Справа № 700/176/24
Провадження № 2/700/153/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2024 року Лисянський районний суд Черкаської області

у складі: головуючого судді Бесараб Н.В.,

за участю секретаря судового засідання Мельніченко Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Лисянка цивільну справу №700/175/24, провадження №2/700/153/24 за позовною заявою ОСОБА_1 до Бужанської сільської ради Звенигородського району Черкаської області про встановлення юридичних фактів та визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Бужанської сільської ради Звенигородського району Черкаської області про встановлення юридичних фактів та визнання права власності на спадкове майно.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мама - ОСОБА_2 . Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,59 га, яка розташована на території Кам`янобрідської сільської ради. Вона, як спадкоємець першої черги за законом, після смерті ОСОБА_2 , звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Однак, при зверненні до нотаріальної контори отримала відмову у вчиненні нотаріальних дій, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Крім того, нотаріус звернув її увагу на розбіжності у правовстановлюючих документах померлої та необхідності доведення родинних відносин між нею та ОСОБА_2 .. Так, зокрема у її свідоцтві про народження серії НОМЕР_1 від 12.04.1975 року, у графі «мати» вказано - ОСОБА_2 , а в державному акті на право приватної власності на землю серії ІІ-ЧР №032855 від 16.05.2002 року у графі «прізвище, ім`я, по батькові» власника земельної ділянки вказано - ОСОБА_2 , тоді як вірним є « ОСОБА_2 ».

За таких обставин вона вимушена звернутися до суду за захистом своїх прав та просить встановити, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 є її матір`ю, державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-ЧР №032855 виданий 16.05.2002 року на підставі рішення Кам`янобрідської сільської ради народних депутатів від 16.05.2002 року №2-1 на ім`я ОСОБА_2 належить ОСОБА_2 та визнати за нею право власності на спадкове майно, що залишилося після смерті ОСОБА_2 .

Позивач у судове засідання не з`явилася, у позовній заяві просила про розгляд справи без її участі.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, звернувся до суду із заявою, в якій просив розглянути справу без його участі.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Матеріалами справи встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла - ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 11.10.2019 року.

В ході оформлення спадкового майна після смерті ОСОБА_2 позивач дізналася про розбіжності у правовстановлюючих документах. Так, зокрема у свідоцтві про народження ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 від 12.04.1975 року, у графі «мати» вказано - ОСОБА_2 , а в державному акті на право приватної власності на землю серії ІІ-ЧР №032855 від 16.05.2002 року у графі «прізвище, ім`я, по батькові» власника земельної ділянки вказано - ОСОБА_2 , тоді як правильним є « ОСОБА_2 ».

Той факт, що у свідоцтві про народження та у державному акті були помилково вказано ім`я « ОСОБА_2 » та « ОСОБА_2 » замість « ОСОБА_2 » підтверджується наступними матеріалами справи.

Згідно довідок виконавчого комітету Бужанської сільської ради Звенигородського району Черкаської області Кам`янобрідський старостинський округ №1-26-К, №1-27-К та № 1-30-К від 29.01.2024 року ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1 та до її складу сім`ї входила донька - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . ОСОБА_1 проживала з матір`ю - ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 до дня її смерті, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_1 , доглядала її та здійснила поховання за власний рахунок.

Відповідно до довідки виконавчого комітету Бужанської сільської ради Звенигородського району Черкаської області Кам`янобрідський старостинський округ №1-28-К від 29.01.2024 року, ОСОБА_2 та ОСОБА_2 в с.Кам`янний Брід не проживали та зареєстровані не були.

Згідно з даними довідки виконавчого комітету Бужанської сільської ради Звенигородського району Черкаської області Кам`янобрідський старостинський округ №1-29-К від 29.01.2024 року, державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-ЧР №032855 від 16.05.2002 року був помилково виданий на ім`я ОСОБА_2 та фактично належав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вирішуючи питання про встановлення даного факту суд виходить з того, що відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Пунктом 5 частини 2 статті 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно з п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи в порядку окремого провадження, якщо:

- згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян;

- чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення;

- заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення;

- встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Встановлення факту належності правовстановлюючого документа спадкодавцю необхідне позивачу з метою реалізації її права на спадщину за законом та подальше розпорядження спадковим майном.

Зважаючи на вказані обставини, які підтверджені зібраними у матеріалах справи доказами, вимоги позивача щодо встановлення юридичних фактів підлягають задоволенню.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,59 га, яка розташована на території Кам`янобрідської сільської ради.

Спадкодавець за життя заповіту не залишив.

Позивач як спадкоємець першої черги за законом прийняла спадщину та фактично вступила в управління спадковим майном, так як проживала зі спадкодавцем за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідками виконавчого комітету Бужанської сільської ради Звенигородського району Черкаської області Кам`янобрідський старостинський округ №1-26-К та №1-30-К від 29.01.2024 року.

Відповідно до постанови державного нотаріуса Лисянської державної нотаріальної контори №1492/02-31 від 25.09.2021 року позивач звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Однак, їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно та розбіжностями в правовстановлюючих документах.

Відповідно до ч.1 ст.1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно зі ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Статтею 1218, ч.1 ст.1225 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

За вимогами ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тобто зміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про право на спадщину є обов`язковим, коли об`єктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обов`язковій державній реєстрації.

В свою чергу право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця лише з моменту державної реєстрації цього майна (ч.2 ст.1299 ЦК України).

Згідно зі ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання права власності на майно, у разі коли це право оспорюється або не визнається, а також у разі втрати документів на право власності на майно.

З огляду на викладене, визнання права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, який має застосовуватися якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на спадкове майно унеможливлює оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

За таких обставин, беручи до уваги відсутність заперечень зі сторони відповідача, відсутність інших спадкоємців, які б претендували на спадщину, необхідно визнати за позивачем ОСОБА_1 право власності на спадкове майно, що залишилося після смерті її мами - ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1218, 1261,1269, 1270 ЦК України, стст. 2, 4, 12, 13, 76, 81, 89, 259, 200,206,263, 264, 265, 293, 294, 315- 319 ЦПК України, суд-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Бужанської сільської ради Звенигородського району Черкаської області про встановлення юридичних фактів та визнання права власності на спадкове майно, задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 є матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Встановити факт, що державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-ЧР №032855 виданий 16.05.2002 року на підставі рішення Кам`янобрідської сільської ради народних депутатів від 16.05.2002 року №2-1 на ім`я ОСОБА_2 належить ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , в порядку спадкування за законом, право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,59 га, кадастровий номер: :02:001:0540, відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ - ЧР №032855, виданого 16.05.2002 року на ім`я ОСОБА_2 , яка фактично належала ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Реквізити сторін:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платників податків: НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач - Бужанська сільська рада Звенигородського району Черкаської області, місцезнаходження: вул.Центральна, 19 с.Бужанка Звенигородського району Черкаської області, .

Суддя Наталія БЕСАРАБ