Справа № 594/331/24
У Х В А Л А

07 березня 2024 року

м. Борщів

Суддя Борщівського районного суду Тернопільської області Чир П.В., вивчивши матеріали справи за заявою ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Стрільчука Віктора Івановича про видачу судового наказу за вимогою про стягнення аліментів на неповнолітню дитину з ОСОБА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Стрільчука В.І., звернувся до Борщівського районного суду Тернопільської області із заявою про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 2000 грн щомісячно, починаючи із дня пред`явлення цього позову і до досягнення дитиною повноліття.

Ознайомившись із заявою та доданими до неї матеріалами, приходжу до висновку, що подана ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Стрільчука В.І., заява не відповідає вимогам чинного цивільного процесуального законодавства, у зв`язку з чим відсутні підстави для видачі судового наказу.

Відповідно до ч. 3 ст. 19 ЦПК України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Так, згідно із ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Згідно із ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Тобто, право на звернення до суду з заявою про видачу судового наказу чи з позовом про стягнення аліментів має той із батьків, з ким проживає дитина.

Відповідно до положень пункту 4 ч.2 ст.163 ЦПК України,у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються.

Згідно положень п. 5 ч. 2 ст. 163 ЦПК України у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги. Також, у відповідності до п. 4 ч. 3 ст. 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Як вбачається з доданих до заяви документів, заявник не надав належних та допустимих доказів того, що неповнолітня дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дійсно проживає разом із заявником та знаходиться на його утриманні, що позбавляє суд можливості зробити висновки з цього питання та перевірити наявність у заявника права вимоги на стягнення аліментів, як у особи, з якою проживає дитина.

Згідно п.4 ч.1ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину однієї чверті, на двох дітей однієї третини, на трьох і більше дітей половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Крім того, п.5 ч.1 ст.161 ЦПК України передбачено, що судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Заявлені вимоги ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на неповнолітню дочку у розмірі 2000 грн, не відповідають вищевказаним нормам чинного цивільного процесуального законодавства, зокрема ст. 161 ЦПК України, якою не передбачено стягнення аліментів у порядку наказного провадження у визначеній твердій грошовій сумі, а стаття передбачає право заявника заявляти вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушенням вимог ст. 163 цього Кодексу.

Також згідно п.3 ч.1 ст.165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Дослідивши заяву про видачу судового наказу, подані документи, вважаю за необхідне відмовити у видачі судового наказу.

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст. 163,165,166,260,261,353 ЦПК України, суддя,

УХВАЛИВ:

У видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Стрільчука Віктора Івановича, про видачу судового наказу за вимогою про стягнення аліментів на неповнолітню дитину з ОСОБА_2 відмовити.

Роз`яснити заявнику, що він має право звернутися з такими самими вимогами у позовному порядку.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги через Борщівський районний суд Тернопільської області до Тернопільського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня повного складення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Повна ухвала складена 07 березня 2024 року.

Суддя Чир П.В.