Справа №522/1249/24
Провадження №2/522/3101/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2024 року Приморський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Шенцевої О.П.,

при секретарі Міщенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Одеської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини та встановлення факту родинних відносин, -

ВСТАНОВИВ:

25 січня 2024 року до Приморського районного суду м. Одеси звернувся ОСОБА_1 із позовною заявою про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини та встановлення факту родинних відносин.

В обґрунтування позовної заяви зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 та була заведена спадкова справа № 10/2024 до майна ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після смерті батька, його син- ОСОБА_1 , звернувся до Київської державної нотаріальної контори у місті Одесі з заявою про прийняття спадщини за законом. Проте, у прийнятті заяви йому було відмовлено в зв`язку з пропуском встановленого законодавством строку на прийняття спадщини (шість місяців), а також через те, що є розбіжності в документах, а саме: у Свідоцтві про смерть ОСОБА_2 серія НОМЕР_1 , виданому Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 02.01.2023, а/з № 37 від 02.01.2023, вказано прізвище померлого- « ОСОБА_3 ». В паспорті позивача серія НОМЕР_2 , виданому Портофранківським ВМ Приморського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області, 06.11.2007 року, вказано прізвище « ОСОБА_3 ». При цьому позивачу було роз`яснено, що питання про визначення додаткового строку для подання заяви може бути вирішено судом.

26 січня 2024 року ухвалою Приморського районного суду м. Одеси було прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі.

09 квітня 2024 року представник позивача адвокат Онищук Г.А. надала до суду заяву про розгляд справи за правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Відповідач, повідомлений судом належних чином та своєчасно про дату та час розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про поважність причини неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву, клопотань чи заяв суду не надав.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі, якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Відповідно до ч. 4 ст.268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , це підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 , яке видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 37 від 02.01.2023 року.

Спадкоємцем майна померлого ОСОБА_2 , є його син: ОСОБА_1 . Інших спадкоємців до майна померлої ОСОБА_2 - немає. Заповіт за життя ОСОБА_2 не складав.

Після смерті ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , звернувся до Київської державної нотаріальної контори у місті Одесі з заявою про прийняття спадщини за законом та була заведена спадкова справа № 10/2024 до майна ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке складається з 436/1000 частин квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Судом з`ясовано, що 436/1000 частин квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , належить померлому ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу частини квартири від 27.07.2002 року за р/н НОМЕР_3 , який був посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Запольською О.В.

Відповідно до Інформаційного листа державного нотаріуса Савицької О.Ю. щодо необхідності звернення до суду від 05.01.2024 року № 30/02-14, роз`яснено, що у зв`язку з розбіжностями в документах та тим, що ОСОБА_1 пропустив строк для прийняття спадщини йому слід звернутись до суду.

Так, в наданих для оформлення спадщини документах є розбіжності, а саме: у Свідоцтві про смерть ОСОБА_2 серія НОМЕР_1 , виданому Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 02.01.2023, а/з № 37 від 02.01.2023, вказано прізвище померлого - « ОСОБА_3 ». В паспорті позивача серія НОМЕР_2 , виданому Портофранківським ВМ Приморського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області, 06.11.2007 року, вказано прізвище « ОСОБА_3 ».

Отже, у зв`язку з відмінністю написання прізвищ, заявник позбавлений можливості оформити спадщину.

Таким чином, встановлена відмінність в написанні прізвищ батька та сина, призводить до неможливості підтвердити родинний зв`язок між батьком та сином, через різне написання прізвищ, а також через пропуск строків для прийняття спадщини.

В зв`язку з чим, заявник звернувся до суду з даним позовом.

На підтвердження факту родинних відносин між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , було надано свідоцтво про народженця серія НОМЕР_4 від 19.10.1991 року, складеного мовою оригіналу (російською).

Отже, ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_1 , а тому, суд вважає, що помилка в написанні прізвища є технічною, через переклад, що підтверджується свідоцтвом про народженця серія НОМЕР_4 від 19.10.1991 року.

Відтак, матеріалами справи встановлено факт родинних відносин між заявником та батьком та в сукупності, вказані докази дають підстави для висновку, що ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_1 .

Відповідно до ч.2 п.5 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України передбачено, що до справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення відносяться справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Згідно роз`яснення п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо твердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину.

З огляду на вищевказані докази, знайшов підтвердження факт того, що вимоги заяви є обґрунтованими та підлягають задоволенню, оскільки матеріалами справи доведений факт того, що ОСОБА_2 є рідним батьком ОСОБА_1 .

При цьому, до вказаного висновку суд прийшов, виходячи не тільки з вимог національного законодавства України, а і з висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні по справі «Бочаров проти України» від 17.03.2011 року (остаточне 17.06.2011 року), в пункті 45 якого зазначено, що «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18.01.1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»). Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (див. рішення у справі «Салман проти Туреччини»)». Адже національним судам належить не тільки ефективно захищати людину, а й самим діяти у такий спосіб, щоб не порушувати права, гарантовані Конвенцією про захист прав та основоположних свобод людини 1950 року.

Зміст статті 89 ЦПК України визначає, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Вказаний факт має юридичне значення, оскільки безпосередньо породжує юридичні наслідки. Підтвердження даного факту необхідне заявнику для підтвердження особистих немайнових неоспорюваних прав, обов`язків, та відносин між заявником та його батьком сином, як між членами сім`ї першого ступеня споріднення.

Разом з тим, ОСОБА_1 за фахом своєї роботи, дуже часто перебував за кордоном, в тому числі в період з серпня 2022 року по липень 2023 року, а саме в період смерті батька, що підтверджується копією його закордонного паспорта серії НОМЕР_5 (а.с. 17-28).

У зв`язку з вищевказаними обставинами позивач, не мав змоги з моменту свого прибуття до м. Одеси звернутись до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, а тому пропустив строк для прийняття спадщини.

Також, з 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стан.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки.

Згідно з ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Частиною 1 статті 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно з ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Судом з`ясовано, що позивач пропустив зазначений строк з поважних для нього причин.

При цьому, судом досліджені докази, які підтверджують, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 доводився сином ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . Цей факт має для нього юридичне значення, оскільки є підставою для оформлення спадкових прав.

Таким чином, судом достовірно встановлено, що позивач є спадкоємцем першої черги після смерті батька ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 , та пропустив встановлений ст.1270 ЦК України строк на прийняття спадщини.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17.

Положеннями ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини, як джерело права.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі «Ілхан проти Туреччини» від 27 червня 2000 року при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру.

Виходячи із сформованої практики цього ж Суду, ст. 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, по своїй суті, є гарантом права власності, оскільки визнає право будь-якої особи на безперешкодне користування своїм майном.

Згідно положень книги 6 Цивільного кодексу України, спадкове право захищає власність фізичних осіб, позивач, пов`язаний зі спадкодавцем кровним походженням, усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини в розумінні ст. 1 Першого протоколу до Конвенції, становитиме майно позивача виходячи із законодавчого визначення спадкових правовідносин, суб`єктом яких він є.

Відповідно до пунктів 2, 5, 6 частини 1 статті 3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є: неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність.

Враховуючи обставини справи, факт відсутності доказів, що спростовують твердження позивача, спору з приводу спадкового майна, суд приходить до висновку, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, а тому вважає необхідним визначити йому додатковий строк, який буде достатнім для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини.

Відповідно до ч.1ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом про обґрунтованість вимог позивача, виходячи з наступного.

За таких обставин, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись статтями 1269,1270,1272 ЦК України, статтями 4,12,13,76-80,258,259,263-265 ЦПК України, суд -

В И Р I Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_6 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) до Одеської міської ради (, м. Одеса, пл. Думська, 1) про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини та встановлення факту родинних відносин - задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є рідним сином ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Визначити ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_6 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) додатковий строк тривалістю три місяці, з дня набрання судовим рішенням законної сили, для подання до нотаріальних органів заяви про прийняття спадщини за законом, яка відкрилась після смерті батька ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 19.04.2024 року.

Суддя: