Справа № 462/2339/20 Головуючий у 1 інстанції: Бориславський Ю.Л.
Провадження № 22-ц/811/2134/23 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Шандри М.М.

суддів: Крайник Н.П., Левика Я.А.

за участю секретаря: Псярук О.В.

з участю: представника ОСОБА_1 ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 13 липня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про визнання права власності,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , в якому просила визнати за нею право власності на частину квартири АДРЕСА_1 та частину гаражу №133 заг. пл. 36,1 кв.м., що розташований у АДРЕСА_2 в АГК «Космос».

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 13.07.2023 призначено у цивільній справі № 462/2339/20 судову технічну експертизу, проведення якої доручено експертам Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз (79024, м. Львів, вул. Липинського, 54), попередивши їх про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та відмову без поважних причин від виконання покладених обов`язків, передбачених ст. 384, 385 КК України.

На вирішення експерта поставлено наступні запитання:

1. Чи розшивалася Інвентаризаційна справа Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки», яка витребувана ухвалою суду від 14.03.2023 /т.2 а.с.142-143/, в якій міститься оригінал Довідки ЖБК №66 від 12.11.1996 151 /Інвентаризаційна справа а.с.4/ ?

2. Чи вносились зміни у текст Довідки ЖБК № 66 від 12.11.1996 151 ?

3. Якщо вносилися зміни у текст Довідки ЖБК № 66 від 12.11.1996 року 151, то яким чином (підчистка, дописка, виправлення тощо) ?

4. Який зміст первинного тексту/цифр в Довідці ЖБК №66 від 12.11.1996 року 151?

5. В якому році була видрукувана Довідка ЖБК №66 від 12.11.1996 року 151?

6. В якому році на Довідку ЖБК №66 від 12.11.1996 року 151 були поставлені підписи?

Витрати із оплати проведення судової технічної експертизи покладено на відповідача ОСОБА_3 .

Ухвалу суду оскаржила ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі посилається на незаконність та необґрунтованість ухвали суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що клопотання про призначення у справі судової технічної експертизи документа направлене стороною відповідача до суду лише у червні 2022 року, тобто після закриття підготовчого провадження у справі.

Задовольняючи клопотання представника відповідача про призначення експертизи, суд посилався на подання відповідачем клопотання про призначення судової технічної експертизи 14.06.2022, а інвентаризаційна справа на квартиру судом витребувана у 2023 році (ухвала суду від 14.03.2023). Проте, судом першої інстанції при вирішенні питання про призначення у справі експертизи не надано належної оцінки причинам пропуску відповідачем строку для подання такого клопотання на стадії підготовчого провадження. Крім того, ухвалою суду від 14.03.2023 про витребування інвентаризаційної справи на квартиру фактично задоволено клопотання представника відповідача про витребування доказів, подане поза межами визначених положеннями ЦПК України строків, без обґрунтування причин пропуску строків для подання цього клопотання, без клопотання про їх поновлення та за відсутності поновлення таких судом.

За таких обставин, надходження інвентаризаційної справи на виконання ухвали суду від 14.03.2023, постановленої судом поза межами підготовчого провадження, не може бути поважною причиною не подання відповідачем клопотання про призначення експертизи у підготовчому провадженні, особливо зважаючи на той факт, що таке клопотання подане відповідачем до суду 14.06.2022, тобто майже на рік раніше, за постановлення ухвали від 14.03.2023 про витребування інвентаризаційної справи.

На стадії розгляду справи по суті, за правилами чинного ЦПК України, докази, в тому числі висновки експертів, не надаються та судом не приймаються, додаткові докази не витребовуються, а клопотання про призначення експертиз не розглядаються, за винятком випадків коли сторона обґрунтує поважність причин неподання такого доказу або ж не заявлення відповідного клопотання на стадії підготовчого провадження.

Так, клопотання представника відповідача про призначення технічної експертизи документа в справі обґрунтоване сумнівами сторони відповідача у дійсності довідки житлово-будівельного кооперативу №66 від 12.11.1996. При цьому наголошувала, що на її думку у довідці, дата виплати померлим ОСОБА_6 .

У цьому клопотанні представник відповідача не просила поновити пропущений процесуальний строк, встановлений законом для подання такого клопотання, та визнати причини пропуску подання такого клопотання поважними.

Також, у клопотанні відповідачем не зазначено жодних причин, що стали перешкодою для подання такого клопотання на стадії підготовчого провадження.

