УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2024 року Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:

судді Борєйко О.М.

за участю секретаря судового засідання Чорнуцької І.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси скаргу ОСОБА_1 на дії та бездіяльність начальника Першого відділу державної виконавчої служби у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бондаренко Альони Миколаївни, стягувач Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі Черкаського обласного управління АТ «Ощадбанк»,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Соснівського районного суду м. Черкаси з вказаною скаргою.

В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що заочним рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 22 серпня 2018 задоволено позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», в особі філії - Черкаське обласне управління AT «Ощадбанк», до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 (заявник) про стягнення заборгованості за кредитним договором, стягнуто з відповідачів солідарно заборгованість за договором про іпотечний кредит № 29-2203/2007 від 31 травня 2007 року в розмірі 61616,56 доларів США; рішення набрало законної сили 08 жовтня 2018 року.

На виконання рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 22 серпня 2018 Соснівським районним судом м. Черкаси 25 жовтня 2018 року видано виконавчі листи №712/16074/17, які були пред`явлені стягувачем для примусового виконання до Першого ВДВС у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Постановами приватного 06 листопада 2018 року відкрито виконавчі провадження № 57583201 і № 57583389 з примусового виконання виконавчих листів Соснівського районного суду м. Черкаси №712/16074/17 від 25 жовтня 2018 року.

Постановою головного державного виконавця Соснівського відділу ДВС у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ) Василюк Ю.О. ВП № 57583389 від 08 січня 2021 року виконавчий лист № 712/16074/17, виданий 25 жовтня 2018 року, повернуто стягувачу на підставі п. 2) ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Постановою головного державного виконавця Соснівського відділу ДВС у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ) Василюк Ю.О. ВП № 57583201 від 08 січня 2021 року виконавчий лист № 712/16074/17, виданий 25 жовтня 2018 року, повернуто стягувачу на підставі п. 2) ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

В подальшому стягувач повторно пред`явив виконавчий документ до виконання приватному виконавцеві виконавчого округу Черкаської області Плесюку Олексію Степановичу.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Плесюк О.С. від 10 лютого 2022 року відкрито виконавче провадження № 68615408 з примусового виконання виконавчого листа Соснівського районного суду м. Черкаси від 25 жовтня 2018 року № 712/16074/17 та накладено арешт на усі грошові кошти/електронні гроші скаржника, що містяться на рахунках скаржника, відкритих в банківських установах.

В травні 2023 скаржник був призваний до військової служби в військову частину НОМЕР_1 і з червня 2022 почав отримувати грошове забезпечення у вигляді заробітної плати, яка надходила на рахунок НОМЕР_2 , спеціально відкритий для таких цілей в AT КБ «Приватбанк» на ім`я ОСОБА_1 .

Починаючи з 18 червня 2023 року скаржник не мав можливості користуватись грошовими коштами,які надходили на рахунок останнього як заробітна плата, оскільки постановою приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Плесюк О.С. від 10 лютого 2022 року був накладений арешт на грошові кошти на рахунку № НОМЕР_2 , відкритому на ім`я ОСОБА_1 в АТ КБ «Приватбанк».

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Плесюк О.С. № ВП 68615408 від 09 серпня 2023 року було знято арешту з рахунку № НОМЕР_2 , відкритого на ім`я ОСОБА_1 в АТ КБ «Приватбанк», в зв`язку з надходженням від скаржника заяви про зняття арешту з грошових коштів на вказаному рахунку у зв`язку з тим, що на нього надїодить заробітна плата.

Водночас, в рамках вже завершених виконавчих провадженнях № 57583201 і № 57583389 на рахунок № НОМЕР_2 , відкритий на ім`я ОСОБА_1 в АТ КБ «Приватбанк», постановою державного виконавця Першого ВДВС у м. Черкаси ЦМУМЮ (м. Київ) також було накладено арешт, при цьому вказана постанова державного виконавця скаржнику не надходила.

19 лютого 2024 року представник скаржника звернувся до начальника Першого ВДВС у м. Черкаси ЦМУМЮ (м. Київ) із заявою про скасування арешту з грошових коштів, які надішли як заробітна плата, на рахунок НОМЕР_2 , відкритий на ім`я ОСОБА_1 в АТ КБ «Приватбанк», оскільки вказаний рахунок використовується скаржником виключно для отримання ним грошового забезпечення військовослужбовця, яка є єдиним джерелом доходів військовослужбовця, та надано докази на підтвердження вказаних фактів і обставин.

