Справа № 183/8806/22
№ 2/183/310/24
29 лютого 2024 року м.Новомосковськ
Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді - Оладенко О.С.
за участю секретаря судового засідання - Павлюк А.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадженняу у приміщенні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області цивільну справу за позовом Органу опіки та піклування Губиниської селищної ради до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на дитину, -
У грудні 2022 року орган опіки та піклування Губиниської селищної ради Новомосковського району звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.
В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що відповідач є батьком малолітньої дитини - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка перебуває на обліку служби у справах дітей Губиниської селищної ради, як дитина, що опинилася в складних життєвих обставинах. Мати дитини - ОСОБА_3 засуджена вироком суду, на теперішній час відбуває покарання. Відповідач також має судимості, з постановленням вироків. У 2021 році, звільнившись із місць позбавлення волі, батько дитини звернувся до Служби у справах дітей із заявою про влаштування дитини в родину її рідної тітки - ОСОБА_4 , де дитина перебуває до цього часу. У березні 2022 відповідач звернувся до Служби із заявою про повернення дитини за його місцем проживання, у зв`язку з чим йому була надана консультативна допомога, встановлено строк шість місяців для закінчення курсу лікування, повної соціалізації, вирішення побутових питань, облаштування будинку та створення належних умови для проживання дитини. Станом на вересень 2022 року ситуація не змінилася, відповідач не працевлаштований, джерел доходу не має, виплати по інвалідності не отримує; його будинок перебуває у аварійному стані; відповідач не підготував будинок для проживання малолітньої дитини; батько має низький виховний потенціал, оскільки не усвідомлює, що дитина не може проживати в таких умовах як він сам. Таким чином, на даний час відповідач не може виконувати батьківські обов`язки, при бесідах веде себе агресивно, на зауваження реагує не адекватно. За таких обставин, позивач просить позбавити відповідача батьківських прав відносно його малолітньої дитини, та стягнути з нього аліменти на дитину у розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу).
Ухвалою суду від 13.01.2023 відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду у порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 02 травня 2023 року закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду.
У судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання повторно не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно, причини неявки суду не повідомив. Будь-яких заяв та клопотань від відповідача не надходило.
Щодо належного повідомлення позивача про розгляд цієї справи слід зазначити наступне.
Судом на адресу зареєстрованого місця проживання відповідача ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) неодноразово направлялись судові повістки рекомендованими листами з повідомленням. Однак, до суду не поверталися ні поштове повідомлення про вручення поштового відправлення, ні конверт з довідкою про причини невручення. Оскільки були відсутні докази належного повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи, судове засідання в черговий раз було відкладено. 25.01.2024 судом постановлено окрему ухвалу, якою зокрема зобов`язано керівництво АТ «Укрпошта» вжити заходів реагування та забезпечення вручення адресату поштових відправлень. І лише 23.02.2024 до суду повернулося п`ять поштових конвертів, адресатних відповідачу, з довідкою про причини невручення «адресат відсутній за вказаною адресою».
Як встановлено у ч.1 ст.131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.
В свою чергу, відповідач ОСОБА_1 не повідомляв суд про зміну своєї адреси.
Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив, відповідно до статті 280 ЦПК України, суд за згодою позивача, вважає за можливе, проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до свідоцтва про народження батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є відповідач по справі ОСОБА_1 , а матір`ю - ОСОБА_3 (а.с.15).
Вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області у справі №183/2676/21 від 29.04.2021, який набрав законної сили 31.05.2021, ОСОБА_3 визнано винуватою у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 121 КК України та призначено їй покарання у виді позбавлення волі строком на сім років (а.с.19-23).

Оцінюючи доводи позивача про неналежне виконання батьком дитини ОСОБА_1 батьківських обов`язків, суд враховує наступне.

ОСОБА_1 був засуджений вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області у справі №183/1909/21 від 05.05.2021, який набрав законної сили 05.06.2021, за ч.1 ст.309 КК України, йому призначено покарання у виді арешту строком 3 місяці, з моменту фактичного затримання (а.с.17-18).

Рішенням виконавчого комітету Губиниської селищної ради №116 від 10.08.2021 малолітній дитині ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , надано статус дитини позбавленої батьківського піклування, на період відбування батьками покарання в місцях позбавлення волі (а.с.24).

