Провадження № 2/947/359/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.04.2024 року

Київський районний суд м.Одеси в складі:

головуючого судді - Луняченка В.О.,

за участю:

секретаря судового засідання - Макаренко Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2 ) за участі третьої особи Таїровської селищної ради Одеського району Одеської області ( ) про позбавлення батьківських прав,-

В С Т А Н О В И В:

З позовом про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до суду звернулась ОСОБА_1 .

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Луняченку В.О..

Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Київського районного суду м.Одеси від 23.03.2020 №947/31617/19 шлюб між сторонами розірвано., також рішенням Київського районного суду м.Одеси від 23.03.20 №947/1041/20 визначено місце проживання малолітньої ОСОБА_3 , 2017 р.н. разом з матір`ю. Фактично вихованням дочки займається матір, а батько самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків відносно дочки, не цікавиться її життям, здоров`ям, не приймає участі в її вихованні та утриманні.

Невиконання батьком своїх батьківських обов`язків щодо дочки зумовило звернення позивача до суду з дійсним позовом.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Луняченку В.О..

Ухвалою судді Київського районного суду м.Одеси Луняченко В.О. від 26.06.2023 року відкрито провадження у справі.

Ухвалою суду від 14.08.2023 року зобов`язано Службу у справах дітей Одеської міської ради розробити проект щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно дочки ОСОБА_3 ,2017 р.н., а також ухвалою суду від 23.01.24 зобов`язано Таїровську селищну раду Одеського району Одеськоі області, розглянути відповідний проект, затвердити його та надати суду в висновок щодо доцільності позбавлення батьїківських прав ОСОБА_2 відносно дочки ОСОБА_3 , 2017 р.н.

На час отримання судом відповідного висновку органу опіки та піклування провадження у справі було зупинено.

Ухвалою суду від 05.03.2024 провадження у справі поновлено у зв`язку з наданням суду висновку органу опіки та піклування Таїровської селищної ради щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 по відношенню до малолітньої дочки ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Учасники справи в судове засідання не з`явились, повідомлялись належним чином, відомості про що містяться в матеріалах справи.

В матеріалах справи міститься заява представника позивача адвоката Завальнюка Д. щодо можливості розгляду справи за його та позивача відсутності, в якій позовні вимоги підтримано в повному обсязі та представник позивача наполягає на задоволенні позову.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, відомості про що містяться в матеріалах справи, однак в матеріалах справи міститься його заява, яка завірена приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Іллічовою Н.А. про згоду на позбавлення його батьківських прав відносно дочки та не заперечує проти розгляду справи за його відсутністю.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Статтею 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована постановоюВерховної Ради України від 27.02.1991, визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно частини 3 статті 4 Сімейного кодексу України кожна особа має право на проживання в сім`ї. Особа може бути примусово ізольована від сім`ї лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до статті 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Згідно з пунктами 2-5 частини 1 статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва.

Пленум Верховного Суду України у пунктах 15, 16 постанови від 30.03.2007 № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновленнябатьківських прав» наддав роз`яснення, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебували у шлюбі, який зареєстрований 14 серпня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Приморському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, за актовим записом № 1192.

Від шлюбу мають доньку - малолітню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що свідчить Свідоцтво про народження серія НОМЕР_3 , видане Київським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, 03.01.2019 року № 2.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 23.03.2020 року, справа № 947/31617/19, шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , було розірвано.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 23.03.2020 року, справа № 947/1041/20, визначено місце проживання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрували шлюб, про що свідчить Свідоцтво про шлюб серія НОМЕР_4 видане Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), 17.09.2022 року, актовий запис № 1676.

Наразі малолітня ОСОБА_3 , 2017 р.н. проживає разом з матір`ю, знаходиться на повному її утриманні. Її вихованням також займається тільки мати.

В матеріалах справи міститься заява ОСОБА_2 від 17.05.2023 року, яка засвідчена приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Іллічовою Н.А., відповідно до якої ОСОБА_2 , добровільно і безумовно відмовляється від батьківських прав у відношенні його дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Також згідно висновку органу опіки та піклування Таїровської селищної ради від 22.01.24 №16, який затверджено рішенням виконкому Таїровської селищної ради Одеського району Одеської області №16, орган опіки та піклування Таїровської селищної ради Одеського район Одеської області є доцільним позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 по відношенню до малолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З висновку вбачається, що батько малолітньої ОСОБА_2 , неналежним чином виконує свої батьківські обов`язки, протягом останніх років взагалі не бачив дитину, не дзвонив, не цікавився її здоров`ям та успіхами. Морально та матеріально не підтримує дитину. Всю відповідальність за життя, здоров`я, безпеку дитини несе мати дитини, більш того, надав згоду на позбавлення його батьківських прав відносно дочки, а також з заявами про всатновлення порядку участі його як батька у вихованні та побаченні з дочкою не звертався.

Тобто з висновку вбачається, що ОСОБА_2 свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, пов`язаних з вихованням дитини, не піклується про її фізичний та духовний розвиток, навчання, підготовку до сімейного життя, на спілкується із дочкою навіть в мінімальному обсязі, не створює умов для отримання належної освіти.

Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю Організації Об`єднаних Націй 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці.

У справі «Хант протиУкраїни» від 07 грудня 2006 року Європейським судом з прав людини наголошено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (пункт 54). Вирішення питання позбавлення батьківських прав має ґрунтуватися на оцінці особистості відповідача, його поведінки; факт заперечення відповідача проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (пункт 58).

У справі «МамчурпротиУкраїни» (заява № 10383/09) від 16 липня 2015 року Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її в`язківі з сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним.

Отже, під час судового розгляду встановлено факт невиконання батьківських обов`язків відповідача відносно вказаної дитини, відсутності з його боку участі у вихованні дитини.

На підставі досліджених в судовому засіданнід оказів суд приходить до висновку, що відповідач впродовж тривалого часу ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню своєї дочки, не цікавиться її духовним та фізичним розвитком, ні усно, ні письмово не спілкується з нею, не проявляє до останньої щонайменшої батьківської турботи, більш того наддав письмову згоду щодо позбавлення його батьківських прав відносно дочки.

Отже, наявна правова підстава для позбавлення відповідача батьківських прав, передбачена п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України.

Позбавлення відповідача батьківських прав, на переконання суду, спрямоване на забезпечення життя дитини сторін у безпечному, спокійному та стійкому середовищі.

При цьому слід зауважити, що відповідач вправі звернутисядо суду з позовом про поновлення батьківських прав відповідно до ст. 169 СК України.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівеньжиття, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно з ч. 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» батько і матимають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей.

Частиною першою ст. 12 зазначеного Закону встановлено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її стан здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

При викладених обставинах суд вважає, що позовніви моги підлягають задоволенню в повномуобсязі.

Керуючись ст.ст.164-166 Сімейного Кодексу України, ст.ст.3, 10-13, 76, 89, 141, 258, 259, 263-265, 273,354 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_1 АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ІПН НОМЕР_2 АДРЕСА_1 ) за участі третьої особи Таїровської селищної ради Одеського району Одеської області () про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ІПН НОМЕР_2 останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) батьківських прав відносно дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Повне судове рішення буде складено протягом десяти днів з дня проголошення вступної та резолютивної частини.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Повне сулове рішення складено 22.04.24

Суддя Луняченко В. О.