Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/7282/23
Провадження № 2-п/711/11/24
У Х В А Л А

15.02.2024 м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Позарецької С.М.

при секретарі Шульзі А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 13.12.2023 по справі № 711/7282/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся у Придніпровський районний суд м. Черкаси із заявою про перегляд заочного рішення.

Свою заяву обґрунтовує тим, що Придніпровського районного суду м. Черкаси від 13.12.2023 у справі № 711/7282/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості судом ухвалено заочне рішення про стягнення з нього на користь відповідача заборгованості за договором №1179-2359 від 02.04.2023: 7200 грн. 00 коп. - прострочена заборгованість за кредитом, 19224 грн. 00 коп.- прострочена заборгованість за нарахованими процентами, а також судовий збір у розмірі 2147 грн. 20 коп., а всього - 28571 грн. 20 коп.

Заявник вважає, що у порушення норм чинного законодавства, інформаційна система ТОВ «Укр Кредит Фінанс» не передбачає технічну можливість змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозиції укладення договору. Більше того, у порушення норм ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» при прийнятті пропозиції про укладення договору не був заповнений формуляр заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, підписаний у порядку, передбаченому ст. 12 Закону, а у матеріалах справи відсутні такі докази. До того ж, ряд пунктів договору суперечить вимогам Закону України «Про електронну комерцію», а тому наявні підстави вважати такий договір неукладеним. Також, кредитний договір має розбіжності у термінах кредитування, порядку застосування змінюваної процентної ставки, нарахування відсотків тощо.

Враховуючи наведене вище, заявник просить скасувати заочне рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 13.12.2023 у справі № 711/7282/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та призначити справу до судового розгляду у загальному порядку.

Ухвалою суду від 29.01.2024 заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення прийнято та призначено до судового розгляду.

У судове засідання заявник не з`явився, хоча про час, дату та місце проведення розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Про причини неявки суду не повідомлено.

У судове засідання представник позивача не з`явився, хоча про час, дату та місце проведення розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Про причини неявки суду не повідомлено.

Разом з тим, враховуючи положення ч. 1 ст. 287 ЦПК України, неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Враховуючи думку заявника, дослідивши матеріали справи № 711/7282/23 та перевіривши доводи заяви про перегляд заочного рішення, суд приходить до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні, 11.10.2023 позивач ТОВ «Укр Кредит Фінанс», через свого представника - Коваленко Яну Олегівну, звернувся у Придніпровський районний суд м. Черкаси з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Кредитним договором № 1179-2359 від 02.04.2023, у розмірі 26 424 грн. 00 коп., а також судових витрат, пов`язаних з розглядом цієї позовної заяви.

У ході вирішення питання про прийняття позовної заяви та відкриття провадження у цій справі, 18.10.2023 судом, відповідно до приписів ч. 8 ст. 187 ЦПК України, здійснено запит щодо встановлення зареєстрованого місця проживання відповідача - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На вказаний вище запит суду, отримано відомості з Єдиного державного демографічного реєстру № 278022 від 18.10.2023, з яких вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Саме така адреса вказана і у вступній частині позовної заяви.

Ухвалою суду від 19.10.2023 позовну заяву прийнято, відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду у відкритому судовому засіданні. Вказана цивільна справа визнана судом малозначною і розглядалася у порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням сторін. Сторонам встановлено строк для подачі заяв по суті справи. Крім того, сторони заперечень щодо такого порядку розгляду справи не надали.

У судове засідання, яке призначалося на 20.11.2023 відповідач викликався судовою повісткою, з якою йому на вказану вище адресу були направлені й інші процесуальні документи: ухвала про відкриття провадження у справі та пам`ятка про права та обов`язки учасника справи, які повернулися до суду, як не отриманим з довідкою Укрпошти ф.20, в якій зазначена причина повернення - «адресат відсутній за вказаною адресою», про що свідчать наявне у матеріалах справи рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення ШКІ - 032.

З-за неявки у перше судове засідання по суті з розгляду цієї справи, відповідно до вимог ч. 4 ст. 223 ЦПК України, судове засідання відкладене на 07.12.2023, про що свідчить протокол судового засідання від 20.11.2023.