Отже, з урахуванням вищевикладеного та положень ст.222 ЦПК України, клопотання відповідача про призначення технічної експертизи документа у даній справі, яке заявлене поза межами встановленого ЦПК України строку (понад рік після закриття підготовчого провадження), не містить клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку і причин його пропуску, підлягало залишенню без розгляду судом першої інстанції.

Таким чином, оскільки призначення експертизи з переліком запропонованих питань є фактичним повернення справи на стадію підготовчого провадження, що є недопустимим на стадії розгляду справи по суті, порушує право позивача на вирішення спору протягом розумного строку, зважаючи, що вказане клопотання відповідача подано до суду на стадії судового розгляду, то відповідно до положень ч.1 ст.126, ч. 2 ст.222 ЦПК України суд залишає таке без розгляду.

Просить ухвалу скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

У судовому засіданні апеляційної інстанції представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 підтримав апеляційну скаргу з підстав, зазначених у ній. Інші учасники справи у судове засідання апеляційної інстанції не з`явились, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, тому їх неявка, відповідно до ч.2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи, який проводиться за їхньої відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Згідно із ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.1, ч.6 ст. 81 ЦПК України).

Згідно із 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що ухвала суду таким вимогам відповідає.

Відповідно до частин першої, другої та четвертої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом (статті 120 ЦПК України).

Згідно з частиною 1 статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Відповідно до частини 1 статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Реалізація процесуальних прав та обов`язків учасників справі перебуває у тісному зв`язку зі стадіями судового провадження і пов`язана з перебігом процесуальних строків.

Так, з початком і закінченням перебігу процесуального строку пов`язане настання чітко встановлених юридичних наслідків.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 20.01.2021 у справі № 175/957/19 (провадження № 61-12294св20).

Пунктом 8 статті 197 ЦПК України, встановлено, що у підготовчому засіданні суд вирішує питання про призначення експертизи, виклик у судове засідання експертів, свідків, залучення перекладача, спеціаліста.

Підготовче провадження починається відкриттям провадження у справі і закінчується закриттям підготовчого засідання.

Відповідно до статті 209 ЦПК України завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, а також розподіл судових витрат.

Частиною 2 статті 222 ЦПК України встановлено, що суд залишає без розгляду заяви та клопотання, які без поважних причин не були заявлені в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Залізничного районного суду від 04.06.2020 було відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права власності. Протокольною ухвалою суду від 27.11.2020 закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду.

14.06.2022 представником відповідача подано клопотання про призначення технічної експертизи документа довідки від 12.11.1996 151, виданої житлово-будівельним кооперативом, оригінал якої був витребуваний судом із ОКП ЛОР «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки», яка вказує, що повну сплату внеску померлий ОСОБА_6 сплатив у 1987 році. При цьому у клопотанні про зміну порядку і обсягу дослідження доказів від 14.06.2022 зазначено, що підстави для подання клопотання про призначення експертизи виникли вже під час судового розгляду, оскільки допитані свідки ОСОБА_7 ,, ОСОБА_8 ОСОБА_9 чітко вказали, що довідки про сплату коштів за квартиру були видані усім мешканцям будинку у 1984 року та виключили можливість видання такої довідки померлому ОСОБА_6 у 1987 році.

Крім цього, постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції також врахував, що інвентаризаційну справу на квартиру АДРЕСА_1 судом витребувано у 2023 році.

Відтак встановлено, що на момент закриття підготовчого провадження стороні відповідача не було відомо про факти, які вказали у судовому засіданні допитані свідки, що свідчить про поважність причин пропуску процесуального строку для подання клопотання про призначення експертизи.

Верховний суд у постанові від 01.03.2023 у справі 761/33869/14-ц зробив висновок, що виконуючи завдання цивільного судочинства, окрім основних принципів: справедливості, добросовісності та розумності, суд керується аксіомою цивільного судочинства: «Placuit in omnibus rebus praecipuum esse iustitiae aequitatisque quam stricti iuris rationem», яка означає: «У всіх юридичних справах правосуддя й справедливість мають перевагу перед строгим розумінням права».

При застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом. Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі статтею 6 Конвенції (Постанова Верховного Суду від 5 серпня 2020 року у справі № 177/1163/16-ц (провадження № 61-2250св20).

Згідно із ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, ухвалу суду без змін.

Керуючись ст. 367, ст. 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 381, ст. 382, ст. 384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 13 липня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складено: 08.03.2024

Головуючий

Судді