02 квітня 2024 року представником скаржника отримано відповідь від начальника Першого ВДВС у м. Черкаси ЦМУМЮ (м. Київ) Бондаренко А.М. про відмову в знятті арешту з грошових коштів, що містяться на рахунку IBAN НОМЕР_2 , відкритому в AT КБ «Приватбанк» на ім`я ОСОБА_1 .

Відповідно до ч.1 ст.447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, порушено їхні права чи свободи.

Враховуючи викладене, скаржник звернувся до Соснівського районного суду м. Черкаси з вказаною скаргою.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 11 квітня 2024 року відкрито провадження за скаргою та призначено судове засідання.

В судовому засіданні представник скаржника ОСОБА_3 заявлені в скарзі вимоги підтримав скаргу та просив їх задовольнити.

В судовому засіданні представник Першого відділу ДВС у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) - державний виконавець Анісімов О.О. не заперечував проти задоволення заявлених в скарзі вимог.

Дослідивши матеріали справи, надані сторонами докази, дослідивши їх всебічно, повно, об`єктивно, безпосередньо в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши всі обставини справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно зі ст. 431 ЦПК України, виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців.

заочним рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 22 серпня 2018 задоволено позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», в особі філії - Черкаське обласне управління AT «Ощадбанк», до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 (заявник) про стягнення заборгованості за кредитним договором, стягнуто з відповідачів солідарно заборгованість за договором про іпотечний кредит № 29-2203/2007 від 31 травня 2007 року в розмірі 61616,56 доларів США; рішення набрало законної сили 08 жовтня 2018 року.

На виконання рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 22 серпня 2018 Соснівським районним судом м. Черкаси 25 жовтня 2018 року видано виконавчі листи №712/16074/17, які були пред`явлені стягувачем для примусового виконання до Першого ВДВС у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Постановами приватного 06 листопада 2018 року відкрито виконавчі провадження № 57583201 і № 57583389 з примусового виконання виконавчих листів Соснівського районного суду м. Черкаси №712/16074/17 від 25 жовтня 2018 року.

Постановою головного державного виконавця Соснівського відділу ДВС у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ) Василюк Ю.О. ВП № 57583389 від 08 січня 2021 року виконавчий лист № 712/16074/17, виданий 25 жовтня 2018 року, повернуто стягувачу на підставі п. 2) ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Постановою головного державного виконавця Соснівського відділу ДВС у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ) Василюк Ю.О. ВП № 57583201 від 08 січня 2021 року виконавчий лист № 712/16074/17, виданий 25 жовтня 2018 року, повернуто стягувачу на підставі п. 2) ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

В подальшому стягувач повторно пред`явив виконавчий документ до виконання приватному виконавцеві виконавчого округу Черкаської області Плесюку Олексію Степановичу.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Плесюк О.С. від 10 лютого 2022 року відкрито виконавче провадження № 68615408 з примусового виконання виконавчого листа Соснівського районного суду м. Черкаси від 25 жовтня 2018 року № 712/16074/17 та накладено арешт на усі грошові кошти/електронні гроші скаржника, що містяться на рахунках скаржника, відкритих в банківських установах.

В травні 2023 скаржник був призваний до військової служби в військову частину НОМЕР_1 і з червня 2022 почав отримувати грошове забезпечення у вигляді заробітної плати, яка надходила на рахунок НОМЕР_2 , спеціально відкритий для таких цілей в AT КБ «Приватбанк» на ім`я ОСОБА_1 .

Починаючи з 18 червня 2023 року скаржник не мав можливості користуватись грошовими коштами,які надходили на рахунок останнього як заробітна плата, оскільки постановою приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Плесюк О.С. від 10 лютого 2022 року був накладений арешт на грошові кошти на рахунку № НОМЕР_2 , відкритому на ім`я ОСОБА_1 в АТ КБ «Приватбанк».

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Плесюк О.С. № ВП 68615408 від 09 серпня 2023 року було знято арешту з рахунку № НОМЕР_2 , відкритого на ім`я ОСОБА_1 в АТ КБ «Приватбанк», в зв`язку з надходженням від скаржника заяви про зняття арешту з грошових коштів на вказаному рахунку у зв`язку з тим, що на нього надходить заробітна плата.

Водночас, в рамках вже завершених виконавчих провадженнях № 57583201 і № 57583389 на рахунок № НОМЕР_2 , відкритий на ім`я ОСОБА_1 в АТ КБ «Приватбанк», постановою державного виконавця Першого ВДВС у м. Черкаси ЦМУМЮ (м. Київ) також було накладено арешт, при цьому вказана постанова державного виконавця скаржнику не надходила.

