Справа № 350/396/24
Номер провадження 2/350/222/2024
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 травня 2024 року Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області
в складі: головуючого судді Сокирко Л.М., секретаря судових засідань Видойник І.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Рожнятів Калуського району Івано-Франківської області в залі судових засідань № 2 Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Перегінської селищної ради Калуського району Івано-Франківської області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом,
в с т а н о в и в:
Позивачка 1 березня 2024 року звернулася до суду з позовом до Перегінської селищної ради Калуського району Івано-Франківської області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, мотивуючи позов тим, що в селищі Перегінське Калуського району Івано-Франківської області ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_2 . Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з будинковолодіння, розташованого по АДРЕСА_1 . Вона у відповідності до статті 1261 Цивільного кодексу України є спадкоємицею першої черги за законом. Окрім того, за життя батько склав заповіт, за умовами якого все належне йому майно заповідав їй ( ОСОБА_1 ).
З приводу отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом вона своєчасно звернулася із заявою до нотаріальної контори, проте листом приватного нотаріуса Калуського районного нотаріального округу Присяжнюк С.М. № 16/01-16 від 28 лютого 2024 року їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на будинковолодіння. Спадкове будинковолодіння належало її батькові, однак за життя він не отримав на нього правовстановлюючі документи. На теперішній час у неї виникла необхідність оформити право власності на спадкове майно, однак у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на вказане спадкове майно, вона не може оформити в установленому законом порядку своє право на спадщину, а тому змушена звернутися за захистом своїх законних прав та інтересів до суду. Просила (з урахуванням уточнених позовних вимог) визнати за нею в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на спадкове майно будинковолодіння АДРЕСА_1 , яке складається з: житлового будинку площею 107,4 кв.м. вартістю 131 101 грн, літньої кухні площею 40,4 кв.м. вартістю 57 120 грн, комори площею 15,0 кв.м. вартістю 7 802 грн, сараю з погребом площею 21,0 кв.м вартістю 14 518 грн, сараю площею 20,5 кв.м. вартістю 10 629 грн, дровітні площею 13,3 кв.м. вартістю 9 126 грн, вбиральні площею 1,2 кв.м., металевих воріт площею 7,0 кв.м., огорожі з металевої сітки та криниці вартістю 27 237 грн.
Відповідно до записів будинкової книги для прописки громадян, що проживають в будинку АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 значиться головою домогосподарства та за цією ж адресою значиться зареєстрованою ОСОБА_4 .
Згідно пункту 3 частини 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Відповідно до статті 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до статті 1217 Цивільного кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до статті 1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Як вбачається із належним чином засвідченої спадкової справи № 11/2023 початої 2 березня 2023 року після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , із заявою про прийняття спадщини 2 березня 2023 року звернулася позивачка ОСОБА_1 .
Інший спадкоємців немає.
Згідно зі статтями 1216,1218 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтями 1217, 1223 Цивільного кодексу України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом першої-п`ятої черг). Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.
Згідно зі статтями 1233-1235 Цивільного кодексу України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.
Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 Цивільного кодексу України). Відповідно до частин першої та другої статті 1220 Цивільного кодексу України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Згідно з частинами першою-третьою статті 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленогостаттею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно частини третьої статті 1296 Цивільного кодексу України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Також, власник майна, відповідно до статті 392 Цивільного кодексу України, може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з частиною пергою статті 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Статтею 328 Цивільного кодексу України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.
Дослідивши та оцінивши усі зібрані по справі докази в їх сукупності, враховуючи визнання позовних вимог відповідачем, а також прийняття позивачем спадщини після смерті батька ОСОБА_2 , який у передбачений законом спосіб набув право на спірне будинковолодіння, але не отримав свідоцтва про право власності на це майно, а позивачка на теперішній час не може оформити свої спадкові права у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Керуючись статтями 12, 13, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 354-355 Цивільного процесуального кодексу України, статтями 328, 392, 1216, 1217, 2018, 1220, 1223, 1233-1235, 1296 Цивільного кодексу України, у х в а л и в:
Позовну заяву ОСОБА_1 до Перегінської селищної ради Калуського району Івано-Франківської області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом - задовольнити. Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на спадкове майно будинковолодіння АДРЕСА_1 , яке складається з: житлового будинку площею 107,4 кв.м. вартістю 131 101 грн, літньої кухні площею 40,4 кв.м. вартістю 57 120 грн, комори площею 15,0 кв.м. вартістю 7 802 грн, сараю з погребом площею 21,0 кв.м вартістю 14 518 грн, сараю площею 20,5 кв.м. вартістю 10 629 грн, дровітні площею 13,3 кв.м. вартістю 9 126 грн, вбиральні площею 1,2 кв.м., металевих воріт площею 7,0 кв.м., огорожі з металевої сітки та криниці вартістю 27 237 грн, всього інвентаризаційною вартістю 259 397 грн.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду учасниками процесу шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного оскарження.
Дата складання повного судового рішення - 22 травня 2024 року.
Суддя: Сокирко Л.М.