Справа № 372/1372/24
ухвала

Іменем України

26 квітня 2024 року Обухівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Висоцької Г.В.

при секретарі Куник О. В., за участю заявника - стягувача ОСОБА_1 , його представника ОСОБА_2 , боржника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_1 про поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу дубліката виконавчого документа,

ВСТАНОВИВ

У березні 2024 року заявник звернувся до суду із заявою, в якій просив поновити строк пред`явлення виконавчого документа до виконання та видати дублікат виконавчого документа.

В обґрунтування своїх вимог зазначив, що Рішенням Обухівського районного суду Київської області по справі №343/10 стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 суму боргу в розмірі 99250 грн. 00 коп., 1112 грн. 50 коп. понесених судових витрат, а всього стягнуто 100 362 грн. 50 коп. 26.04.2010 року судом видано виконавчий лист №2-343/10 про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 суми боргу. 04 червня 2010 року державним виконавцем Обухівського МР ВДВС ГТУЮ у Київській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за №19847264. Після відкриття ВП №19847264 ОСОБА_1 , вважав, що подальші дії щодо примусового виконання Рішення суду будуть здійснені виконавчою службою, а у випадку необхідності заявника повідомлять (залучать) у передбачений законом спосіб. Впродовж 2010 та 2011 років заявник телефонував до Обухівського МР ВДВС ГТУЮ у Київській області з метою з`ясування ситуації з ВП №19847264, однак отримував відповіді, що у випадку вчинення будь-яких дій чи стягнення коштів на його адресу надійде письмове повідомлення чи відповідна постанова. Рішення Обухівського районного суду Київської області по справі №343/10 від 30.03.2010 року залишається не виконаним, а Боржник ( ОСОБА_5 ) жодним чином не погасив свій борг. У січні 2024 року заявнику стало відомо про позовну заяву ОСОБА_6 про зняття арешту, зі змісту якої стало зрозуміло, що Обухівським МР ВДВС ГТУЮ у Київській області було прийнято рішення про закінчення ВП №19847264 та нібито повернуто виконавчий документ стягувачу. Однак, ОСОБА_1 не отримував інформацію про закінчення ВП №19847264, а тим більше не отримував оригіналу Виконавчого листа №2-343/10 від 26.04.2010 року. 07.03.2024 року ОСОБА_1 отримав відповідь Обухівського ВДВС в Обухівському районі Київської області ЦМУ Міністерства юстиції (м. Київ), зі змісту якої вбачається, що жодного підтвердження направлення останньому оригіналу Виконавчого листа №2-343/10 від 26.04.2010 року в них немає. Крім того, в цьому ж листі зазначається, що оригінал Виконавчого листа №2-343/10 від 26.04.2010 року у виконавчої служби відсутній. Можна дійти висновку, що з незалежних від ОСОБА_1 причин оригіналу Виконавчого листа №2-343/10 від 26.04.2010 року більше не існує і виникла необхідність у видачі дублікату виконавчого документу. З моменту пред`явленням Виконавчого листа №2-343/10 від 26.04.2010 року до виконання, а це відбулося 04.06.2010 року, строки пред`явлення відповідного виконавчого документа до виконання перервалися, а час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується. Оскільки у виконавчій службі відсутні підтвердження направлення будь-якої інформації про закінчення ВП №19847264, а тим більше оригіналу Виконавчого листа №2-343/10 від 26.04.2010 року, заявник вважає, що це об`єктивно підтверджує його необізнаність про факт закінчення згаданого виконавчого провадження і є поважною причиною, що дозволяє суду поновити пропущений строк пред`явлення виконавчого документу до виконання.

У судовому засіданні заявник - стягувач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 підтримали вимоги заяви, просили їх задовольнити.

У судовому засіданні боржник ОСОБА_3 щодо вимог заяви заперечив.

Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши заяву та додані до неї документи, прийшов до наступного.

Судом встановлено, що 30 березня 2010 року постановлено Рішення Обухівського районного суду Київської області по справі №343/10, яким стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 суму боргу в розмірі 99250 грн. 00 коп., 1112 грн. 50 коп. понесених судових витрат, а всього стягнуто 100 362 грн. 50 коп.

