КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження: Доповідач - Кафідова О.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 760/5321/23

02 травня 2024 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Кафідової О.В.

суддів - Оніщука М.І.

- Шебуєвої В.А

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника позивача Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» Ніколаєнко Олени Миколаївни на рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 02 лютого 2024 року, ухвалене під головуванням судді Усатової І.А., у цивільній справі за позовом Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в:

У березні 2023 року Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернулось до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

На обґрунтування позовних вимог зазначало, що ОСОБА_1 звернулась до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала анкету- заяву № б/н від 26 травня 2010 року. При підписанні анкети - заяви відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана ним заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується його підписом у заяві.

Зазначає, що заявою відповідача підтверджується той факт, що вона була повністю проінформована про умови кредитування в АТ КБ «ПриватБанк», які надані для ознайомлення в письмовій формі.

Вказує на те, що для користування кредитним картковим рахунком відповідач отримала кредитну картку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 50 000,00 грн.

Вважає, що АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором, проте у зв`язку з порушенням зобов`язань за кредитним договором відповідач має заборгованість станом на 09 лютого 2023 року у розмірі 65 135,55 грн., яка складається із: 53 282,50 грн. заборгованості за тілом кредиту, 11 853,05 грн. заборгованості за відсотками за користування кредитом.

З огляду на викладене, просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 26 травня 2010 року у розмірі 65 135,55 грн., яка складається із: 53 282,50 грн. заборгованості за тілом кредиту, 11 853,05 грн. заборгованості за відсотками за користування кредитом.

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 02 лютого 2024 року у задоволенні позову Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, 25 лютого 2024 року представник позивача Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» Ніколаєнко Олена Миколаївна подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвали нове, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що рішення суду першої інстанції ухвалене з порушенням норм процесуального та матеріального права.

Зазначає, що відповідач не надав заперечень на позов, а тому у суду першої інстанції були відсутні підстави для застосування висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17.

Вказує на те, що відповідачка звернувся до АТ КБ "ПриватБанк" з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з цим підписала Заяву № б/н від 26.05.2010 року.

Звертає увагу на те, що отримання пенсійної карти не позбавляє її власника на отримання інших послуг банку, а саме отримання кредитної карти.

22.10.2010 року відповідачці було відкрито картковий рахунок та видано кредитну картку. На картку було встановлено кредитний ліміт, який в подальшому збільшився до 50 000,00 грн.

Окрім того, 22.10.2010 року відповідачкою також було підписано довідку про умови кредитування з використанням кредитки "Універсальна, 55 днів пільгового періоду.

Відзиву на апеляційну скаргу відповідачем не подано.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді Кафідової О.В., обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши наявні у справі докази, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 26 травня 2010 року ОСОБА_1 підписала анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку. З вказаної анкети-заяви вбачається, що відповідчка виявила бажання оформити на своє ім`я пенсійну карту.

З наданої позивачем до позовної заяви довідки про умови кредитування з використанням платіжної карти " Кредитка Універсальна" 55 днів пільгового періоду вбачається, що це довідка по договору SAMDN1142, яка підписана ОСОБА_1 22 жовтня 2010 року. У вказаній довідці визначено умови кредитування.

З довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти, оформленої на ОСОБА_1 , вбачається, що 22 жовтня 2010 року їй було встановлено кредитний ліміт 300,00 грн. та того ж дня було зменшено кредитний ліміт до 0,00 грн., 17 січня 2011 року кредитний ліміт було збільшено до 3 000,00 грн., 19 травня 2011 року кредитний ліміт було збільшено до 4 000,00 грн., 22 січня 2015 року кредитний ліміт було зменшено до 4 000,00 грн.,20 січня 2016 року кредитний ліміт було збільшено до 8 000,00 грн., 21 січня 2016 року кредитний ліміт було зменшено до 8 000,00 грн., 20 червня 2018 року кредитний ліміт було збільшено до 16 000,00 грн., 20 серпня 2018 року кредитний ліміт було зменшено до 0,00 грн., 30 серпня 2019 року кредитний ліміт було збільшено до 1 000,00 грн., 21 лютого 2020 року кредитний ліміт було збільшено до 6 000,00 грн., 13 серпня 2020 року кредитний ліміт було збільшено до 16 000,00 грн., 06 листопада 2020 року кредитний ліміт було збільшено до 50 000,00 грн.

Як вбачається з наданої позивачем довідки, 22 жовтня 2010 року відповідач отримав у АТ КБ " ПриватБанк" кредитну картку № НОМЕР_1 , терміном дії до 04/14; 09 грудня 2011 року - отримав кредитну картку № НОМЕР_2 , терміном дії до 10/15, 27 березня 2014 року отримав кредитну карту № НОМЕР_3 , терміном дії до 07/17; 22 січня 2015 року - отримав кредитну картку № НОМЕР_4 , терміном дії до 04/18; 27 квітня 2018 року відповідач отримав кредитну картку № НОМЕР_5 , терміном дії до 03/22; 30 серпня 2019 року відповідач отримав кредитну картку № НОМЕР_6 , терміном дії до 02/23

З виписки АТ КБ "ПриватБанк" про рух коштів за договором № б/н, укладеним з ОСОБА_1 , вбачається, що відповідач користувався наданими банком коштами та частково погашала заборгованість.

