Справа № 301/850/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"07" серпня 2024 р. м. Іршава

Іршавський районний суд Закарпатської області в складі головуючої Даруда І.А., при секретарі Кинів Д.Л. за участі представника позивача - Римик В.М. , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Іршава цивільну справу за позовом ОСОБА_2 в інтересах якої діє адвокат Римик Віта Михайлівна до ОСОБА_3 , де третя особа без самостійних вимог: Служба у справах дітей Іршавської міської ради про позбавлення батьківських прав, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, в якому просить позбавити батьківських прав ОСОБА_3 відносно відносно малолітнього сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Свої вимоги мотивувала тим, що 17 липня 2010 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , було укладено шлюб, про що виконкомом Бшківської сітьської ради зроблено відповідний актовий запис під номером №21.

Від спільного подружнього життя у позивача з відповідачем народилася дитина: син - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , свідоцтво про народження дитини серія НОМЕР_1 .

Спільне життя позивача з відповідачем не склалося, між ними припинені сімейно-шлюбні відносини, не проживають разом та не ведуть спільного господарства. А тому, позивачем було подано до Іршавського районного суду позовну заяву про розірвання шлюбу.

Так, за наслідками розгляду вказаного позову, 01.07.2014 року Іршавським районним судом прийнято рішення про розірвання шлюбу укладеного між позивачем та відповідачем. При цьому, даним рішенням суду позивачці відновлено дошлюбне прізвище « ОСОБА_6 » (копія рішення суду додається).

Відповідач ніяким чином не піклується про дитину, не проявляє заінтересованості в його подальшій долі, не цікавиться успіхами, станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, його вихованням, підготовкою до самостійного життя, зокрема, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на його фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з сином; не виявляє жодного інтересу до його життя; не створює умов для нормального життя та розвитку дитини.

Відповідач, покладених законом на батьків обов`язків, не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, грошової, трудової, або будь-якої іншої участі у вихованні сина. Відповідач не виконує покладеного на нього обв`язку передбаченого статтею 180 Сімейного кодексу України щодо утримання своєї дитини. Всі питання щодо виховання вирішуються позивачем самостійно без участі та підтримки з боку відповідача. Дитина проживає разом з матір`ю та знаходиться на повному її утриманні, вказане підтверджується Актом обстеження умов проживання виданим Службою у справах дітей Білківської сільської ради від 20.02.2024.

У зв`язку з цим, позивачка звернулася до органу опіки та піклування Білківської сільської ради з проханням позбавити відповідача батьківських прав, на що їй було рекомендовано звернутися до суду.

При цьому, відповідач аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 присуджені за рішенням суду від 16.05.2018 року, справа №301/350/18 - не сплачує. Станом на 17.01.2024 року його заборгованість по аліментам складає - 89 012,50 (вісімдесят дев`ять тисяч дванадцять грн., 50 копійок) гривень, що підтверджується розрахунком заборгованості АСВП №57066622 (копія розрахунку додається).

Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини батьком, свідомого нехтування ним своїми обов`язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення відповідача до своїх батьківських обов`язків.

В судовому засідання позивач ОСОБА_2 не з`явилася, натомість подала до суду заяву, в якій, позовні вимоги підтримала просила позовну заяву задовольнити, а розгляд справи провести у її відсутності..

Представник позивача - адвокат Римик В.М. наголосила на доцільності позбавлення батьківських прав відповідача, позовні вимоги просила задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом надсилання судових повісток про виклик до суду та оголошеннями про виклик до суду. (а.с.23, 50, 57, 65, 81)

Представник третьої особи Виконавчого комітету Іршавської міської ради - Рендзей О.І. подала до суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити у її відсутності, зазначила, що висновок органу опіки та піклування підтримує.

Заслухавши думку учасників справи, дослідивши матеріали справи та всебічно й у повному обсязі оцінивши докази, які є у справі в їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ст. ст. 13, 76, 80, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ст. 89 ЦПК України).

Від спільного подружнього життя у позивача з відповідачем народилася дитина: син - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , свідоцтво про народження дитини серія НОМЕР_1 (а.с. 6). Однак, 01.07.2014 року Іршавським районним судом прийнято рішення про розірвання шлюбу укладеного між позивачем та відповідачем. При цьому, даним рішенням суду позивачці відновлено дошлюбне прізвище « ОСОБА_6 » (а.с.7).

Дитина на даний момент проживає з позивачем ОСОБА_2 та знаходиться на повному утриманні у неї. Всі питання щодо виховання вирішуються позивачем самостійно без участі та підтримки з боку відповідача, вказане підтверджується Актом обстеження умов проживання виданим Службою у справах дітей Білківської сільської ради від 20.02.2024.(а.с.11)

Суд встановив, що з розрахунку заборгованості по сплаті аліментів за АСВП НОМЕР_2, який виданий Іршавським відділом Державної виконавчої служби у Хустському районі Закарпатської області, вбачається, що заборгованість по сплаті аліментів станом на 01.01.2024 р. складає 89012,50 грн. (а.с. 8 )

Позивач матеріально утримує та належним чином піклується здоров`ям, фізичним, духовним та моральним розвитком дітей.

В порушення вимог ст. 55 Сімейного кодексу України відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків.

З метою захисту інтересів сина позивач звернулася до служби у справах дітей Іршавської міської ради щодо сприяння у вирішенні питання позбавлення батьківських прав відповідача ОСОБА_3 , щодо малолітнього сина: ОСОБА_4 , що підтверджується копією заяви (а.с.18).

Як вбачається з висновку про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно його малолітнього сина ОСОБА_4 № 01-30/1713 від 21.06.2024 року, орган опіки та піклування Іршавської міської ради, вважає за доцільне позбавлення батьківських прав відповідача по даній справі ОСОБА_3 відносно його малолітнього сина ОСОБА_4 (а.с. 67-68).

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно із частиною сьомою статті 7 Сімейного кодексу України (далі - СК України) дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою (ч. 1 ст. 141 СК України).

Згідно з положеннями статті 150 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до статті 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини є підставою для позбавлення батьківських прав.

Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», коли батьки не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» зазначено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання.

Судом встановлено, що відповідач участі в утриманні дитини та її вихованні не бере, не цікавиться станом здоров`я, навчанням та фізичним розвитком, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не спілкується з нею в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, матеріально її не забезпечує.

Таким чином, проаналізувавши всі обставини справи в їх сукупності, беручи до уваги висновок органу опіки та піклування Іршавської міської ради, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

На підставі ст. ст. 121, 164, 166 Сімейного Кодексу України, керуючись ст. ст. 11, 57, 60, 88, 212-215, 224-228, 231, 233, 367 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

Р І Ш И В:

Позовну заяву задовольнити.

Позбавити гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 батьківських прав відносно малолітнього сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та проживає разом з матір`ю за адресою: АДРЕСА_2 .

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 суму сплаченого судового збору в розмірі 1211,20 грн. (одна тисяча двісті одинадцять гривень, двадцять копійок)

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляція на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 09.08.2024 року.

Суддя : І.А. Даруда