ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

12 серпня 2024 року м. Чернівці

Справа № 727/5956/23

Провадження № 22-ц/822/540/24

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Литвинюк І. М., Височанської Н.К., Половінкіної Н.Ю.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , про застосування заходів процесуального примусу у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи - Виконавчий комітет Чернівецької міської ради, Святошинська районна у місті Києві державна адміністрація, про визначення місця проживання дитини, та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , на рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 28 березня 2024 року,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача за первісним позовом ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про застосування заходів процесуального примусу до ОСОБА_3 , в якій просить стягнути з неї в дохід державного бюджету штраф у сумі десять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Заява обґрунтована тим, що ухвалою Чернівецького апеляційного суду від 17 липня 2024 року у зазначеній справі на відповідача ОСОБА_3 накладений штраф у сумі 3 028 грн. Натомість ОСОБА_3 станом на 23.07.2024 року продовжує не виконувати діюче судове рішення, ігнорує вимоги повернути дитину батькові, з яким проживала дитина під час вирішення спору щодо визначення місця проживання, повністю обмежила спілкування дитини з батьком, та всупереч чинному судовому рішенню незаконно вивезла ОСОБА_4 за межі України, що свідчить про зухвале, систематичне триваюче невиконання постанови Чернівецького апеляційного суду від 27 грудня 2023 року.

Заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства (ст. 143 ЦПК України).

Заходами процесуального примусу є: 1) попередження; 2) видалення із залу судового засідання; 3) тимчасове вилучення доказів для дослідження судом; 4) привід; 5) штраф. Застосування до особи заходів процесуального примусу не звільняє її від виконання обов`язків, встановлених цим Кодексом (ст. 144 ЦПК України).

Суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі до від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках: 1) невиконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу; 2) зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству; 3) неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин; 4) невиконання ухвали про забезпечення позову або доказів, ненадання копії відзиву на позов, апеляційну чи касаційну скаргу, відповіді на відзив, заперечення іншому учаснику справи у встановлений судом строк; 5) порушення заборон, встановлених частиною дев`ятою статті 203 цього Кодексу. У випадку повторного чи систематичного невиконання процесуальних обов`язків, повторного чи неодноразового зловживання процесуальними правами, повторного чи систематичного неподання витребуваних судом доказів без поважних причин або без їх повідомлення, триваючого невиконання ухвали про забезпечення позову або доказів суд з урахуванням конкретних обставин стягує у дохід державного бюджету з відповідного учасника судового процесу або відповідної іншої особи штраф у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У випадку невиконання процесуальних обов`язків, зловживання процесуальними правами представником учасника справи суд з урахуванням конкретних обставин справи може стягнути штраф як з учасника справи, так і з його представника (ч.ч. 1-3 ст. 148 ЦПК України).

У випадку повторного чи систематичного невиконання процесуальних обов`язків, повторного чи неодноразового зловживання процесуальними правами, повторного чи систематичного неподання витребуваних судом доказів без поважних причин або без їх повідомлення, триваючого невиконання ухвали про забезпечення позову або доказів суд з урахуванням конкретних обставин стягує у дохід державного бюджету з відповідного учасника судового процесу або відповідної іншої особи штраф у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Цивільний процесуальний обов`язок сторони - це належна поведінка сторони в цивільному судочинстві, що вимагається та забезпечується процесуальним законом, а також кореспондує суб`єктивному процесуальному праву суду.

У постанові Верховного Суду від 08 травня 2018 року у справі № 910/1873/17 визначено, що принцип добросовісності - це загальноправовий принцип, який передбачає необхідність сумлінної та чесної поведінки суб`єктів при виконанні своїх юридичних обов`язків і здійсненні своїх суб`єктивних прав. Добросовісність при реалізації прав і повноважень включає в себе неприпустимість зловживання правом, яка, виходячи із конституційних положень, означає, що здійснення прав та свобод людини не повинно порушувати права та свободи інших осіб. Зловживання правом - це свого роду спотворення права. У цьому випадку особа надає своїм діям повну видимість юридичної правильності, використовуючи насправді свої права в цілях, які є протилежними тим, що переслідує позитивне право.

З урахуванням викладеного, суд враховує, що ухвалою Чернівецького апеляційного суду від 17 липня 2024 року до ОСОБА_3 застосовано заходи процесуального примусу у вигляді штрафу у розмірі 3 028 грн за триваюче невиконання постанови Чернівецького апеляційного суду від 27 грудня 2023 року про забезпечення позову. 24 липня 2024 року представник позивача ОСОБА_2 подав заяву про застосування заходів процесуального примусу за триваюче невиконання постанови Чернівецького апеляційного суду від 27 грудня 2023 року, що свідчить про подання зазначеного клопотання в короткий термін після застосування до ОСОБА_3 заходу процесуального примусу за вказане порушення, а тому вважає, що в задоволенні заяви про застосування процесуального примусу слід відмовити.

Керуючись статтями 143, 148, 381 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , про застосування заходів процесуального примусу.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в апеляційному порядку до Верховного Суду.

Судді: І.М. Литвинюк

Н.К. Височанська

Н.Ю. Половінкіна