У судове засідання, яке призначалося на 07.12.2023 відповідач викликалася судовою повісткою, яка направлялася останньому за зареєстрованим місцем проживання, проте повернулися до суду, як не отримана з довідкою Укрпошти ф.20, в якій зазначена причина повернення - «адресат відсутній за вказаною адресою», про що свідчать наявне у матеріалах справи рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення ШКІ - 984.

Крім того, позивачем у позовній заяві був зазначений номер мобільного телефону відповідача - НОМЕР_1 і на цей номер судом направлялися sms-повідомлення про виклик у судові засідання. За матеріалами справи встановлено, що sms-повідомлення про судові засідання у цій справі, які призначалися на 20.11.2023 о 09.00 год. (отримано адресатом - 20.10.2023) та 07.12.2023 о 08.20 год. (отримано адресатом - 20.11.2023), про що свідчать довідки про доставку повідомлення у додаток «Viber» від 20.10.2023 і 20.11.2023.

07.12.2023 відповідач з`явився у судове засідання, йому було вручено усю поштову кореспонденцію, яка раніше направлялася та повернулася до суду неотриманою, та надано час для ознайомлення. Крім того, за клопотанням відповідача оголошено перерву у судовому засіданні до 13.12.2023 для надання йому можливості ознайомитися з матеріалами справи та надання своїх пояснень, про що свідчить протокол судового засідання від 07.12.2023.

Про дату та час чергового судового засідання, яке призначалося на 13.12.2023 о 11.00 год., відповідач повідомлявся судом безпосередньо у судовому засіданні 07.12.2023, про що він власноручно написав відповідну розписку від 07.12.2023.

Крім того, 07.12.2023 відповідач написав заявку на отримання електронних повісток на мобільний номер телефону - НОМЕР_1 , що свідчить про його намір отримання судової повістки в електронному вигляді за допомогою SMS-повідомлення. Саме такий контактний номер телефону відповідача вказаний позивачем і у вступній частині позовної заяви.

Також, 07.12.2023 відповідач подав заяву про ознайомлення з матеріалами цієї справи та ознайомився з нею, здійснивши відповідні фотокопії, про що свідчить наявна у матеріалах справи відповідна розписка від 08.12.2023.

У своїй заяві про перегляд заочного рішення заявник (відповідач у справі) зазначив адресу місця проживання ( АДРЕСА_1 ) та контактний номер телефону ( НОМЕР_1 ), за якими судом і здійснювався виклик останнього у судові засідання. До того ж, ця ж адреса місця проживання та цей же контактний номер мобільного телефону ним вказаний у ряді заяв по справі.

Таким чином, за дослідженими матеріалами справи, встановлено, що він (відповідач/заявник у справі) належним чином повідомлявся судом про час, дату та місце судових засідань щодо розгляду справи по суті і був обізнаний про це. Між тим, не скористався правом брати участь у розгляді справи ні безпосередньо у судовому засіданні, ні через представника, ні шляхом подання письмових процесуальних заяв.

Отже, справу розглянуто за правилами заочного розгляду, передбаченими ст.ст. 280-282 ЦПК України, за відсутності відповідача ОСОБА_1 , який повідомлявся судом у встановленому законом порядку про дату, час і місце судового засідання, та не з`явився у судові засідання без повідомлення причин, не подав відзиву проти позову. Слід також зазначити, що згідно з положеннями ст. 8 ЦПК України, інформація про рух справи є відкритою, оприлюдненою на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою можливо дізнатися необхідну інформацію щодо справи.

13.12.2023, за результатами розгляду цієї справи, судом ухвалене заочне рішення, яким задоволено позовні вимоги ТОВ «Укр Кредит Фінанс». Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ТОВ «Укр Кредит Фінанс» заборгованість за договором № 1179-2359 від 02.04.2023: 7200 грн. 00 коп. - прострочена заборгованість за кредитом, 19224 грн. 00 коп. - прострочена заборгованість за нарахованими процентами, судовий збір у розмірі 2147 грн. 20 коп., а всього - 28571 грн. 20 коп. Вказане судове рішення набрало законної сили 01.02.2024.

Відповідач отримав це заочне рішення 04.01.2024, про що свідчить наявна у матеріалах справи відповідна розписка від 04.01.2024.

