказаних копіях міститься напис: «Копія вірна» дата «29.02.2024» та короткий підпис. Разом із тим ідентифікувати особу що здійснювала завіряння копій не надається за можливе.

Згідно ч.2, 4, 5ст.95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

В п. 5.26 Національного стандарту України "Державна уніфікована система документації. Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів. ДСТУ 4163-2020" встановлено, що відмітка про засвідчення копії документа складається з таких елементів: слів «Згідно з оригіналом» (без лапок), найменування посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її власного імені та прізвища, дати засвідчення копії.

Окрім того, до скарги, а саме до заяви про поновлення строку для звернення до суду із скаргою додано скрін зроблений з екрану мобільного телефону, разом із тим зміст такого письмового доказу встановити не надається за можливе через вкрай низьку якість зображення. Встановити осіб між якими ведеться переписка в мобільному додатку з інформації наявної на даному зображенні неможливо.

Варто зауважити, що до участі у справі заявником залучено: орган чи посадова особа рішення чи дії якої оскаржуються: Ужгородський відділ державної виконавчої служби в Ужгородському районі Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, головний державний виконавець Ужгородського відділу державної виконавчої служби в Ужгородському районі Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Созанської Марини Григорівни та стягувач за виконавчим провадженням: ОСОБА_2 .

Разом із тим, в порушення вимог ч.1 ст. 177 ЦПК України, в додатку до скарги додано лише дві її копії із додатками.

Таким чином заявнику слід надати копії документів належним чином завірені та відповідної якості, у кількості що відповідатиме кількості сторін по справі які ним зазначено.

Крім цього, відповідно до ч. 1 ст. 449 ЦПК України, скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Відповідно до ч. 2 ст. 449 ЦПК України, пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Ініціатором звернення подано клопотання про поновлення процесуального строку, мотивоване тим, що таку подано з урахуванням отриманих документів.

Крім цього, скарга до суду надійшла поштовим зв`язком Укрпошта, та лист надійшов до суду 23.04.2024. Зі змісту поштового конверту, а саме проставленого штемпелю вбачається, що лист для відправлення прийнято «29.02.2024». Проте вказаний штемпель не містить інформації щодо поштового відділення, яким прийнято лист до відправлення.

Частиною 1 статті 13 Закону України «Про поштовий зв`язок» визначено, що оператори надають користувачам послуги поштового зв`язку відповідно до законодавства України та провадять іншу підприємницьку діяльність в установленому законом порядку.

На виконання частини 2 статті 13 Закону України «Про поштовий зв`язок» постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 року № 270 затверджено «Правила надання послуг поштового зв`язку» (далі - Правила)

Підтвердженням оплати послуг поштового зв`язку з пересилання письмової кореспонденції є, зокрема, поштові марки, наклеєні на письмову кореспонденцію або нанесені типографським способом на поштові конверти, поштові картки (п. 62 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених Постановою КМУ від 05 березня 2009 року № 270).

Під час приймання для пересилання письмової кореспонденції на адресному боці кожного поштового відправлення проставляється відбиток поштового календарного штемпеля. Дата відбитка поштового календарного штемпеля маркувальної (франкувальної) машини повинна відповідати даті подання письмової кореспонденції для пересилання. Якщо на письмовій кореспонденції, поданій для пересилання, відсутній відбиток поштового календарного штемпеля або зазначена дата не відповідає даті подання її для пересилання, така кореспонденція повертається відправникові для відповідного оформлення (п. 58 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених Постановою КМУ від 05 березня 2009 року № 270).

Пунктом 1.3 Порядку пересилання поштових відправлень, затвердженого наказом Українського державного підприємства поштового зв`язку «Укрпошта» від 12 травня 2006 р. № 211, календарний штемпель спеціальний штамп (печатка), призначений для погашення поштових марок на поштових відправленнях, оформлення поштових відправлень, розрахункових квитанцій, касових документів та іншої виробничої документації.

