Справа № 461/2060/24
Провадження № 2/461/1361/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.04.2024 року. м. Львів.

Галицький районний суд м. Львова

в складі:

головуючого суді Юрківа О.Р.,

за участю:

секретаря судового засідання Пахолко Д.О.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Акціонерного товариства «Ідея Банк» про застосування наслідків виконання нікчемного правочину та здійснення перерахунку заборгованості за кредитним договором та зустрічним позовом Акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_3 про стягнення боргу за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Галицького районного суду м. Львова перебуває справа за позовом ОСОБА_3 до Акціонерного товариства «Ідея Банк» про застосування наслідків виконання нікчемного правочину та здійснення перерахунку заборгованості за кредитним договором та зустрічним позовом Акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_3 про стягнення боргу за кредитним договором.

25.04.2024 року представник позивачки за первісним позовом подав до суду заяву про закриття провадження у справі за первісним позовом, у зв`язку із відмовою від заявленого позову.

Представник позивача у судовому засіданні заяву про закриття провадження у справі у зв`язку з відмовою від позову підтримав та просить задовольнити. Також просить стягнути з відповідача на користь позивачки понесені судові витрати на правничу допомогу у розмірі 10025, 00 грн., оскільки відповідачем виконано позовні вимоги після пред`явлення позову до суду.

Представник відповідача у судовому засіданні проти закриття провадження у справі в частині первісного позову не заперечив, однак просить відмовити у задоволенні заяви про стягнення витрат на правничу допомогу.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Перевіривши матеріали справи, заяву про закриття провадження у справі в частині первісного позову, суд приходить до висновку, що заяву представника позивачки про закриття провадження у справі слід задовольнити, оскільки це не суперечить законним правам та інтересам позивачки.

Окрім цього, позивачем подано до суду заяву про стягнення понесених позивачем у справі витрат з відповідача, а саме стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 10075, 00 грн. Оскільки відповідач виконав позовні вимоги після пред`явлення позову до суду.

Згідно з ч. 3 ст. 142 ЦПК України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача. Згідно з ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема пов`язані з правничою допомогою адвоката.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

За ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Згідно з ч.1 ст.30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Відповідно до ч.2 ст.30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Згідно з ч.3 ст.30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

За положеннями статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05 липня 2012 року № 5076-VI гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Суд звертає увагу, що при визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України», від 30 березня 2004 року у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Суд зазначає, що на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Встановлено, що до матеріалів справи долучено копію договору про надання правової допомоги №1-13/02/2024 від 13.02.2024 року, копію ордеру про надання правової допомоги, копію підсумкової виписки за період з 16.02.2024 року по 16.02.2024 року з якої вбачається, що ОСОБА_3 оплатила 16.02.2024 року гонорар адвокату за договором про надання правової допомоги №1-13/02/2024 від 13.02.2024 року у розмірі 5000, 00 грн.; копію підсумкової виписки за період з 15.04.2024 року по 15.04.2024 року з якої вбачається, що ОСОБА_3 оплатила 15.04.2024 року гонорар адвокату за договором про надання правової допомоги №1-13/02/2024 від 13.02.2024 року у розмірі 5000, 00 грн., копію квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки №1761778 від 06.02.2024 року згідно з якою ОСОБА_3 сплатила 75,00 грн. за отримання виписки про рух коштів.

Однак, суд вважає що така вартість наданих адвокатських послуг є завищеною, оскільки складання позовної заяви, а також надання інших послуг, не зайняло в адвоката значного часу, про що свідчить кількість аркушів на яких викладено дані заяви, та характер наданих послуг.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (установлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст.41 конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними й неминучими, а їх розмір обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04).

У рішенні ЄСПЛ у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються тільки витрати, які мають розумний розмір.

Враховуючи наведене, суд вважає, що позивачу було надано професійну правничу допомогу, однак заявлені витрати в розмірі 10075,00 грн. є несумірними зі складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг, затраченим ним часом на надання таких послуг, не відповідають критерію реальності витрат, розумності їх розміру.

Із врахуванням наведеного, суд вважає, що оскільки, відповідачем виконано позовні вимоги після пред`явлення позову ОСОБА_3 до суду, тому заяву представника позивача про стягнення витрат на правову допомогу слід задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача 7075, 00 грн., оскільки така сума є сумірною зі складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг, затраченим ним часом на надання таких послуг та відповідає критерію реальності витрат, розумності їх розміру.

Керуючись ст. ст. 133, 141-143, 255 ЦПК України, Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивачки ОСОБА_3 - адвоката Буковинського Тараса Йосиповича про закриття провадження у справі в частині первісного позову ОСОБА_3 до Акціонерного товариства «Ідея Банк» про застосування наслідків виконання нікчемного правочину та здійснення перерахунку заборгованості за кредитним договором, задовольнити повністю.

Закрити провадження у справі за первісним позовом ОСОБА_3 до Акціонерного товариства «Ідея Банк» про застосування наслідків виконання нікчемного правочину та здійснення перерахунку заборгованості за кредитним договором.

Стягнути з Акціонерного товариства «Ідея Банк» (адреса місцезнаходження: 79008, м. Львів, вул. Валова, 11, ідентифікаційний код в ) на користь ОСОБА_3 7075,00 грн. витрат на професійну правову допомогу.

У задоволенні решти вимог відмовити за безпідставністю.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня проголошення ухвали.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 15 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя О.Р. Юрків.