Справа № 703/5961/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2024 року м. Сміла

Суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області Биченко І.Я., розглядаючи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Смілянського нотаріального округу Терещенко Марини Євгенівни та приватного нотаріуса Смілянського нотаріального округу Таран Галини Володимирівни про визнання дій нотаріусів незаконними, визнання правочинів недійсними та відновлення становища права власності, відшкодування моральної шкоди,

у с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області з позовом до приватного нотаріуса Смілянського нотаріального округу Терещенко М.Є. та приватного нотаріуса Смілянського нотаріального округу Таран Г.В. про документальне підтвердження наявності або відсутності у неї права на спадщин та про визнання незаконними дій нотаріусів при оформленні та відчуженні майна.

У зв`язку з недотриманням позивачем вимог ст. 175, 177 ЦПК України ухвалою від 15 грудня 2023 року суд залишив позовну заяву без руху із наданням терміну для усунення вказаних в ухвалі недоліків.

08 січня 2024 року позивач на виконання вказаної ухвали подала до суду нову редакцію позовної заяви з додатками, в якій частково змінила позовні вимоги на наступні:

- дії приватних нотаріусів вчинені при оформленні та відчужені майна визнати незаконними;

- правочини створені в результаті незаконних дій нотаріусів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , а саме, свідоцтво про право на спадщину за законом АЕК № 684464 від 18.09.2002р.; заповіт ВЕК № 145445 від 25.03.2007р. на ім`я ОСОБА_4 ; свидетельство о праве личной собственности; свідоцтво про право на спадщину 2849 від 05.11.2009р.; свідоцтво про право на спадщину р.3815 від 24.11.1995р., договір купівлі-продажу № 869 від 07.06.2018р. визнати не дійсними та припинити їх дію і відновити становище права власності на будинок АДРЕСА_1 , яке існувало до порушення моїх майнових прав, тобто до дати складення свідоцтва АЕК 684464 18.09.2002;

- заподіяну моральну шкоду повернути мені повністю.

Ухвалою від 16 січня 2024 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі.

Оскільки після відкриття провадження у справі було з`ясовано, що позовна заява не відповідає вимогам ст. 175 ЦПК України, суд ухвалою від 16 травня 2024 року позовну заяву залишив без руху та надав позивачу строк, який не може перевищувати п`яти днів, для усунення недоліків, зокрема, шляхом визначення конкретних дій нотаріусів (відповідачів), які позивач просить визнати незаконними, із зазначенням змісту позовних вимог щодо кожного з них, визначення розміру моральної шкоди та відповідачів, до яких указана позовна вимога заявлена.

За змістом п.8 ч.1 ст.257 ЦПК України суд вправі залишити позов без руху також на стадії розгляду справи по суті, у тому числі коли розгляд справи починається заново у зв`язку із повторним авторозподілом справи.

Аналогічний висновок щодо застосування норми права у спірних правовідносинах викладено у постанові ВП ВС від 25 серпня 2020 року у справі № 910/13737/19.

Залишення позовної заяви без руху - це тимчасовий захід, який застосовується судом з метою усунення позивачем недоліків позовної заяви та дотримання порядку її подання. Недоліки можуть стосуватися як позовної заяви (змісту та форми), так і порядку подання.

23 травня 2024 року до суду надійшов лист ОСОБА_1 , у якому вона на виконання ухвали суду від 16 травня 2024 року конкретизувала, за її твердженням, позовні вимоги та виклала зміст позовних вимог.

Ознайомившись із поданим листом, суд приходить до наступного.

За змістом ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975, «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992. Відтак, в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

За правилами цивільного процесуального законодавства позовна заява за формою та змістом повинна відповідати вимогам, викладеним у ст. 175 ЦПК України, а також вимогам, встановленим ст. 177 цього Кодексу.

У позовній заяві повинні міститися не лише викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а й мають бути зазначені позовні вимоги до кожного з відповідачів.

Від змісту позовної заяви залежать дії суду щодо вирішення питання проведення подальших процесуальних дій по розгляду справи по суті, про визначення обставин, що мають значення для її вирішення, визначення суб`єктного складу спірних правовідносин, дослідження доказів тощо.

