УХВАЛА

05 березня 2024 року

м. Київ

справа № 752/19426/18

провадження № 61-2626ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротенка Є. В. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Тітова М. Ю.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє її представник - адвокат Драпак Дмитро Анатолійович, на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 31 серпня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 11 жовтня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про розірвання договору підряду, відшкодування збитків та моральної шкоди та за зустрічним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та пені за договором підряду,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ФОП ОСОБА_2 , в якому, враховуючи заяву про збільшення позовних вимог,просила:розірвати договір підряду від 30 листопада 2017 року № 301117, укладений між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 ;стягнути з ФОП ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 відшкодування майнових збитків у розмірі 118 259,95 грн, з яких: 70 458,05 грн - відшкодування вартості ремонтно-відновлювальних робіт; 19 611,90 грн - відшкодування витрат по оплаті комунальних послуг; 7 390,00 грн - відшкодування витрат із оплати послуг теплопостачання; 20 800 грн - відшкодування витрат із оплати зберігання меблів; стягнути з ФОП ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 пеню в розмірі 424 641,41 грн, моральну шкоду у розмірі 20 000,00 грн, витрати на проведення експертизи у розмірі 20 200,00 грн та витрати на правову допомогу у розмірі 30 000,00 грн.

Відповідачем подано до суду зустрічний позов, у якому ФОП ОСОБА_2 просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ФОП ОСОБА_2 суму заборгованості за договором підряду від 30 листопада 2017 року № 301117 у розмірі 77 953,16 грн, пеню у розмірі 3 010,84 грн, 3 % річних у розмірі 7 022,18 грн, інфляційні втрати у розмірі 13 969,18 грн, судовий збір у розмірі 1 019,55 грн, витрати на проведення експертизи у розмірі 20 000,00 грн та витрати на правничу допомогу у розмірі 32 800,00 грн.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 31 серпня 2022 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Розірвано договір підряду від 30 листопада 2017 року № 301117, укладений між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 .

Стягнуто з ФОП ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 збитки у розмірі 66 258,86 грн та моральну шкоду у розмірі 10 000,00 грн.

У решті позовних вимог - відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У задоволенні зустрічного позову ФОП ОСОБА_2 відмовлено.

Додатковим рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 05 жовтня 2022 року заяву представника позивача за первісним позовом ОСОБА_1 - адвоката Драпака Д. А. про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі № 752/19426/18 задоволено частково.

Стягнуто з ФОП ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2 691,00 грн.

В іншій частині заявлених вимог відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, учасники справи подали апеляційні скарги.

Постановою Київського апеляційного суду від 11 жовтня 2023 року (повний текст складено 25 січня 2024 року) апеляційну скаргу ФОП ОСОБА_2 задоволено частково. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 31 серпня 2022 року - в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_2 про розірвання договору підряду скасовано та ухвалено в цій частині нове судове рішення, яким у задоволенні зазначених позовних вимог - відмовлено.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 31 серпня 2022 року - в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення збитків - змінено, зменшено суму збитків, що підлягають стягненню з ФОП ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 із суми 66 258,86 грн до суми 2 152,31 грн.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 31 серпня 2022 року - в частині розподілу судових витрат - скасовано.

Стягнуто з ФОП ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 704,80 грн. Судові витрати на проведення експертиз - залишено за сторонами.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 31 серпня 2022 року - в частині вирішення зустрічного позову ФОП ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та пені - змінено, викладено мотивувальну частину рішення в редакції цієї постанови.

В іншій частині рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 31 серпня 2022 року - залишено без змін.

Апеляційну скаргу ФОП ОСОБА_2 та апеляційну скаргу ОСОБА_1 на додаткове рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 05 жовтня 2022 року - залишено без задоволення.

Додаткове рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 05 жовтня 2022 року - залишено без змін.

23 лютого 2024 року представник ОСОБА_1 - адвокат Драпак Д. А. звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 31 серпня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 11 жовтня 2023 року.

Верховний Суд дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Згідно з пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищуєдвісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною четвертою статті 274 ЦПК України передбачено, що в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів та поділ майна подружжя; 2) щодо спадкування; 3) щодо приватизації державного житлового фонду; 4) щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; 5) в яких ціна позову перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 6) інші вимоги, об`єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1-5 цієї частини.

Предметом спору у цій справі є вимога немайнового характеру про розірвання договору підряду (первісний позов) та вимоги майнового характеру про відшкодування збитків та моральної шкоди у загальному розмірі - 562 901,36 грн (первісний позов) та про стягнення заборгованості та пені за договором підряду у загальному розмірі - 101 955,36 грн (зустрічний позов), що станом на 01 січня 2024 року не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3 028,00 грн х 250 = 757 000,00 грн).

З огляду на зазначене вище, ця справа є справою незначної складності і не належить до виключень із цієї категорії, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.

Малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, тому незалежно від того, визнав її такою суд першої чи апеляційної інстанції, враховуючи, що частина шоста статті 19 ЦПК України розміщена у Загальних положеннях цього Кодексу, які поширюються й на касаційне провадження, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.

Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять посилань на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню.

Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд, який відповідно до частини третьої статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, відповідно до статті 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Оскільки оскаржувані заявницею судові рішення ухвалено у малозначній справі і вони не підлягають касаційному оскарженню, тому у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

Зазначення судом апеляційної інстанції у постанові про можливість її оскарження в касаційному порядку не є підставою для перегляду справи судом касаційної інстанції, оскільки ухвалені у цій справі судові рішення касаційному оскарженню не підлягають.

Верховним Судом взято до уваги, що під час вирішення питання про відкриття касаційного провадження (зокрема й про відмову у відкритті провадження) у справі не надається правова оцінка законності та обґрунтованості оскаржуваних судових рішень, а виключно встановлюється наявність чи відсутність підстав для їх касаційного оскарження відповідно до вимог статей 389, 394 ЦПК України.

У зв`язку з відмовою у відкритті касаційного провадження не потребують окремого розгляду клопотання представника заявниці про розгляд справи за участі сторін та питання дотримання особою, яка подала касаційну скаргу, вимог статей 390 та 392 ЦПК України.

Керуючись статтею 129 Конституцій України, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє її представник - адвокат Драпак Дмитро Анатолійович, на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 31 серпня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 11 жовтня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про розірвання договору підряду, відшкодування збитків та моральної шкоди та за зустрічним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та пені за договором підряду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Коротенко

А. Ю. Зайцев

М. Ю. Тітов