ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/993/24
Провадження № 2-н/210/346/24
У Х В А Л А

іменем України

26 лютого 2024 року

Суддя Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Чайкіна О.В., розглянувши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «СІТІСЕРВІС-КР» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду 14 лютого 2024 року з заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послугиз ОСОБА_1 за період з 01.01.2021 року по 01.01.2024 року в розмірі 8276,41 грн.

Дослідивши матеріали заяви доходжу висновку про необхідність відмови у видачі судового наказу з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 160 ЦПК України, із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звернутися до суду в інтересах інших осіб.

Згідно ч. 5 ст. 165 ЦПК України, у разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи боржника.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ЦПК України, у разі якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи боржника, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Як встановлено з матеріалів заявник вказує, що боржник ОСОБА_1 мешкає та зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 та саме за цією адресою заявник ТОВ «СІТІСЕРВІС-КР», надає послуги, та на підставі не виконання своїх обов`язків ОСОБА_1 утворилась заборгованість на суму 8276,41 грн. за період з 01.02.2021 року по 01.01.2024р.

Однак, до матеріалів заяви не долучено жодного документу на підтвердження зазначеної обставини.

Натомість, на виконання вимог ЦПК України, судом здійснено запит про реєстрацію місця проживання та інші персональні дані божників, що містяться в картотеці реєстраційного обліку, до Департаменту адміністративних послуг виконкому Криворізької міської ради, відповідь на який отримано 23.02.2024 року.

За відомостями адресою довідкового підрозділу, громадянка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрована з 12.07.2007 року за іншою адресою, а саме: у АДРЕСА_2 . Матеріали справи не містять даних про те, що ОСОБА_1 була зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 період з 01.02.2021 року по 01.01.2024р. та користувалась послугами заявник ТОВ «СІТІСЕРВІС-КР».

Крім того, доказів, що квартира за адресою АДРЕСА_1 належить або належала на праві власності ОСОБА_1 матеріали справи не місять.

Відтак суд приходить до висновку, що з заяви про видачу наказу та доданих до неї документів не вбачається безспірність вимог.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Відповідно до ч. 1 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

На підставі вищезазначеного, керуючись ст.ст. 163, 165, 166 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «СІТІСЕРВІС-КР» у видачі судового наказу про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 .

Роз`яснити, що відмова у видачі судового наказу не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою, після усунення причин, що стали підставою для прийняття відповідного рішення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя: О. В. Чайкіна