Пунктом 54 Правил визначено, що у поштові скриньки опускаються для відправляння за призначенням прості поштові картки розміром 105 х 148 міліметрів та листи у поштових конвертах розміром до 162 х 229 міліметрів. Прості листи, які за розмірами неможливо опустити в поштову скриньку, а також реєстровані поштові відправлення, поштові перекази подаються для пересилання в об`єкті поштового зв`язку.

Тобто, рекомендований лист є реєстрованим поштовим відправленням, який подається в об`єкті поштового зв`язку та якому присвоюється штриховий кодовий ідентифікатор.

На конверті, в якому до суду надійшла скарга відсутня наліпка з штриховим кодовим ідентифікатором, а наявна лише печатка із датою, про що вказано вище.

Проте, календарний штемпельне не можливо вважати достовірним доказом подання листа зі скаргою на пошту, оскільки відповідно до пункту Порядку календарний штемпель - спеціальний штамп (печатка), призначений для погашення поштових марок на поштових відправленнях, оформлення поштових відправлень, розрахункових квитанцій, касових документів та іншої виробничої документації, тобто штемпель не використовується для фіксування дати прийняття листа.

Законом України «Про поштовий зв`язок» та Правилами механізм реєстрації рекомендованих листі та присвоєння їм штриховий кодовий ідентифікатор не визначено.

Проте, визначення такого механізму міститься в «Порядку пересилання поштових відправлень» (далі - Порядок), затвердженому та введеному в дію Наказом Українського державного підприємства поштового зв`язку «Укрпошта» 12 травня 2006 № 211, який винесено з метою вдосконалення технологічних процесів надання послуг поштового зв`язку на базі інформаційних технологій, підвищення надійності поштової мережі, довіри до неї з боку користувачів послуг поштового зв`язку.

Пунктом 3.1.2.1. Порядку визначено, що при прийманні рекомендованого поштового відправлення працівник зв`язку наклеює ШКІ відповідного зразка вгорі ліворуч адресного боку відправлення (у разі відсутності місця під адресою відправника, як виняток - на вільному місці адресного боку).

Відповідно до пункту 3.1.2.2. Порядку про прийняте для пересилання рекомендоване поштове відправлення відправнику видається касовий чек або розрахункова квитанція. У розрахунковій квитанції зазначається: порядковий номер розрахункової квитанції; номер поштового відправлення (через дріб після номера квитанції), вид поштового відправлення, особлива відмітка, якщо рекомендоване відправлення подається з повідомленням про вручення, з відміткою «Судова повістка», «Вручити особисто»; місце призначення; його маса; сума плати за пересилання тощо. У визначеному місці розрахункової квитанції проставляється відбиток календарного штемпеля. Касовий чек повинен містити таку саму інформацію, за виключенням номера розрахункової квитанції.

Пунктом 3.1.3.1. Порядку визначено, що приймання рекомендованих листів, поштових карток, секограм, бандеролей здійснюється відповідно до вимог пункту 3.1.2.1, 3.1.2.2 Порядку.

Відповідно до пункту 3.1.3.2. Порядку після наклеювання на рекомендоване поштове відправлення ШКІ до АРМ ВЗ вводяться всі реквізити, необхідні для формування інформації про прийняте поштове відправлення та тарифікації: тип відправника, вид оплати, найменування та повна адреса одержувача, вид відправлення, категорія, номер відправлення, спосіб пересилання, маса, особливі відмітки. Після закінчення приймання рекомендованого поштового відправлення на РРО роздруковується касовий чек, який видається відправнику.

З наведеного вбачається, що приймання рекомендованого поштового відправлення у відділенні поштового зв`язку починається з наклеювання на рекомендоване поштове відправлення штрихового кодового ідентифікатору.

При цьому, штриховий кодовий ідентифікатор дає змогу отримати відомості про рух поштового відправлення на офіційному веб-сайті Українського державного підприємства поштового зв`язку «Укрпошта» за адресою в мережі Інтернет https://track.ukrposhta.ua/tracking_UA.html.