19 лютого 2024 року представник скаржника звернувся до начальника Першого ВДВС у м. Черкаси ЦМУМЮ (м. Київ) із заявою про скасування арешту з грошових коштів, які надішли як заробітна плата, на рахунок НОМЕР_2 , відкритий на ім`я ОСОБА_1 в АТ КБ «Приватбанк», оскільки вказаний рахунок використовується скаржником виключно для отримання ним грошового забезпечення військовослужбовця, яка є єдиним джерелом доходів військовослужбовця, та надано докази на підтвердження вказаних фактів і обставин.

02 квітня 2024 року представником скаржника отримано відповідь від начальника Першого ВДВС у м. Черкаси ЦМУМЮ (м. Київ) ОСОБА_4 про відмову в знятті арешту з грошових коштів, що містяться на рахунку IBAN НОМЕР_2 , відкритому в AT КБ «Приватбанк» на ім`я ОСОБА_1 , оскільки на момент прийняття державним виконавцем рішення про накладення арешту на кошти скаржника, останній не був призваний до військової служби та не отримував грошового забезпечення.

Згідно довідки Військової частини НОМЕР_1 від 01 лютого 2024 року, рахунок № НОМЕР_2 , відкритий АТ КБ «Приватбанк`на імя ОСОБА_1 , дійсно використовувалась для отримання грошового забезпечення у Військовій частині НОМЕР_1 військовослужбовцем ОСОБА_1 .

Згідно виписки АТ КБ «Приватбанк» щодо цільових надходжень на картку для виплат НОМЕР_3 , на рахунок НОМЕР_2 , відкритий на ім`я ОСОБА_1 надходили виключно платежі від військової частини НОМЕР_1 з призначенням «заробітна плата».

Про вказані обставини боржник повідомив державного виконавця та надав докази на їх підтвердження, однак, арешт вказаних коштів не скасовано.

Кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом (стаття 43 Конституції України).

Відповідно до статті 94 КЗпП України, заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно - ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства, установи, організації і максимальним розміром не обмежується.

Приписами частини 1 статті 2, частини 2 статті 10 Конвенції про захист заробітної плати від 01 липня 1949 року № 95, ратифікованої Україною 04 серпня 1961 року, визначено, що дана Конвенція застосовується до всіх осіб, яким виплачується або повинна виплачуватися заробітна плата. Заробітна плата повинна охоронятися від арештів і передачі в такій мірі, в якій це вважається потрібним для утримання працівника і його сім`ї.

Заробітна плата в розумінні поняття «власності» є майном, на захист якого втому числі стає стаття 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Принципи, закріплені в статях 3 та 43 Конституції України, також знаходять своє вираження в положеннях статей 97 Кодексу законів про працю України, статтях 15, 22, 24 Закону України «Про працю».

Зазначені норми в сукупності свідчать про те, що держава гарантує та захищає законом право громадянина на своєчасне одержання винагороди за працю.

Законом України «Про виконавче провадження» не передбачено накладення арешту на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші соціальні доходи боржника.

Натомість, у розділі ІХ Закону України «Про виконавче провадження» передбачено дії державного виконавця у разі виявлення що боржник отримує заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.

Частиною 1 статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 68 Закону України «Про виконавче провадження», стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається:1)у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, 2) відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, 3) у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів, зокрема аліментів. За іншими виконавчими документами виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника - за письмовою заявою стягувача або за виконавчими документами, сума стягнення за якими не перевищує п`яти мінімальних розмірів заробітної плати.

Зазначена норма права визначає кошти, що складають заробітну плата як особливий об`єкт, на який може бути звернуто стягнення на виконання виконавчого документа, та обмежує таке стягнення відсутністю інших коштів та/або об`єктів для стягнення, видами боргових зобов`язань (періодичні платежі) та сумою стягнення.

Відповідно частини першої статті 70 Закону України «Про виконавче провадження», розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Частиною 2 статті 70 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що з заробітної плати боржника може бути відраховано не більш як 50 відсотків її розміру на утримання членів сім`ї (аліменти), на відшкодування збитків від розкрадання майна підприємств, установ і організацій, на відшкодування пенсіонером шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також у зв`язку із смертю потерпілого, на повернення переплачених сум заробітної плати в передбачених законом випадках. За іншими видами стягнень, якщо інше не передбачено законом, - 20 відсотків.

