Справа № 165/2264/23
Провадження № 2/165/85/24
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 січня 2024 року м. Нововолинськ
Нововолинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого судді Василюка А.В.,
за участю секретаря Навроцької М.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Нововолинську, в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором
04 липня 2023 року ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Ухвалою від 28 серпня 2023 року відкрито провадження у справі та постановлено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, запропоновано відповідачу подати відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому копії ухвали.
Представник позивача ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» у судове засідання не з`явився, ОСОБА_2 , діючи на підставі довіреності (а.с.54) подала до суду письмову заяву про розгляд справи у відсутності представника позивача, позов підтримала та не заперечила щодо заочного розгляду справи (а.с.53).
Відповідач ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, що підтверджується повідомленням про вручення йому поштового відправлення (а.с.58) у судове засідання не з`явився, до початку першого судового засідання, у визначений судом строк, відзиву на позовну заяву та будь-яких інших клопотань до суду не подав.
Відповідно до вимог ст.280, ст.281 ЦПК України, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи.
Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи в порядку спрощеного позовного провадження та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню.
07 лютого 2020 року відповідач ОСОБА_1 подав до ТОВ "ФК «ЦФР" заяву-анкету на отримання кредиту та інших послуг в ТОВ «ФК «ЦФР» (а.с.12)
Пунктом 6 паспорту кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР», що є невід`ємною частиною спірного договору, визначено порядок повернення кредиту, кількість та розмір платежів, періодичність внесення. Зокрема, визначено, що за період дії договору з 07 лютого 2020 року по 07 лютого 2022 року позичальник, крім щомісячної суми погашення кредиту, повинен сплатити банку річні проценти в розмірі 1806,20 грн. за ставкою 12% від суми кредиту та щомісячні проценти в розмірі 8334 грн., за ставкою 2,50% від суми кредиту (а.с.8-9).
Відповідно до положень статей 512, 514 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, у тому числі внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). При цьому, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (частина перша статті 1077 ЦК України).
Згідно статті 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Крім того, Верховний Суд у постанові від 2 листопада 2021 року у справі №905/306/17 зробив висновок про те, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія як заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором.
З матеріалів справи вбачається, що 07 жовтня 2016 року між ТОВ «ФК «ЦФР» та АТ «Таскомбанк» був укладений договір факторингу № ТАСЦФР-10-2016.
У подальшому, 02 грудня 2022 року між АТ «Таскомбанк» та ТОВ «ФК «ЄАПР» був укладений договір факторингу №НІ/11/7-Ф, відповідно до умов якого АТ «Таскомбанк" відступило ТОВ "ФК "ЄАПБ" належне йому право вимоги коштів, а ТОВ "ФК "ЄАПБ" набуло право вимоги грошових коштів до боржників вказаних у реєстрі (а.с.19-22).
Отже, кредитний договір між сторонами був укладений майже через чотири роки після укладення договору факторингу між ТОВ «ФК «ЦФР» та АТ «Таскомбанк».
З копії зазначеного договору факторингу вбачається, що сторони погодили, що первісний кредитор має право щоденно передавати (відступати) новому кредитору свої права вимоги до позичальників, а новий кредитор зобов`язаний набувати такі права вимоги, шляхом підписання відповідних Реєстрів прав вимоги із зазначенням ціни договору та розміру заборгованостей позичальників.
При ухваленні рішення у справі суд бере до уваги те, що позивачем не надано суду ані реєстру прав вимог про який зазначено вище, ані доказів на підтвердження оплати за договорами факторингу. Тому суд позбавлений можливості встановити, чи був спірний кредитний договір предметом права майбутньої вимоги.
Доводи позивача щодо презумпції правомірності правочину не заслуговують на увагу, оскільки передача за правочином невизначених вимог, у тому числі й на майбутнє, тягне за собою наслідки у вигляді неукладеності відповідного правочину.
Долучене повідомлення про відступлення прав вимог за договором факторингу №ТАСЦФР-10-2016, що було підписано боржником ОСОБА_1 в той же день, що й кредитний договір, тобто 07 лютого 2020 року (а.с.11), суд вважає необґрунтованим та до уваги не бере, оскільки саме по собі повідомлення без відповідного реєстру та інших підтверджуючих документів, не може беззаперечно вказувати на права вимоги нового кредитора АТ «Таскомбанк», а згодом ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» за спірним кредитним договором.
З огляду на вимоги ст.141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір», судові витрати у справі, що складаються із судового збору у розмірі 2684 грн., який підтверджується документально (а.с.4), суд залишає за позивачем.
Керуючись ст.12, ст.13, ст.81, ст.89, ст.141, ст.263, ст.264, ст.265, ст.268, ст.272, ст.273, ст.280, ст281, ст.282 ЦК України, на підставі ст.257, ст.258, ст.259, ст.260, ст.261, ст.263, ст.264, ст.512, ст.514, ст.1054, ст.1077, ст.1078 ЦК України, суд
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення можна подати протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя підпис А.В. Василюк