ПОСТАНОВА

Іменем України

29 січня 2024 року м. Кропивницький

справа № 389/2699/23

провадження № 22-ц/4809/246/24

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

Голованя А.М. (головуючий, суддя-доповідач), Дуковського О.Л., Дьомич Л.М.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Акціонерне товариство «МегаБанк»,

розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Акціонерного товариства «МегаБанк» на ухвалу Знам?янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 25 жовтня 2023 року у складі судді Савельєвої О.В.

ВСТАНОВИВ:

У липні 2023 року ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «МегаБанк», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Данич Оксана Федорівна, приватний виконавець виконавчого округу Кіровоградської області Чумак Віталій Миколайович, в якому просив визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 04.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. за №16444, про стягнення з нього на користь АТ «МегаБанк» заборгованості за кредитним договором №171-411-850-2-17-Г від 29.08.2017 у розмірі 43 017 грн. 41 коп.

18.08.2023 відповідач подав зустрічний позов до ОСОБА_1 , в якому просив стягнути з останнього на користь АТ «МегаБанк» заборгованість за кредитним договором №171-411-850-2-17-Г від 29.08.2017 в розмірі 43 084 грн. 13 коп.

Ухвалою Знам?янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 25 жовтня 2023 року відмовлено у прийнятті зустрічного позову АТ «МегаБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором до спільного розгляду з первісним позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «МегаБанк», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Данич Оксана Федорівна, приватний виконавець виконавчого округу Кіровоградської області Чумак Віталій Миколайович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, АТ «МегаБанк», інтереси якого представляє Дребот І.А., подала апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В обґрунтування апеляційної скарги представник відповідача зазначає, що ?між АТ «МЕГАБАНК» та ОСОБА_1 29 серпня 2017 року було укладено Кредитний договір № 141-411-850-2-17-Г (з анутетними платежами), який міститься в матеріалах справи № 389/2389/23 (надалі - Кредитний договір), згідно з яким ОСОБА_1 було надано грошові кошти в розмірі 28 026,91 гривень, на строк з 29 серпня 2017 року до 28 серпня 2020 року включно, зі сплатою 10,00 процентів річних.

АТ «МЕГАБАНК» перед ОСОБА_1 свої зобов?язання за Кредитним договором виконав належним чином, надавши останньому кредитні кошти на строк з 29 серпня 2017 року до 28 серпня 2019 року включно, в розмірі 28 026,91 грн., що підтверджується випискою з особовою рахунку ОСОБА_1 та не спростовується ним в поданій позовній заяві.

Водночас ОСОБА_1 свої зобов?язання перед АТ «МЕГАБАНК» за Кредитним договором не виконані належним чином.

При цьому, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 04.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. за №16444, про стягнення з нього на користь АТ «Мегабанк» заборгованості за кредитним договором №171-411-850-2-17-Г від 29.08.2017 у розмірі 43 017 грн. 41 коп.

Представник відповідача вважає, що ?обидва позови є взаємопов?язаними і їх спільний розгляд є доцільним, так як вони виникають з одних правовідносин, а саме: кредитного договору № 171-411-850-2-17-Г (з ануїтетними платежами) від 29.08.2017 та підтверджуються одним і тими ж доказами - тим же кредитним договором.

Вважає, що висновки суду в ухвалі про повернення зустрічної позовної заяви помилкові та не відповідають обставинам справи.

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача ОСОБА_2 ?зазначила, що суд першої інстанції правомірно відмовив у прийнятті зустрічного позову. ?Підстави первісного позову мотивовані ОСОБА_1 тим, що станом на 10.04.2019 Перелік документів № 1172 (на підставі якого вчинений виконавчий напис №16444) діяв у редакції, відповідно до якої «п.2 Змін був визнаний незаконним та нечинним» - стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин по кредитним договорам за якими боржниками допущено прострочення платежі та вид заборгованості, що був стягнений з ОСОБА_1 зазначеним Переліком документів був не передбачений.

Також, згідно п.п. 3.1 п.3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України - нотаріус вчиняє виконавчий напис за умови, що з дня виникнення вимоги минуло не більше трьох років. Як вбачається з оскаржуваного виконавчого напису, стягнення проведено за період з 29.08.2017 по 28.04.2021 - на дату його вчинення 04.06.2021 від дати вимоги 29.08.2017 року пройшло більше трьох років.

Просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду без змін.

Враховуючи особливості розгляду в апеляційному порядку окремих категорій справ та відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України, апеляційна скарга на ухвалу про повернення заяви позивачеві (заявникові), розглядається в апеляційній інстанції без повідомлення її учасників.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.

Відмовляючи в прийнятті зустрічного позову суд першої інстанції, дійшов висновку, що первісний та зустрічний позов не є взаємопов`язаними, оскільки вимоги за позовами мають різний предмет доказування, дослідженню підлягають різні обставини та відповідні до них правовідносини, і задоволення зустрічного позову не може виключити повністю або частково задоволення первісного позову, тому суд вважає, що спільний розгляд цих позовів не є доцільним.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Відповідно до статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України встановлено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 та п. 3 ч. 2 ст. 49 ЦПК України сторони користуються рівними процесуальними правами. Відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ЦПК України визначено, що відповідач має право пред`явити зустрічний позову строк для подання відзиву.

Відповідно до ч. 2 ст. 193 ЦПК України зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Отже, умовами пред`явлення зустрічного позову є взаємопов`язаність зустрічного позову з первісним; доцільність сумісного розгляду основного й зустрічного позовів.

Доцільним є сумісний розгляд, коли це дозволяє більш повно і об`єктивно дослідити обставини справи, встановити справжні взаємовідносини сторін, виключити винесення взаємно суперечливих чи взаємовиключних судових рішень.

Взаємний зв`язок первісного і зустрічного позову може виявлятись у тому, що зустрічна вимога виключає вимогу первісну, або обидва випливають з однієї підстави, або взаємний зв`язок виникає з однорідності обставин виникнення взаємних матеріально-правових вимог між позивачем і відповідачем. Первісний і зустрічний позов можуть бути взаємозв`язаними і тоді, коли підстава зустрічного позову паралізує підставу первісного позову, а тому задоволення вимог відповідача виключає задоволення вимог позивача.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Отже, для прийняття зустрічного позову до спільного розгляду з первісним позовом необхідною є перевірка та встановлення тотожності усіх необхідних трьох ознак, а саме: суб`єктного складу, предмету спору, а також підстав, з яких відповідний позов заявлено.

Зустрічний позов дозволяє розглянути в одному процесі вимоги обох сторін, що дає можливість заощадити час і сприяє більш швидкому захисту їх прав та інтересів, а також запобігає можливості винесення суперечливих і взаємовиключних судових рішень у цивільній справі.

У п. 21 постанови Верховного Суду від 27 травня 2020 року у справі №904/6157/19 вказано, що взаємна пов`язаність зустрічного та первісного позовів може виявлятись у наступному: - обидва позови взаємно пов`язані, і їх спільний розгляд сприятиме оперативному і правильному вирішенню спору. Взаємна пов`язаність первісного і зустрічного позову може виражатись у підставах цих позовів або поданих доказах; - вимоги за зустрічним і первісним позовами можуть зараховуватись; - задоволення зустрічного позову виключатиме повністю або частково задоволення первісного позову. Подання такого зустрічного позову має на меті довести відсутність у позивача матеріально-правової підстави на задоволення первісного позову через відсутність матеріальних правовідносин, з яких випливає суб`єктивне право позивача за первісним позовом. У таких випадках задоволення зустрічного позову тягне за собою відмову у первісному позові повністю або частково.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 березня 2019 року у справі №916/3245/17 зазначено, що ознаками зустрічного позову є його взаємопов`язаність із первісним позовом і доцільність його спільного розгляду з первісним позовом, зокрема, коли позови виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом можуть різнитися з вимогами первісного позову, але вони об`єднуються в одне провадження з первісним позовом ухвалою суду.

У постанові від 20 березня 2019 у справі № 910/2987/18 Велика Палата Верховного Суду також вказала, що взаємопов`язаність зустрічного та первісного позовів може виражатися у підставах цих позовів або поданих доказах, а також у тому, що вимоги за зустрічним і первісним позовами можуть зараховуватись. Подання зустрічного позову, задоволення якого виключатиме повністю або частково задоволення первісного позову, має на меті довести відсутність матеріально-правової підстави для задоволення первісного позову через відсутність матеріальних правовідносин, з яких випливає суб`єктивне право позивача за первісним позовом.

