Справа № 359/918/24
Номер провадження 2/373/498/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2024 року м. Переяслав

Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Опанасюка І.О.,

за участю:

секретаря судових засідань Бутович Я.О.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 359/918/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит,

встановив:

24.01.2024 представник позивача ОСОБА_2 звернувся до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з вказаним позовом та просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» заборгованість за договором про споживчий кредит №1836264 від 01.02.2022 у розмірі 15000 грн 00 коп. Також просить стягнути з відповідача судові витрати у розмірі 2684 грн 00 коп., як сплачений судовий збір при поданні позову.

Позов обґрунтовано тим, що 01.02.2022 між ТОВ «ВЕЛЛФІН» і відповідачем ОСОБА_1 був укладений договір про споживчий кредит №1826264 в електронній формі.

Відповідно до п.1.1 укладеного між позивачем та відповідачем договору про споживчий кредит, позикодавець надає позичальнику грошові кошти у сумі 5000 грн 00 коп. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути позику та сплатити проценти за користування позикою.

Пунктом 1.3 договору про споживчий кредит встановлено, що позика надається строком 30 днів.

Відповідно до пункту 1.4 дата перерахування суми позики на банківський рахунок вказаний позичальником, за домовленістю сторін, вважається датою укладення договору про споживчий кредит між позичальником і позикодавцем.

Позивач, у порядку встановленому пункту 1.4 договору про споживчий кредит через оператора послуг платіжної інфраструктури Platon, на картковий рахунок відповідача перерахував суму позики у розмірі 5000 грн 00 коп.

Таким чином, позивач належним чином виконав умови договору про споживчий кредит, відповідач отримані грошові кошти в передбачені строки не повернув, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 21.12.2023 становить 15000 грн 00 коп., з яких : 5000 грн 00 коп.-основний борг; 10000 грн 00 коп. -заборгованість по відсоткам.

28.02.2024 ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області цивільну справу №359/918/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит передано за підсудністю до Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області.

25.03.2024 дана справа надійшла до Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області.

Ухвалою від 25.03.2024 відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін та проведення судового засідання, відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України.

Відповідачу було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву та роз`яснено, що розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін проводиться за його клопотанням, яке він може подати в строк для подання відзиву на позов.

У встановлений судом строк відповідачем, який належним чином повідомлений про розгляд справи в порядку спрощеного провадження, не надано відзиву на позов.

Суд вирішує спір за наявними матеріалами справи, відповідно до ч.2 ст.191 та ч. 8 ст. 279 ЦПК України.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Судом встановлено наступне.

На підтвердження факту отримання відповідачем кредитних коштів у спосіб та в обсязі зазначених в позовній заяві представник позивача надав суду паперову копію електронного договору про споживчий кредит №1836264 від 02.02.2022, копію додатку до договору таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної фіксованої процентної ставки за договором про споживчий кредит; скріншот анкети оферти заповненої відповідачем; роздруківку із сайту правил надання грошових коштів у позику у формі споживчого кредиту товариством з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН», що є невід`ємною частиною договору.

В зазначеному договорі міститься електронний підпис відповідача, водночас відсутній підпис директора ТОВ «ВЕЛЛФІН» ОСОБА_2 та відбиток електронної печатки підприємства. Додаток до договору таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної фіксованої процентної ставки за договором про споживчий кредит не містить підписів сторін.

Відповідно до умов кредитного договору кредитодавець надає позичальнику кредит в сумі 5000 грн 00 коп. на умовах, строковості, зворотності, платності, та сплатою процентів за користування позикою та прострочених процентів у розмірі 1,8% від суми позики, але не менше ніж 50 грн 00 коп. за перший день користування позикою та 1,8% від суми позики, щоденно, за кожен день користування позикою, починаю з другого дня в межах строку позики, зазначеного в п.1.3 цього договору.

Відповідно до п.1.4 цей договір є укладеним з моменту перерахування суми позики на банківський рахунок, вказаний позичальником.

До позову додано копію довідки ТОВ «Платежі онлайн» від 21.12.2023 №254/12, в якій зазначено, що ТОВ «Платежі онлайн», як технологічний оператор платіжних послуг, повідомляє, що на сайті Торговця через платіжний сервіс «Platon» була проведена успішна транзакція - зарахування коштів на картку № НОМЕР_1 в сумі 5000 грн 00 коп. 01.02.2022 за транзакцією №34373-60917-53164.

Також, до позову додано розрахунок заборгованості за договором позики №1836264 від 01.02.22 ОСОБА_1 , відповідно до якого загальний розмір заборгованості відповідача перед позивачем складає 15000 грн 00 коп.

Надаючи оцінку зібраним по справі доказам, суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог статті 526, 615 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись у встановлений термін, відповідно до вимог закону та умов договору.

За нормою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України).

Відповідно до положень статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» ( в редакції, яка була чинна на день виникнення правовідносин) зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Положеннями статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За правилами статті 1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Належними доказами, що підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Згідно до правової позиції, яка була висловлена у постанові Верховного Суду від 30.01.2018 у справі № 161/16891-15 про стягнення заборгованості за кредитним договором (провадження № 61-517св18) банк зобов`язаний доводити отримання позичальником грошових коштів у розмірі та на умовах, встановлених Договором, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір за допомогою первинних документів, оформлених відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Відповідно до пункту 62 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Проте, в матеріалах справи відсутні первинні бухгалтерські документи на підтвердження перерахування кредитних коштів на рахунок відповідача.

Розрахунок заборгованості, сам по собі, без надання доказів отримання кредитних коштів відповідачем, не може бути належним та допустимим доказом її наявності та розміру, а також укладення кредитного договору, що узгоджується з висновком Верховного Суду викладеним у постанові від 21.10.2020 у справі №190/1419/19-ц.

Додана до позову копія інформаційної довідки ТОВ «Платежі онлайн» від 21.12.2023 №254/12, про перерахування коштів на картковий рахунок НОМЕР_1 , не відповідає вимогам статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», і не є первинним документом, що може підтвердити передачу коштів відповідачу.

Не надано представником позивача також і доказів існування будь- яких правовідносин між ТОВ «ВЕЛЛФІН» та ТОВ «ПЛАТЕЖІ ОНЛАЙН», що здійснило переказ коштів у розмірі 5000 грн на карту НОМЕР_1 , тобто представником позивача не надано доказів щодо перерахування кредитних коштів позивачем на рахунок ТОВ «ПЛАТЕЖІ ОНЛАЙН для перерахування відповідачу.

У даній справі, позивачем на підтвердження своїх вимог не надано належних та допустимих доказів (письмових або електронних), які б відповідали вимогам процесуального законодавства, перерахування позивачем грошових коштів на користь відповідача, тобто укладення договору в розумінні частини 2 статті 1046 ЦК України.

Відповідно до статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Наявність боргу у відповідача мають бути доведені позивачем належними та допустимими доказами. Позивач не надав суду доказів порушення його прав, за захистом яких мало місце звернення до суду. Доказування на припущеннях не допускається. Отже суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, в зв`язку з недоведеністю вимог.

Судовий збір у розмірі 2684 грн 00 коп., сплачений позивачем при подачі позову до суду, в силу статті 141 ЦПК України в разі відмови в позові, відшкодуванню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 76-80, 81, 89, 141, 263-265, 274, 279 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття відповідної постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН», місцезнаходження: вул. Героїв Севастополя, 48, м. Київ, 03061; ;

відповідач ОСОБА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя І. О. Опанасюк