Поштові відправлення залежно від технології приймання, обробки, перевезення, доставки/вручення поділяються на такі категорії: прості, рекомендовані, без оголошеної цінності, з оголошеною цінністю. Рекомендовані поштові картки, листи та бандеролі з позначкою «Вручити особисто», рекомендовані листи з позначкою «Судова повістка» приймаються для пересилання лише з рекомендованим повідомленням про їх вручення (пункти 11 та 17 Правил).

Згідно з п. 8 Правил, до внутрішніх поштових відправлень належать: листи - прості, рекомендовані,з оголошеною цінністю.

Відповідно до п. 19 Правил, внутрішні поштові відправлення з оголошеною цінністю можуть прийматися для пересилання з описом вкладення та/або з післяплатою.

Згідно з положеннями пунктів 59, 61 Правил, внутрішні поштові відправлення з оголошеною цінністю з описом вкладення подаються для пересилання відкритими для перевірки їх вкладення. У разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв`язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв`язку повинен зазначити номер поштового відправлення. За бажанням відправника на примірнику опису, що вкладається до поштового відправлення, вартість предметів може не зазначатися.

Так, на конверті окрім поштового штампу, на якому не вказано відділення, що прийняло такий лист до відправлення, не міститься штрихового коду.

Слід зазначити, що згідно інформації, що розміщена на офіційному сайт «Укрпошта» (за посиланням https://www.ukrposhta.ua/ua/terminy-ukrposhta-standart), терміни доставки відправлень «Укрпошта Стандарт» становлять: у межах обласного центру (у тому числі для м. Києва) Д+3. Разом із тим, згідно дати на поштовому штампі такий прийнято до відправки 29.02.2024, тоді як до суду лист надійшов 23.04.2024.

Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли ЦПК України встановлено неможливість такого поновлення.

Вказана обставина позбавляє суд можливості вирішити клопотання скаржника про поновлення пропущеного процесуального строку.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури. На відміну від права на справедливий суд, право на доступ до суду не є абсолютним. Воно може бути обмежено, зокрема задля забезпечення нормального функціонування судової системи. Ще у справі Trukh v. Ukraine ((dec.), no. 50966/99, 14 October 2003) Європейський суд дав оцінку застосуванню процесуальних обмежень у вигляді обовязку сплатити мито, надати копії документів у певній кількості та направити звернення до конкретного суду. Європейський суд не виявив жодних підстав вважати, що застосування згаданих процесуальних обмежень у цій конкретній справі було свавільним чи невиправданим.

Право на звернення в суд не є абсолютним і на цьому неодноразово зауважував Європейський суд з прав людини, оскільки певна визначена процедура звернення за захистом свого порушеного, невизнаного або оспорюваного права повинна бути передбачена нормами національного законодавства. І за таких обставин кожна особа, звертаючись до суду із позовом, повинна його (цього порядку) дотримуватися (рішення «Голдер проти Великої Британії» від 21 грудня 1975 року).

За таких обставин скаргу необхідно залишити без руху та надати заявнику час, достатній для усунення вищезазначених недоліків шляхом оформлення скарги до суду з врахуванням вимог ст.ст. 175, 177, 477 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 185, 258-260, 447, 450 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_1 про визнання дій неправомірними, де орган чи посадова особа рішення чи дії якої оскаржуються: Ужгородський відділ державної виконавчої служби в Ужгородському районі Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, головний державний виконавець Ужгородського відділу державної виконавчої служби в Ужгородському районі Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Созанської Марини Григорівни та стягувач за виконавчим провадженням: ОСОБА_2 залишити без руху.

Повідомити заявника про необхідність виправити зазначені недоліки протягом п`яти днів з дня отримання копії даної ухвали. Роз`яснити, що інакше скарга буде вважатися неподаною та повернута заявнику. Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.В. Фазикош