09.11.2021 ОСОБА_1 звернувся до Губиниської селищної ради із заявою, у якій просив влаштувати його малолітню доньку ОСОБА_2 до сім`ї ОСОБА_4 , у цій же заяві батько дитини зобов`язався приймати участь у вихованні та розвитку дитини, забезпечувати її необхідними речами (а.с.25).

24.11.2021 виконавчим комітетом Губиниської селищної ради прийнято рішення №197 згідно з яким вирішено вважати рішення від 10.08.2021 «Про надання статусу дитини позбавленої батьківського піклування ОСОБА_2 , 2019 р.н., таким що втратило чинність (а.с.26).

На підставі наказу начальника Служби у справах дітей №2 від 02.03.2022 малолітню дитину ОСОБА_2 влаштовано до родини рідної тітки ОСОБА_4 , на час лікування батька ОСОБА_1 (а.с.27).

14.03.2022 ОСОБА_1 звернувся до Служби із заявою про намір повернути дитину за місцем свого проживання, до якої додав довідку про проходження амбулаторного лікування, перебування на обліку у лікаря фтизіатра та довідку про те, що він не перебуває на обліку у лікаря нарколога (а.с.28,29,30).

За результатом розгляду поданої відповідачем заяви, з урахування складеного акту оцінки потреб сім`ї (а.с.32-34) та висновку оцінки потреб сім`ї КЗ "Центр надання соціальних послуг Губиниської селищної ради"(а.с.35-36), виконавчим комітетом Губиниської селищної ради 20.05.2022 було прийнято рішення №53 «Про недоцільність повернення дитини на виховання батьку ОСОБА_1 », оскільки останнім не створено належних умов для проживання малолітньої дитини. Цим же рішенням надано ОСОБА_1 термін 6 місяців для закінчення курсу лікування, повної соціалізації, вирішення побутових питань (а.с.37).

В подальшому, 10.06.2022 та 09.09.2022 Службою у справах дітей складено акти обстеження умов проживання відповідача за адресою: АДРЕСА_1 , якими серед іншого встановлено, що в будинку брудно, ремонт не проводився, спальні місця закидані брудними речами, електро та газопостачання відключено, запас харчів відсутній; в кімнаті дитини не має спального, робочого місця, відсутній запас речей та іграшок; сам будинок перебуває у аварійному стані; подвір`я в занедбаному стані, в будинку з різних сторін вибито шибки, відповідач не підготував будинок для проживання малолітньої дитини (а.с.38,39).

Згідно з актом оцінки потреб сім`ї та висновком оцінки потреб сім`ї від 12.09.2022, складених КЗ "Центр надання соціальних послуг» Губиниської селищної ради", ОСОБА_1 за станом здоров`я не має змоги працевлаштуватися, має ІІ групу інвалідності (туберкульоз легенів), будь-яких доходів немає, виплати по інвалідності не отримує; житло для дитини не облаштував, в будинку брудно, відсутнє скло у трьох вікон, у дворі безлад; холодильника немає, газопостачання відключено через аварійну ситуацію з газопроводом; зі слів сусідів зловживає алкогольними напоями; у зв`язку з тим, що дитина виховується у сім`ї рідної тітки, її батько ОСОБА_1 не виконує свої батьківські обов`язки, не спілкується з дитиною, не приїздить до неї та нічого не робить для того щоб змінити ситуацію; не здатний забезпечити потреби своєї малолітньої дитини, має низький рівень виховного потенціалу, є конфліктною людиною, іноді агресивною; мати дитини ОСОБА_3 не може забезпечити потреби дитини, оскільки відбуває термін покарання на сім років; малолітня дитини ОСОБА_2 виховується в родині рідної тітки - ОСОБА_4 , де їй комфортно, де її люблять і піклуються про неї (а.с.40-43).

За таких обставин, 28.09.2022 виконавчим комітетом було прийнято рішення №140 «Про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 по відношенню до його малолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 » та направлення відповідної позовної заяви до суду (а.с.45).