Конструкція ч. 2 ст. 193 ЦПК України вказує на її імперативність, тобто, суд позбавлений широкого розсуду щодо доцільності прийняття зустрічного позову; умовою цього є посилання у зустрічному позові на обставини, за якими задоволення зустрічного позову матиме наслідком повну або часткову відмову у задоволенні первісного позову, та виникнення позовів з одних правовідносин.

Зустрічний позов може подаватися не лише для захисту проти первісного позову, а й бути самостійним засобом захисту проти відповідача, іноді зустрічний позов може бути спрямовано тільки до заліку первісної вимоги.

Подання зустрічного позову надає можливість через спільний розгляд первісної і зустрічної вимоги повніше врахувати правові відносини сторін. Зустрічний позов повинен бути взаємно пов`язаний з первісним. Взаємна пов`язаність зустрічного та первісного позовів може виявлятись у такому: а) обидва позови взаємно пов`язані, і їх спільний розгляд сприятиме оперативному і правильному вирішенню спору; взаємна пов`язаність первісного і зустрічного позову може виражатись у підставах цих позовів або поданих доказах; б) вимоги за зустрічним і первісним позовами можуть зараховуватись; в) задоволення зустрічного позову може виключати повністю або частково задоволення первісного позову; подання такого зустрічного позову має на меті довести відсутність у позивача матеріально-правової підстави на задоволення первісного позову через відсутність матеріальних правовідносин, з яких випливає суб`єктивне право позивача за первісним позовом.

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства «МегаБанк», в якому просив визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 04.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. за №16444, про стягнення з нього на користь АТ «МегаБанк» заборгованості за кредитним договором №171-411-850-2-17-Г від 29.08.2017 у розмірі 43 017 грн. 41 коп.

Ухвалою Знам?янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 28 липня 2023 року (справа № 389/2389/23) позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін на 31 серпня 2023 року. Роз?яснено відповідачу право надіслати суду відзив на позовну заяву.

В зустрічному позові АТ «МегаБанк» просить: стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «МегаБанк» заборгованість за кредитним договором №171-411-850-2-17-Г від 29.08.2017 в розмірі 43 084 грн. 13 коп.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач звернувся до суду із зустрічним позовом 18.08.2023 - у межах встановленого законом строку.

Основний позов стосується визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису від 04.06.2021, за яким з ОСОБА_1 на користь АТ «МегаБанк»» стягується 43 017 грн. 41 коп. заборгованості за період з 29.08.2017 по 28.04.2021 за невиконання позивачем договору №171-411-850-2-17-Г від 29.08.2017. Підставами позову є порушення порядку видачі виконавчого напису про стягнення заборгованості, яка не є безспірною та його вчинення на підставі кредитного договору, який не посвідчувався нотаріально.

Зустрічний позов стосується стягнення з ОСОБА_1 суми заборгованості за невиконання позивачем договору №171-411-850-2-17-Г від 29.08.2017.

Отже, хоча основний та зустрічний позови об`єднує те, що вони пов`язані з одним і тим же кредитним договором, але основний позов стосується законності вчинення нотаріусом виконавчого напису, у зв`язку з невиконанням ОСОБА_1 своїх обов`язків за вказаним договором, а зустрічний позов про доведення невиконання ОСОБА_1 кредитних зобов`язань.

Тому, позови не є взаємопов`язаними, вони мають різну доказову базу, а задоволення зустрічного позову не може виключити повністю або частково задоволення первісного позову, оскільки він стосується не оскарження самого факту боргу, а лише порушення порядку вчинення виконавчого напису, яким визначений розмір заборгованості.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що об`єднання в одне провадження вказаних позовів суперечитиме положенням ст.193 ЦПК України, та призведе до затягування розгляду справи по суті.

Враховуючи зазначене, в межах вимог та доводів апеляційної скарги передбачених законом підстав для зміни чи скасування ухвали суду першої інстанції не встановлено.

В даному випадку висновок, зроблений судом першої інстанції, в повному обсязі відповідає встановленим у справі обставинам, а тому підстав для зміни чи скасування судового рішення немає.

Враховуючи зазначене та відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «МегаБанк» залишити без задоволення.

Ухвалу Знам?янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 25 жовтня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови у випадку, передбаченому ст.389 ЦПК України.

Головуючий суддя А.М. Головань

Судді О.Л. Дуковський

Л.М. Дьомич