Згідно вимог п.10-2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, зокрема, припиняється звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника (крім рішень про стягнення аліментів та рішень, боржниками за якими є громадяни Російської Федерації).

З 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією рф проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Указом президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року в Україні введений воєнний стан строком на 30 днів, тобто до 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року.

В подальшому, на підставі Указів Президента України від 14.03.2022 № 133/2022, від 18.04.2022 № 259/2022, від 17.05.2022 № 341/2022, від 12.08.2022 № 573/2022, від 07.11.2022 № 757/2022, від 06.02.2023 № 58/2023, від 01.05.2023 № 254/2023, від 26.07.2023 № 451/2023, від 06.11.2023 № 734/2023 у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією рф, воєнний стан на території України неодноразово продовжувався.

Указом Президента України від 05 лютого 2024 року № 49/2024 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» воєнний стан на території України продовжено з 05 години 30 хвилин 14 лютого 2024 строком на 90 діб, тобто до 13 травня 2024 року.

Згідно правового висновку Великої Палати Верховного Суду в постанові від 20 квітня 2022 року у справі № 756/8815/20, накладення арешту на кошти, що складають заробітну плату боржника після здійснення утримань із неї за виконавчими документами та понад встановлений законом розмір для відрахувань із заробітної плати, є надмірним тягарем для боржника та порушенням його прав на одержання винагороди за працю та достойні умови життя. Таким чином, не може бути накладений арешт на кошти, що складають заробітну плату боржника після фактичного здійснення утримань із неї за виконавчими документами та на усі кошти заробітної плати боржника поза межами дозволених законом розмірів відрахувань із такої заробітної плати, а якщо такий арешт накладений, то він має бути знятий. (п.66-67 Постанови ВП ВС від 20.04.2022 № 756/8815/20)

Зняття арешту з коштів, що складають заробітну плату, здійснюється виконавцем відповідно до ч.4 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» на підставі поданих боржником документів, підтверджуючих статус коштів виключно із заробітної плати, або на підставі повідомлення банку про заборону накладення арешту на такий рахунок відповідно до частини другої вищевказаної статті.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження», підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на кошти, що знаходяться на цьому рахунку, заборонено законом.

Виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону (абзац другий частини другої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження»).

Отже, виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. При цьому саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до частини третьої статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» повинен визначити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі знаходження на рахунку коштів, накладення арешту на які заборонено, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із частиною четвертою статті 59 Закону України «Про виконавче провадження».

Також виконавець може самостійно зняти арешт з усіх або частини коштів на рахунку боржника у банківській установі в разі отримання документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом (частина четверта статті 59 Закону України «Про виконавче провадження»).

Вказаний правовий висновок викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 травня 2020 року у справі № 905/361/19 (провадження № 12-28гс20) (пункти 7.14, 7.15 постанови ВП ВС № 905/361/19 від 19.05.2020).

Згідно ч.ч.1,2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Зокрема виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 43 Конституції України гарантовано, що право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом; громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Накладення арешту на грошові кошти, що містяться на рахунку № НОМЕР_3 ( НОМЕР_2 ), відкритому в АТ КБ «Приватбанк» на ім`я ОСОБА_1 , як заробітна плата (грошове забезпечення військовослужбовця) від Військової частини НОМЕР_1 , призводить до порушення конституційних прав скаржника.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 451 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

На підставі вищевикладеного, відповідно до ст.ст. 19, 43 Конституції України, згідно ст.ст. 18, 34, 48, 52, 59, 68, 70 Закону України «Про виконавче провадження» п.10-2 перехідних та прикінцевих положень Закону України «Про виконавче провадження», та керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 83, 89, 95, 258-261, 353, 354, 447-453 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на дії та бездіяльність начальника Першого відділу державної виконавчої служби у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бондаренко Альони Миколаївни, стягувач Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі Черкаського обласного управління АТ «Ощадбанк» задовольнити.

Зобов`язати уповноважених осіб Першого відділу державної виконавчої служби у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) скасувати арешт грошових коштів, накладений постановою державного виконавця ВП № 5783201 від 28 серпня 2020 року та постановою ВП № 57583389 від 12 червня 2020 року у, які є заробітною платою (грошовим забезпеченням військовослужбовця ОСОБА_1 ), на рахунку № НОМЕР_3 ( НОМЕР_2 ), відкритому в АТ КБ «Приватбанк» на ім`я ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ) для зарахування заробітної плати.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, а в разі оскарження, після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.М. Борєйко