12 квітня 2010 року вказане Рішення Обухівського районного суду Київської області набрало законної сили.

26 квітня 2010 року Обухівським районним судом Київської області було видано Виконавчий лист №2-343/10 про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 суми боргу в розмірі 99 250 (дев`яносто дев`ять тисяч двісті п`ятдесят) гривень 00 копійок, 1112 (одна тисяча сто дванадцять) гривень 50 копійок понесених судових витрат, а всього на суму 100 362 (сто тисяч триста шістдесят дві) гривні 50 копійок.

04 червня 2010 року державним виконавцем Обухівського МР ВДВС ГТУЮ у Київській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за №19847264.

Як зазначено у заяві, після відкриття ВП №19847264 ОСОБА_1 , вважав, що подальші дії щодо примусового виконання Рішення Обухівського районного суду Київської області по справі №343/4 30.03.2010 року будуть здійснені виконавчою службою, а у випадку необхідності - заявника повідомлять (залучать) у передбачений законом спосіб.

Впродовж 2010 та 2011 років заявник звертався до Обухівського МР ВДВС ГТУЮ у Київській області з метою з`ясування ситуації з ВП №19847264, однак отримував однотипні відповіді, що у випадку вчинення будь-яких дій чи стягнення коштів на його адресу надійде письмове повідомлення чи відповідна постанова.

Станом на день звернення до суду із даною заявою, Рішення Обухівського районного суду Київської області по справі №343/10 від 30.03.2010 року залишається не виконаним, а Боржник ( ОСОБА_5 ) жодним чином не погасив свій борг.

16 січня 2024 року заявнику ОСОБА_1 зі змісту позовної заяви ОСОБА_6 про зняття арешту з майна, накладеного в рамках ВП №19847264,стало відомо про прийняте рішення про закінчення ВП №19847264 та нібито повернення виконавчого документу стягувачу, тобто йому, на підставі п. 2 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження».

Однак, як беззаперечно вказує ОСОБА_7 , він не отримував інформацію про закінчення ВП №19847264, а тим більше не отримував оригіналу Виконавчого листа №2-343/10 від 26.04.2010 року і весь цей час добросовісно розраховував на здійснення виконавчих дій за судовим рішенням.

19 лютого 2024 року, розуміючи, що після закінчення ВП №19847264 оригіналу виконавчого документу ним не одержано, ОСОБА_1 звернувся до Обухівського відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) з вимогою повернути оригінал Виконавчого листа №2-343/10 від 26.04.2010 року.

07 березня 2024 року ОСОБА_1 отримав відповідь Обухівського відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) вихідний № 15775 від 22.02.2024 року, зі змісту якої вбачається, що жодного підтвердження направлення останньому оригіналу Виконавчого листа №2-343/10 від 26.04.2010 року в них немає. Крім того, в цьому ж листі зазначається, що оригінал Виконавчого листа №2-343/10 від 26.04.2010 року у виконавчої служби відсутній.

На підставі описаного вище, можна констатувати, що ОСОБА_1 у визначений законодавством спосіб передав оригінал Виконавчого листа №2-343/10 від 26.04.2010 року на виконання Обухівському МР ВДВС ГТУЮ у Київській області, що стало підставою для відкриття ВП№19847264, однак, всупереч імперативним вимогам закону, виконавча служба не поінформувала ОСОБА_1 про закінчення відповідного виконавчого провадження і не повернула йому оригінал виконавчого документа, у всякому випадку докази про це відсутні.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 21 Закону України «Про виконавче провадження», від 21 квітня 1999 року №606-XIV, в редакції, чинній на момент видачі виконавчого листа - виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: виконавчі листи та інші судові документи - протягом трьох років.

Строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішень і вироків судів у частині майнових стягнень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а у випадках, коли рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановления (пункт 1 частини другої статті 21 Закону №606-ХІУ в редакції, чинній на момент видачі виконавчого листа).