28 лютого 2023 року органом опіки та піклування виконавчого комітету Губиниської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області складено висновок, у якому вважає за доцільне позбавити ОСОБА_1 батьківських прав по відношенню до його малолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Так, зі змісту вказаного висновку, серед іншого вбачається, що станом на 28 вересня 2022 року господарчі будівлі, за місцем проживання відповідача, знаходяться в аварійному стані, подвір`я і присадибна ділянку в занедбаному стані, в будинку вибиті шибки, ОСОБА_1 не створив умов для проживання дитини та не скористався наданим йому терміном для вирішення побутових питань (а.с.57-59).

Поданий висновок органу опіки та піклування містять мотиви його прийняття, посилання на обставини справи, норми законодавства, яким керувався орган опіки та піклування та не суперечить інтересам дитини, тому із зазначеним висновком суд погоджується.

Оцінюючи наявність підстав для позбавлення відповідача батьківських прав суд керується наступними нормами права.

Відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків.

Згідно ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Як встановлено у ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Звертаючись до суду з позовом про позбавлення батьківських прав, позивач, як на підставу позову, посилалась на ухилення відповідача від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Відповідно до ст. 9 Конвенції про права дитини, дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини.

При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (п.п. 94-102. рішення ЄСПЛ у справі «Мамчур проти України» від 16 липня 2015 року (заява № 10383/09).

Європейський суд з прав людини зазначив у рішенні у справі «Нойлінґер та Шурук проти Швейцарії» (Neulingerand Shuruk v. Switzerland), (заява № 41615/07, ЄСПЛ 2010 року), що інтерес дитини складається з двох аспектів. З одного боку цей інтерес вимагає, що зв`язки дитини з її сім`єю мають бути збережені, за винятком випадків, коли сім`я виявилася особливо непридатною. Звідси випливає, що сімейні зв`язки можуть бути розірвані лише у виняткових випадках, та що необхідно зробити все, щоб зберегти особисті відносини та, якщо і коли це можливо, «відновити» сім`ю.

Відповідно до п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення та позбавлення батьківських прав" ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідність харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України

Відповідно до частин першої, другої статті 3 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року (Конвенція ООН про права дитини) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

З матеріалів справи судом не встановлено жодних намагань відповідача виховувати дитину та матеріально її забезпечувати, що свідчить про фактичне самоусунення відповідача від виконання батьківських обов`язків по вихованню дитини.

Таким чином, повно і всебічно з`ясувавши всі обставини справи, дослідивши та оцінивши наявні докази у сукупності, суд дійшов висновку про наявність порушення прав та інтересів дитини, свідомого ухиляння відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків, невжиття протягом тривалого часу жодних заходів щодо можливості забезпечення належних умов для фізичного, духовного розвитку та виховання дитини, а тому наявні достатні правові підстави для задоволення позовних вимог в частині позбавлення батьківських прав.

Вирішуючи вимоги позивача в частині стягнення аліментів суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч.ч.2, 3 ст.166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.

Відповідно до ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Оскільки відповідач є батьком малолітньої дитини, а позбавлення батьківських прав не звільняє його від обов`язку утримувати дитину, позовні вимоги в частині стягнення аліментів підлягають задоволенню.

При визначенні розміру аліментів суд враховує, що відповідач є працездатним, не надав суду доказів про наявність у нього інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, дітей та про проведення з нього стягнень на утримання зазначених осіб. Відповідач не скористався своїм правом на подання суду заперечень проти позову та доказів на яких вони ґрунтуються та не надав суду відомостей щодо його майнового стану, стану здоров`я чи інших відомостей, які впливають на визначення розміру аліментів, а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліментів на утримання дитини у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дитини.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивача звільнено від сплати судового збору за подання цього позову, з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 76, 81, 89, 141, 263, 265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Органу опіки та піклування Губиниської селищної ради Новомосковського району - задовольнити повністю.

Позбавити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьківських прав відносно малолітньої дитини - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь осіб чи закладу в якому буде перебувати дитина, аліменти на дитину - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку/доходу/, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 14 грудня 2022 року та до досягнення дитиною повноліття.

На підставі п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

позивач - орган опіки та піклування Губиниської селищної ради Новомосковського району, , місцезнаходження: 51250, Дніпропетровська обл., Новомосковський район, смт.Губиниха, вул.Шевченка, 16;

відповідач - ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 .

Повне судове рішення складено і підписано 29 лютого 2024 року .

Суддя Оладенко О.С.