Від змісту позовних вимог також залежить і позиція відповідача, котрий, як і позивач, має право на судовий захист, для реалізації якого має бути обізнаний з тим, які вимоги до нього заявлені, з яких підстав і якими доказами це підтверджується.

Тому позивач зобов`язаний виконувати вимоги щодо дотримання процесуального порядку форми та змісту позовної заяви.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», резолютивна частина повинна мати вичерпні, чіткі, безумовні й такі, що випливають із встановлених фактичних обставин, висновки по суті розглянутих вимог і залежно від характеру справи давати відповіді на інші питання, зазначені у статтях 263-267 ЦПК України. У ній, зокрема, має бути зазначено й висновок суду по суті позовних вимог: які саме права позивача визнано або поновлено; конкретні дії, які відповідач повинен вчинити та на чию користь, або інший передбачений законом спосіб захисту порушеного права.

Тобто в позовній заяві має міститись посилання на те, до кого пред`явлений позов; що саме вимагає позивач (предмет позову); обставини, на яких ґрунтується вимога (матеріально-правова підстава позову); докази, що підтверджують ці обставини.

Таким чином, позивач зобов`язаний виконувати вимоги щодо доведення певного кола фактів, що мають процесуальне значення, для підтвердження наявності права на пред`явлення позову та дотримання процесуального порядку його пред`явлення.

Зміст позовних вимог, викладений у прохальній частині позовної заяви, повинен бути чітким, однозначним та не викликати можливості подвійного тлумачення.

Водночас, з поданого позивачем листа не вбачається, що нею усунуто недоліки, зазначені в ухвалі суду про залишення позовної заяви без руху.

Так, викладена у цьому листі прохальна частина не містить конкретних вимог до кожного з відповідачів та з неї незрозуміло, які саме їх дії відповідач просить визнати незаконними, у якому розмірі з кожного з відповідачів позивач просить стягнути моральну шкоду (не зазначено кожної суми окремо).

За своїм змістом направлений до суду лист фактично містить конкретизацію підстав для звернення до суду з наведеним позовом, однак так і не містить позовних вимог до кожного з позивачів з урахуванням наведених судом обґрунтувань.

Відповідно до ч. 4 ст.12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

З урахуванням викладеного, позивач була належним чином та у передбаченому законом порядку поінформована про обов`язок усунути недоліки позовної заяви шляхом приведення її змісту у відповідність до вимог ст.175 , 177 ЦПК України, однак не подала до суду позовну заяву, яка б відповідала цим вимогам, і таким чином, не вичерпала наявних засобів захисту свого права, а тому її право на звернення до суду за захистом не можна вважати порушеним.

Даний висновок суду відповідає правовим позиціям, викладеним в постановах Верховного Суду від 12.09.2018 року у справі №705/3875/17 та від 22.05.2019 року у справі №705/5060/18.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо провадження у справі відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, та/або не було сплачено судовий збір і позивач не усунув цих недоліків у встановлений судом строк.

За наведених обставин приходжу до висновку, що оскільки недоліки позовної заяви у встановлений судом строк позивачем не усунуто, відтак позовна заява ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Смілянського нотаріального округу Терещенко М.Є. та приватного нотаріуса Смілянського нотаріального округу Таран Г.В. про визнання дій нотаріусів незаконними, визнання правочинів недійсними та відновлення становища права власності, відшкодування моральної шкоди підлягає залишенню без розгляду на підставі п.8 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

Керуючись п. 8 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, ст. 260, 261 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Смілянського нотаріального округу Терещенко Марини Євгенівни та приватного нотаріуса Смілянського нотаріального округу Таран Галини Володимирівни про визнання дій нотаріусів незаконними, визнання правочинів недійсними та відновлення становища права власності, відшкодування моральної шкоди - залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачу, що особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення його без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і може бути оскаржена сторонами безпосередньо в Черкаський апеляційний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом 15 днів з дня її складення.

Суддя: І.Я. Биченко