Згідно розрахунку заборгованості, наданого позивачем АТ КБ «ПриватБанк», відповідач має заборгованість за договором б/н від 26 травня 2010 року станом на 09 лютого 2023 року у розмірі 65 135,55 грн., яка складається із: 53 282,50 грн. заборгованості за тілом кредиту, 11 853,05 грн. заборгованості за відсотками за користування кредитом.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, суд першої інстанції посилався на те, що з матеріалів справи вбачається, що анкета-заява була подана банку на оформлення пенсійної картки, а не кредитної картки «Універсальна» для отримання кредитних коштів. При цьому позивачем не надано доказів на підтвердження отримання кредитної картки позичальником, що є предметом розгляду даної справи, оскільки в анкеті заяві відсутній номер кредитної картки, яку отримала позичальник.

Вказана обставина підтверджується відміткою в анкеті-заяві про бажання відповідача оформити на своє ім`я «пенсійної карти», позивачем не надано жодних доказів на підтвердження того, що відповідачем укладався договір на отримання кредитних коштів.

Окрім того, у наявній в матеріалах справи анкеті-заяві про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг від 26 травня 2010 року не зазначено, що між сторонами було укладено саме договір №SAMDN1142. В підписаній відповідачем анкеті-заяві процентна ставка за користування кредитом не зазначена.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ч.ч.1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтвердженими тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 203 ЦК України визначено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

За змістом статей 205, 207 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

На підтвердження заявлених вимог позивач надав до суду копію анкети - заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг АТ КБ «ПриватБанк» від 26 травня 2010 року, роздруківку з інформацією про деякі умови кредитування. Анкета-заява про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг від 26 травня 2010 року, яка підписана сторонами, не містить відомостей щодо розміру відсотків за користування кредитом. Окрім того, відповідачка виявила бажання отримати пенсійну карту, а не кредитну. Додана до позовної заяви довідка про умови кредитування з використанням платіжної карти " Кредитка Універсальна" 55 днів пільгового періоду вбачається, що це довідка по договору SAMDN1142, яка підписана відповідачкою 22 жовтня 2010. У вказаній довідці визначено умови кредитування.

У наявній в матеріалах справи анкеті-заяві про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг від 26 травня 2010 року не зазначено, що між сторонами було укладено саме договір SAMDN1142. В підписаній відповідачем анкеті- заяві процентна ставка за користування кредитом не зазначена.

З вказаних доказів вбачається, що досліджена судом анкета - заява про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку, яка підписана відповідачем, не містить умов про визначення сторонами розміру відсотків, які підлягають стягненню за користування кредитом та процентів за прострочений кредит. Додана до позовної заяви довідка про умови кредитування з використанням платіжної карти " Кредитка Універсальна" 55 днів пільгового періоду, яка підписана відповідачем, стосується договору SAMDN1142, а не договору б/н від 26 травня 2010 року.

Суд апеляційної інстанції також погоджується з висновками суду першої інстанції що у даному випадку неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки умови та правила надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua), неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» у період - з часу виникнення спірних правовідносин (26 травня 2010 року) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (08 березня 2023 року), тобто, банк міг додати до позовної заяви витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та витяг з Умов та правил надання банківських послуг в цьому банку у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила надання банківських послуг в АТ КБ «ПриватБанк», враховуючи відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про те, що надані банком Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та витяг з Умов та правил надання банківських послуг в АТ КБ «ПриватБанк» через їх мінливий характер не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Доводи апеляційної скарги про те, що 22.10.2010 року відповідачкою також було підписано довідку про умови кредитування з використанням кредитки "Універсальна, 55 днів пільгового періоду, тобто сторони погодили умови кредитування, колегія суддів відхиляє з огляду на наступне.

Під формою правочину розуміється спосіб вираження волі сторін та/або його фіксація. Правочин оформлюється шляхом фіксації волі сторони (сторін) та його змісту. Така фіксація здійснюється різними способами. Першим і найпоширенішим з них є складання одного або кількох документів, які текстуально відтворюють волю сторін. Зазвичай правочин фіксується в одному документі. Це стосується як односторонніх правочинів (наприклад, складення заповіту), так і договорів (дво- і багатосторонніх правочинів). Домовленість сторін дво- або багатостороннього правочину, якої вони досягли, фіксується в його тексті, який має бути ідентичним у всіх сторін правочину.

В анкеті-заяві б/н від 26 травня 2010 року не міститься інформації про укладення між сторонами кредитного договору SAMDN1142, тоді як у довідці про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільговий період» вказано, що це довідка по договору SAMDN1142 за яким і визначено умови кредитування. Безпосередньо кредитний договір SAMDN1142 у матеріалах справи відсутній.

За своїм змістом усі доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди з наданою судом першої інстанції оцінкою зібраних у справі доказів та встановлених на їх підставі обставин, разом з тим доказів на спростування встановлених судом першої інстанції обставин в оскаржуваній частині рішення суду апелянтом до апеляційної скарги не надано.

Відповідно ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 02 лютого 2024 року постановлено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому відсутні правові підстави для задоволення апеляційної скарги представника позивача Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» Ніколаєнко Олени Миколаївни.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника позивача Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» Ніколаєнко Олени Миколаївни залишити без задоволення.

Рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 02 лютого 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий: Судді: