СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 2/759/1700/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2024 року м. Київ

Святошинський районний суд міста Києва у складі головуючого судді Горбенко Н.О., за участю секретаря судового засідання Натальчук А.І., представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Терещенко Л.В., відповідача ОСОБА_2 , представника відповідача - адвоката Івановського І.Є., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києва позовну заяву третьої особи ОСОБА_3 , яка заявляє самостійні вимоги шляхом подання позову до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення дебіторської заборгованості у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя шляхом стягнення грошової компенсації вартості частки у спільному сумісному подружжя, -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Святошинського районного суду міста Києва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя шляхом стягнення грошової компенсації вартості частки у спільному сумісному подружжя.

09.11.2023 року до суду надійшла позовна заява третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги по справі № 759/19992/23.

У судовому засіданні представник позивача заперечувала щодо прийняття позовної заяви третьої особи від 09.11.2023 року.

Відповідач та представник відповідача в судовому засіданні підтримали подану позовну заяву третьої особи ОСОБА_3 , яка заявляє самостійні вимоги до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення дебіторської заборгованості. Просили прийняти до розгляду у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя шляхом стягнення грошової компенсації вартості частки у спільному сумісному подружжя.

Суд, заслухавши учасників судового процесу, дослідивши позов третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору про поділ спільного майна подружжя шляхом стягнення грошової компенсації вартості частки у спільному сумісному подружжя, вивчивши її зміст, приходить до наступного висновку.

Згідно з ч. 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Позов у цивільному процесі - це письмово оформлена і адресована суду письмова вимога, що складається з вимоги процесуального характеру та вимоги матеріального характеру (захистити невизнане, оспорюване чи порушене право).

За правилами ст. 52 ЦПК України треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, можуть вступити у справу до закінчення підготовчого провадження або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, подавши позов до однієї або декількох сторін. Про прийняття позовної заяви та вступ третьої особи у справу суд постановляє ухвалу. Треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, користуються усіма правами і несуть усі обов`язки позивача. Після вступу у справу третьої особи, яка заявила самостійні вимоги щодо предмета спору, справа за клопотанням учасника справи розглядається спочатку.

Таким чином, законодавцем визначено право особи, яка вважає, що судовий спір між сторонами прямо стосується її прав та інтересів, вступити у справу з метою захисту своїх особистих прав, свобод чи інтересів, пред`явивши позов до однієї чи обох сторін.

До позовів третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору у справі, у якій відкрито провадження, застосовуються положення ст. 193 і чт. 194 ЦПК України, тобто як до вимог при подачі зустрічного позову.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 193 ЦПК України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом.

Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним. Недоцільно розглядати первісний позов і зустрічний позов, якщо це затягне розгляд справи, істотно розширить предмет доказування.

Таким чином, для того, щоб набути статус третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору повинно бути дотримано декілька критеріїв: 1) матеріально-правовий (наявність єдиного предмету спору); 2) суб`єктний (позовні вимоги можуть бути пред`явлені як одній стороні, так і декільком сторонам); 3) часовий (вступ у справу відбувається до закінчення підготовчого провадження або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження).

Зважаючи на це, саме дотримання цих критеріїв підлягає оцінці при прийнятті рішення щодо вступу у справу третьої особи із самостійними вимогами.

Велика Палата Верховного Суду у постановах від 13.03.2019 у справі № 916/3245/17 та від 12.06.2019 у справі № 916/542/18 наголосила, що позов третьої особи, поданий згідно приписів ст. 52 ЦПК України, може бути прийнятий судом до розгляду у процесі, що вже розпочався, у тому випадку, коли така самостійна вимога заявлена саме щодо предмета спору, що вже виник між сторонами. А вимога, спрямована на те, що знаходиться поза цим предметом, чи спрямована до третіх осіб, не може бути розглянута судом як вимога третьої особи в розумінні наведеної вище статті. Водночас така позовна вимога може бути заявлена у самостійному позові.

Таким чином, на відміну від зустрічного позову, який повинен бути лише взаємопов`язаним з первісним, позовна заява третьої особи, в силу ч. 1 ст. 52 ЦПК України, повинна містити самостійні вимоги саме щодо предмета спору у справі.

Аналізуючи вказану норму закону, слід зробити висновок, що для набуття статусу третьої особи із самостійними вимогами щодо предмета спору, повинен мати місце такий критерій, як наявність єдиного предмету спору.

Проаналізувавши позови, що перебувають в провадженні суду та поданий позов третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, суд приходить до висновку, що відповідно до ч.ч. 1, 3 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадку. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ст. 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач та відповідач, позивачем і відповідачем можуть бути фізичні особи, які досягли повноліття, юридичні особи та держава.

Відповідно до ч. 4 ст. 53 ЦПК України у заявах про залучення третіх осіб і в заявах третіх осіб про вступ у справу на стороні позивача або відповідача зазначається, на яких підставах третіх осіб належить залучити до участі у справі.

При вивченні матеріалів справи не встановлено, що ОСОБА_3 був залучений в якості третьої особи до участі в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя шляхом стягнення грошової компенсації вартості частки у спільному сумісному подружжя.

За встановлених обставин, суд приходить до висновку про відсутність підстав для прийняття позову ОСОБА_3 як третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги, щодо предмета спору до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення дебіторської заборгованості.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 52, 195 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити в прийнятті позовної заяви третьої особи, ОСОБА_3 , яка заявляє самостійні вимоги шляхом подання позову до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення дебіторської заборгованості у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя шляхом стягнення грошової компенсації вартості частки у спільному сумісному подружжя.

Роз`яснити ОСОБА_3 право звернення до суду з відповідними вимогами у загальному порядку шляхом подання позову до суду.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили негайно з моменту її проголошення.

Суддя Н.О. Горбенко