справа № 462/4271/24
УХВАЛА

07 червня 2024 року Залізничний районний суд м.Львова у складі:

головуючого судді Колодяжного С.Ю.

з участю секретаря судового засідання Чайко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Львові заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Суперіум» про заміну сторони виконавчого провадження,

встановив:

ТОВ «ФК «Суперіум» 23.05.2024 року звернулося до суду із заявою, в якій просить замінити сторону виконавчого провадження №55212644 від 21.11.2017 року.

В обґрунтування заяви посилається на те, що на примусовому виконанні у приватного виконавця Пиць А.А. перебуває виконавче провадження №55212644, відкрите на підставі виконавчого напису №1897 вчиненого 30.10.2017 року про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Ідея Банк». 15.11.2023 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «ФК «Суперіум» укладено Договір факторингу №15/11/23, відповідно до якого ТОВ «ФК «Суперіум» набуло право грошової вимоги за договорами кредиту, в тому числі за договором кредиту №Z02.950.74276, який був укладений з ОСОБА_1 . У зв?язку з наведеним, просить заяву задовольнити.

Згідно з ч.3 ст.442 ЦПК України суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб, неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Учасники справи, будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду заяви, в судове засідання не з`явились, що, відповідно до ч.3 ст.442 ЦПК України, не є перешкодою для розгляду питання про заміну сторони виконавчого провадження. При цьому заявник у заяві про заміну сторони виконавчого провадженняпросив проводити розгляд такої за його відсутності.

Дослідивши заяву, перевіривши наведені заявником доводи щодо заміни стягувача за виконавчим провадженням, вивчивши матеріали заяви, а також матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 30.10.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічов О.М. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №1897, за яким звернуто стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Ідея Банк» заборгованості за кредитним договором №Z02.950.74276 від 04.02.2016 року у розмірі 70887,28 грн., за період з 07.03.2017 року по 18.09.2017 року, та 1600 грн. плати за вчинення виконавчого напису (а.с.56).

21.11.2017 року приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Пиць А.А. було відкрито виконавче провадження №55212644 на підставі виконавчого напису вчиненого 30.10.2017 року, зареєстрованого в реєстрі за №1897(а.с.69)

15.11.2023 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «ФК «Суперіум» укладено договір факторингу №15/11/23, відповідно до якого АТ «Ідея Банк» відступило ТОВ «ФК «Суперіум» право вимоги за кредитними договорами, в тому числі за договором кредиту №196/МБ-48, який був укладений з ОСОБА_1 (а.с.11, 12-18).

Підставами виникнення цивільних прав та обов?язків, зокрема, є договори та інші правочини (п.1 ч.2 ст.11 ЦК України).

Відповідно до ч.1, 2, 5 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа, на користь чи в інтересах якої видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення. У разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до ч.1, 2 ст.442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Під процесуальним правонаступництвом у виконавчому провадженні слід розуміти заміну однієї зі сторін (стягувача або боржника) з переходом прав та обов`язків від правопопередників до іншої особи (правонаступника), що раніше не брали участі у виконавчому провадженні.

Згідно ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов?язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, за змістом ст.512 ЦК України, ст.442 ЦК України та ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов?язанні він замінюється правонаступником.

По своїй суті заміна кредитора в зобов?язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. У зв`язку заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, і її заміна новим кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» за заявою заінтересованої особи. Такою заінтересованою особою є новий кредитор (правонаступник).

Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (стаття 204 ЦК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 року у справі №2-1383/2010 (провадження №14-308цс18) зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

Враховуючи викладене, задоволення заяви про заміну сторони правонаступником здійснюється судом відповідно до норм матеріального і процесуального права, які не передбачають право суду надавати на цій стадії оцінку оспорюваним правочинам, що буде порушувати презумпцію їх правомірності (стаття 204 ЦК України).

Крім того, у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 17.01.2020 року в справі № 916/2286/16 зазначено, що, вирішуючи питання про наявність підстав для заміни учасника справи (сторони виконавчого провадження) правонаступником за відсутності обставин, що свідчать про нікчемність договору, на підставі якого подано заяву про заміну учасника правовідносин, а також відомостей щодо оспорювання або визнання недійсним цього договору у встановленому порядку, суд має виходити з принципу правомірності цього правочину, дослідивши та надавши оцінку достатності та достовірності наданих в обґрунтування заяви про заміну сторони доказів для здійснення відповідної заміни.

Тотожна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 27.10.2021 року у справі № 2-1069/11 (провадження № 61-8036св21).

Матеріали справи не містять відомостей про наявність судових рішень про визнання недійсним договору факторингу №15/11/23 від 15.11.2023 року, укладеного між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «ФК «Суперіум».

Враховуючи наведене, оскільки, на даний час виконавче провадження №55212644, яке відкрито на підставі виконавчого напису, виданого 30.10.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічок О.М., зареєстрованого в реєстрі за №1897, не припинено та заборгованість за кредитним договором №Z02.950.74276 від 04.02.2016 року у розмірі 70887, 28 грн. не погашена, здійснюється примусове виконання вказаного виконавчого провадження, суд дійшов висновку, що подана заява є підставною та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.81, 258-261, 353-355, 442 ЦПК України, суд

постановив:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Суперіум» - задовольнити.

Замінити стягувача Публічне акціонерне товариство «Ідея Банк» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Суперіум» у виконавчому провадженні №55212644 з виконання виконавчого напису, виданого 30.10.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічок Олегом Миколайовичем, зареєстрованого в реєстрі за №1897, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» заборгованості за кредитним договором №Z02.950.74276 від 04.02.2016 року у розмірі 70887,28 грн., за період з 07.03.2017 року по 18.09.2017 року, та 1600 грн. плати за вчинення виконавчого напису.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст.261 ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя (підпис)

Згідно з оригіналом.

Суддя: С.Ю. Колодяжний