Справа № 183/284/24
№ 2/183/1568/24

У Х В А Л А
20 лютого 2024 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі головуючої судді Сороки О.В., розглянувши у письмовому провадженні клопотання представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про звільнення від сплати судового збору, -
09 січня 2024 року представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Сєвєродонецької міської військової адміністрації про визнання права власності на нерухоме майно квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .
Одночасно з поданням позову, представник позивача звернувся до суду з клопотанням про звільнення позивача від сплати судового збору за подання зазначеного позову.
На обґрунтування клопотання представник позивача посилався на те, що Луганська область, місто Сєвєродонецьк є тимчасово окупованою територією України.
Відповідно до п. 21 ч. 1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справив усіх судових інстанціях звільняються заявники у справах за заявами про встановлення фактів, що мають юридичне значення, поданих у зв`язку із збройною агресією, збройним конфліктом, тимчасовою окупацією території України, надзвичайними ситуаціями природного чи техногенного характеру, що призвели до вимушеного переселення з тимчасово окупованих територій України, загибелі, поранення, перебування в полоні, незаконного позбавлення волі або викрадення, втрати документів, необхідних для отримання компенсації за пошкоджені та знищені об`єкти нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України, а також порушення права власності на рухоме та/або нерухоме майно.
У зв`язку з наведеним, представник позивача, посилаючись на норми п. 21 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», просив суд звільнити позивача від сплати судового збору за подання позову до Сєвєродонецької міської військової адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області про визнання права власності на нерухоме майно.
Розглянувши клопотання, суд приходить до нижченаведеного.
Як вбачається з позовної заяви, представник позивача звернулася до суду з позовом майнового характеру визнання права власності.
У відповідності до частини 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення
Згідно вимог ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання фізичною особою позовної заяви майнового характеру, судовий збір становить 1 (один) відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.
Частиною 2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» визначено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.
Крім того, у відповідності до ст. 136 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.
Стаття 8 Закону України «Про судовий збір» визначає перелік підстав щодо розстрочення або відстрочення сплати судового збору, зокрема, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:
1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або
а) військовослужбовці;
б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;
в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;
г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;
ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або
3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.
Пунктом 29 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», роз`яснено, що відповідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір» та ст. 82 ЦПК України (в ред. 2005 року) єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи. Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 10 ЦПК (в ред. 2005 року) повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджає сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.
Представником позивача не надано доказів отриманих позивачем доходів за 2023 рік на підтвердження того, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача за попередній календарний рік
У зв`язку з наведеним, суд приходить до висновку, відсутні підстави для застосування норм ст. 136 ЦПК України та ст. 8 Закону України «Про судовий збір».
У той же час, пунктом 21 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що від сплати судового збору під час розгляду справ усіх судових інстанціях звільняються заявники у справах за заявами про встановлення фактів, що мають юридичне значення, поданих у зв`язку із збройною агресією, збройним конфліктом, тимчасовою окупацією території України, надзвичайними ситуаціями природного чи техногенного характеру, що призвели до вимушеного переселення з тимчасово окупованих територій України, загибелі, поранення, перебування в полоні, незаконного позбавлення волі або викрадення, втрати документів, необхідних для отримання компенсації за пошкоджені та знищені об`єкти нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України, а також порушення права власності на рухоме та/або нерухоме майно.
Оскільки позивач вимушений звертатися до суду з позовом для захисту свої прав як власник нерухомого майна з підстав неможливості надати правовстановлюючі документи на нерухоме майно у зв`язку зі збройною агресією російської федерації, він має право на звільнення від сплати судового збору у відповідності до пункту 21 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір».
Враховуючи вищенаведене, клопотання підлягає задоволенню.
Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 4, 8 Закону України «Про судовий збір», ст.ст. 136, 175, 185, 260 ЦПК України, -
п о с т а н о в и в:
Задовольнити клопотання представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про звільнення від сплати судового збору.
Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання позову до Сєвєродонецької міської військової адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області про визнання права власності на нерухоме майно.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Сорока О.В.