Згідно зі ст. 2 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. 288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Використання законодавцем у конструкції статті 288 ЦПК України сполучника "і" дозволяє зробити висновок, що для скасування заочного рішення необхідно не лише встановити поважність причин неявки відповідача у судове засідання, в якому було ухвалене заочне рішення, а й те, щоб його аргументи щодо обставин справи впливали на правильне її вирішення. Лише за сукупності цих двох умов можна говорити про наявність підстав для скасування заочного рішення і призначення справи для розгляду в загальному порядку.

Відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на які надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Желтяков проти України» від 09.06.2001 зазначено, що право на справедливий розгляд судом, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільного спадку Договірних Держав. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, inter alia, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів (рішення суду у справі «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania) [ВП], №28342/95, п.61, ECHR1999-VII).

Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру (рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v.Russia), № 52854/99, п. 52, ECHR 2003-Х).

Виходячи з наведеної вище практики ЄСПЛ, скасування рішення суду, що набрало законної сили, за відсутності факту істотності таких обставин, з мотивів неправильного застосування судом норм матеріального та/або процесуального права буде порушенням принципу юридичної визначеності, тобто п. 1 ст. 6 Конвенції, а також ст. 1 Першого протоколу до неї, оскільки у позивача після задоволення його вимог були законні сподівання на те, що його інтереси є остаточно захищеними.

Так, Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод наголошує, що термін «строк на оскарження рішення», що є звичайним явищем у національних законодавствах держав учасників Конвенції, виконує кілька завдань, у тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів та позивачів, які можуть трапитись після прийняття судом рішення (пункт 570 рішення від 20.09.2011 за заявою № 14902/04 у справі «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»; пункт 51 рішення від 22.10.1996 за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»).

Крім того, слід зазначити про те, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, сторона, яка задіяна у ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Керуючись практикою Європейського суду з прав людини, суду необхідно виходити з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, у тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого Королівства» від 28.10.1998 та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001.

У результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: 1) залишити заяву без задоволення; 2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення (ч.ч. 3, 4 ст. 287 ЦПК України).

Частина перша статті 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За результатами розгляду заяви, судом встановлено, що відповідач неодноразово повідомлявся судом належним чином та завчасно про час, дату та місце розгляду справи. При цьому, ОСОБА_1 не повідомляв суду про поважність причин своєї неявки, не скористався правом брати участь у розгляді справи як особисто, так і через представника. Не повідомляв про місце свого перебування/знаходження та зміну місця проживання, якщо такий факт мав місце, незважаючи на обов`язок, що передбачений ЦПК України. Крім того, суд не встановлює фактичне місце проживання (перебування) сторін, а обов`язком суду є лише направлення вчасно викликів до суду та процесуальних документів учасникам справи.

Крім того, відповідач мав можливість отримувати всю інформацію щодо справи за веб-адресою на офіційному веб-порталі судової влади України у мережі Інтернет, яка зазначена в ухвалі про відкриття провадження. Судом вчинені всі можливі та необхідні процесуальні дії щодо повідомлення відповідача про судовий розгляд справи, про всі судові засідання та про судові рішення.

Слід також зазначити, що відповідач у встановлений законом строк не заявив про свою участь у справі, не проявляв належного інтересу до ходу її розгляду, знаючи про свої боргові зобов`язання перед ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та допущення порушень їх виконання, а також отримавши всі процесуальні документи та ознайомившись із матеріалами справи, про що свідчить відповідна розписка, тому суд приходить до висновку про відсутність підстав, які б виправдували необхідність фактично повторного перегляду справи. Слід також зазначити, що жодних обставин, які б не були з`ясовані під час розгляду справи він не повідомив, а також жодних доказів на спростування доводів позивача, ним до суду надано не було.

Отже, у задоволенні заяви про перегляд заочного рішення від 13.12.2023 слід відмовити, оскільки вона є безпідставною та недоведеною належними, допустимими та переконливими доказами, у розумінні ст.ст. 76-84 ЦПК України. Слід також зазначити, що заявник не скористався своїм правом і у судовому засіданні довести обставини щодо необхідності перегляду заочного рішення від 13.12.2023 у справі № 711/7282/23, незважаючи на норми ч. 1 ст. 288 ЦПК України.

Таким чином, доводи заявника не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи, а тому підстав для скасування заочного рішення від 13.12.2023 немає і у задоволенні заяви слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 259, 260, 280-284 ЦП України, суд, -

у х в а л и в :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 13.12.2023 по справі № 711/7282/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Повний текст судового рішення складений 20.02.2024.

Головуючий: С. М. Позарецька