Відповідно до статті 22 Закону №606-ХІУ строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються: а) пред`явленням виконавчого документа до виконання; б) частковим виконанням рішення боржником; в) надання судом, який видав виконавчий документ, відстрочки виконання рішення. Після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю повного або часткового виконання рішення строк пред`явлення виконавчого документа до виконання після перерви встановлюється з дня повернення виконавчого документа стягувачу.

З моменту пред`явленням Виконавчого листа №2-343/10 від 26.04.2010 року до виконання, а це відбулося 04.06.2010 року, строки пред`явлення відповідного виконавчого документа до виконання перервалися, а час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

05 жовтня 2016 року набрав чинності Закон України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року №1404-УІІІ (далі - Закон №1404-У1І1), яким Закон України «Про виконавче провадження» викладено в новій редакції.

Згідно з пунктом 5 розділу XIII Закону №1404-УІІІ виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Відповідно до частин першої, другої, четвертої та п`ятої статті 12 Закону №1404-У11І виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття. Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі: 1) пред`явлення виконавчого документа до виконання; 2) надання судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, відстрочки або розстрочки виконання рішення. У разі повернення виконавчого документа стягувану у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Відповідно до частини першої статті 433 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України) у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Як вже було описано вище, з моменту пред`явлення Виконавчого листа №2-343/10 від 26.04.2010 року до виконання, а це відбулося 04.06.2010 року, ОСОБА_7 , вважав, що здійснив всі необхідні дії для примусового виконання Рішення Обухівського районного суду Київської області по справі №343/10 від 30.03.2010.

Більше того, розуміння, що строки пред`явлення відповідного виконавчого документа до виконання перервалися з моменту пред`явленням Виконавчого листа №2-343/10 від 26.04.2010 року до виконавчої служби, дозволили сподіватися, що будь-які наступні дії з відповідним виконавчим документом необхідно буде здійснювати лише у випадку його повернення виконавчою службою, а до тих пір документ знаходиться на виконанні й нічого не потрібно вчиняти.

При цьому ОСОБА_1 повністю покладався на обов`язок виконавчої служби здійснити повернення виконавчого документу стягувачу в належний спосіб, що закріплено імперативними приписами законодавство.

Оскільки в Обухівського відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління. Міністерства юстиції (м. Київ) відсутні підтвердження направлення заявнику будь-якої інформації про закінчення ВП №19847264, а тим більше оригіналу Виконавчого листа №2-343/10 від 26.04.2010 року, суд вважає, що це об`єктивно підтверджує його необізнаність про факт закінчення згаданого виконавчого провадження і є поважною причиною, що дозволяє суду поновити пропущений строк пред`явлення виконавчого документу до виконання.

Згідно п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документа. Видача дубліката виконавчого листа передбачена законодавством лише у разі його втрати. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист. Стягувач, у свою чергу, має повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, надавши відповідні докази.

Отже, дублікат виконавчого документа видається замість втраченого оригіналу лише за наявності достатніх доказів того, що виконавчий документ дійсно було втрачено.

Оскільки ОСОБА_1 передав виконавчій службі оригінал Виконавчого листа №2- 343/10 від 26.04.2010 року для примусового виконання, однак виконавча служба не може підтвердити його повернення стягувачу, а крім того вказує на відсутність у неї оригіналу виконавчого документу, це дозволяє зробити висновок про втрату МР ВДВС ГТУЮ у Київській області відповідного виконавчого документа.

Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

З огляду на те, що оригінал судового наказу був втрачений, судом поновлено строк його пред`явлення до виконання, з метою належного виконання рішення суду, суд вважає за необхідне заяву задовольнити та видати дублікат виконавчого листа.

УХВАЛИВ:

Заяву задовольнити.

Поновити пропущений строк для пред`явлення виконавчого листа №2-343/10 від 26.04.2010 року для примусового виконання рішення Обухівського районного суду Київської області по справі №2-343/10 від 30.03.2010 року.

Видати дублікат виконавчого листа №2-343/10 від 26.04.2010 року для примусового виконання рішення Обухівського районного суду київської області по справі №2-343/10 від 30.03.2010 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється від дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів від дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя Г.В. Висоцька