Справа №487/2079/24
Провадження №2-о/487/93/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.03.2024 Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді - Афоніної С.М., за участю секретаря судового засідання - Ященко В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Заводський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про встановлення факту смерті, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, заінтересована особа - Заводський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про встановлення факту смерті його батька ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 на тимчасово окупованій території України у с. Велика Чернігівка Станично-Луганського району Луганської області.

В обґрунтування заяви зазначив, що 01.02.2024 на тимчасово окупованій території України у с. Велика Чернігівка Станично-Луганського району Луганської області, від хронічної серцево- судинної недостатності, атеросклерозної хвороби серця з гіпертонічною хворобою. Факт його смерті було посвідчено довідкою про смерть та свідоцтвом про смерть, виданих незаконним органом на тимчасово окупованій території. Встановлення даного юридичного факту необхідно для проведення державної реєстрації смерті батька згідно чинного законодавства України та в подальшому вирішення соціально-побутових питань.

В судове засідання заявник та його представник не з`явилися, від представника заявника адвоката Басараба В.В. надійшла заява про розгляд справи у відсутності його та заявника.

Від представника заінтересованої особи надійшла заява про розгляд справи у відсутність їхнього представника, заперечень по справі не мають, рішення просили прийняти на розсуд суду.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Згідно ч.ч. 1, 2, 4 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника.

Справи про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, розглядаються невідкладно з дня надходження відповідної заяви до суду.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована Російською Федерацією територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Правовий статус тимчасово окупованої території, а також правовий режим на тимчасово окупованій території визначаються цим Законом, іншими законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, принципами та нормами міжнародного права.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 1-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (тимчасово окупована територія) - це частини території України, в межах яких збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації Російської Федерації.

Згідно наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 року № 309 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» територія Станично-Луганського селищної територіальної громади з 24.02.2022 відноситься до тимчасово окупованої Російською Федерацією території України.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно копії свідоцтва про народження, виданого 17.05.1975 Великочернігівським ЗАГС Станично-Луганського району Ворошиловградської області УРСР, заявник ОСОБА_1 він народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис №8 від 17.05.1975, батьками якого вказані: батьком - ОСОБА_2 та матір`ю ОСОБА_3 .

Отже заявник ОСОБА_1 є сином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 о 16:00 год. на тимчасово окупованій території України - у с. Велика Чернігівка Станично-Луганського району Луганської області, причина смерті хронічне серцево- судинна недостатність ІІІ, атеросклерозна хвороби серця з гіпертонічною хворобою 125.1, що підтверджується наданими до суду копією довідки про смерть №С-00050 від 09.02.2024 та копію свідоцтва про смерть ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , виданого 09.02.2024, які видані органами окупаційної влади на тимчасово окупованій території.

Проте дані документи є недійсними, оскільки видані незаконним органом на тимчасово окупованій території, а згідно ч.ч.1-3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.

Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

В разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна (ч.1 ст. 17 вказаного Закону).

Так, державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою (ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»).

Таким документом, зокрема, є лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров"я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 за № 1150/13024.

Видані довідка про смерть №С-00050 від 09.02.2024 та свідоцтво про смерть ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , згідно з ч.3 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», є недійсними, що призводить до неможливості отримання заявником свідоцтва про смерть матері в органах державної реєстрації актів цивільного стану України.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10 травня 2001 року у справі «Кіпр проти Туреччини» (Заява № 25781/94) зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади.

На підставі викладеного, суд, як виняток, приймає як докази надані заявником довідку про смерть №С-00050 від 09.02.2024 та свідоцтво про смерть ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та з метою захисту законних прав та інтересів заявника як громадянина України, вважає їх достатніми для встановлення факту смерті ОСОБА_2 на тимчасово окупованій території України.

Згідно роз`яснень, викладених у п.1 постанови ПВСУ від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення.

Відповідно до ч. 4 ст. 317 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин.

Оскільки заявник позбавлений можливості в іншому, ніж у судовому порядку, встановити факт смерті свого батька на тимчасово окупованій території, а також надати для реєстрації смерті документи, передбачені законодавством України, оцінюючи, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на тимчасово окупованій території України - у с. Велика Чернігівка Станично-Луганського району Луганської області, знайшов своє повне підтвердження матеріалами справи, тому заява підлягає задоволенню.

Задоволення заяви має для заявника юридичне значення, оскільки необхідне для державної реєстрації смерті батька, проведеної державним органом України та отримання відповідного документу - свідоцтва про смерть, згідно чинного законодавства України.

Відповідно до правил ст. 317, п. 8 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення суду про встановлення факту смерті допустити до негайного виконання.

Керуючись ст.ст.12, 13, 258, 259, 263-265, 315-319 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа - Заводський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про встановлення факту смерті - задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Верхнебогданівка Станично-Луганського району Луганської області, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 на тимчасово окупованій території України у с. Велика Чернігівка Станично-Луганського району Луганської області.

Рішення суду підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце фактичного проживання: АДРЕСА_1

заінтересована особа - Заводський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) , місце знаходження м. Миколаїв вул. Корабелів, 16.

Суддя: С.М. Афоніна