Справа № 210/6192/23
Провадження № 2/210/389/24
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

07 березня 2024 року Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Літвіненко Н.А.

при секретарі Таранущенко В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади міста Кривого Рогу в особі виконавчого комітету Металургійної районної у місті ради про визначення додаткового строку на прийняття спадщини, суд,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Територіальної громади міста Кривого Рогу в особі виконавчого комітету Металургійної районної у місті ради про визначення додаткового строку на прийняття спадщини, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , про що Металургійним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) складено відповідний актовий запис за № 582. Померла ОСОБА_2 була матір`ю ОСОБА_1 . Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина до складу якої входить 2/3 частки квартири АДРЕСА_1 .

Відповідно до розпорядження Дніпропетровської обласної державної адміністрації від 19 травня 2016 року за № Р-223/0/3-16 «Про перейменування топонімів у населених пунктах області» на виконання Закону України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки», АДРЕСА_2 .

Окремо зазначає, що відповідно до вказаного свідоцтва про право власності на житло квартира АДРЕСА_1 належала ОСОБА_2 , ОСОБА_3 і Позивачу по справі.

ОСОБА_3 був рідним братом Позивача та відповідно сином ОСОБА_2 .

Відповідно до ч.2 ст. 372 Цивільного кодексу України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Таким чином, кожному із співвласників квартири (Позивач, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ) квартири АДРЕСА_1 належало по 1/3 частці.

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області складено відповідний актовий запис за № 250.

На час смерті ОСОБА_3 з ним за однієї адресою була зареєстрована ОСОБА_2 , яка в порядку, передбаченому ч.3 ст. 1268 Цивільного кодексу України, вважається такою, що прийняла спадщину після смерті сина.

Таким чином, спадковим майном ОСОБА_2 є 2/3 частки квартири АДРЕСА_1 з яких 1/3 частка належало їй на підставі свідоцтва про право власності на квартирі, інша 1/3 частка успадкована нею після смерті сина, ОСОБА_3 .

10 жовтня 2023 року з метою оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері, ОСОБА_2 , на вищезазначений об`єкт нерухомості Позивач звернувся до приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області, ОСОБА_4 з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину.

Однак ОСОБА_4 , приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки останнім пропущений строк, передбачений ст. 1270 ЦК України, на прийняття спадщини.

Позивач зазначає, що так дійсно, у встановлений законом шестимісячний строк прийняття спадщини та подачі заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори Позивачем був пропущений, проте з поважної причини.

Оскільки спадкодавець, ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 кінцевим строком подачі заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори було 03 жовтня 2023 року. Позивач же до нотаріуса звернувся 10 жовтня 2023 року, пропустивши шестимісячний строк на прийняття спадщини.

Причиною пропуску Позивачем строку на прийняття спадщини є зміни в законодавстві щодо строків прийняття або відмови від спадщини.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», передбачено що у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні вводиться воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. В подальшому Указами Президента України продовжується строк дії воєнного стану в Україні.

Після смерті матері, ОСОБА_2 . Позивач звернувся до нотаріуса, з метою консультації та дізнався про зміни у законодавстві. А саме, що на момент воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини змінився з встановлених 6 місяців до 10 місяців.

Тому, у зв`язку зі суперечливими положеннями закону щодо перебігу строку для прийняття спадщини, які протягом відведеного для прийняття спадщини періоду часу декілька разів кардинально змінювалися таким чином, що були непередбачуваними для Позивача та в кінцевому етапі мали своїм наслідком пропущення строку для подачі ним заяви про прийняття спадщини.

Позивач ОСОБА_1 , в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Романенко О.С. в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи без її участі та участі позивача.

Представник відповідача, до початку розгляду справи, подав клопотання про розгляд справи без участі представника, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Суд, розглянувши заяву та додані матеріали, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, приходить до висновку, що вимоги ОСОБА_1 про визначення додаткового строку на прийняття спадщини підлягають задоволенню з таких підстав.

Так, судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , про що Металургійним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) складено відповідний актовий запис за № 582, що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії НОМЕР_1 .

Померла ОСОБА_2 була матір`ю ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_1 , серії НОМЕР_2 .

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина до складу якої входить 2/3 частки квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло № Дз-335 від 17.12.2004 року.

Відповідно до вказаного свідоцтва про право власності на житло квартира АДРЕСА_1 належала ОСОБА_2 , ОСОБА_3 і Позивачу.

ОСОБА_3 був рідним братом Позивача та відповідно сином ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_1 , серії НОМЕР_3 .

Таким чином, кожному із співвласників квартири (Позивач, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ) квартири АДРЕСА_1 належало по 1/3 частці.

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області складено відповідний актовий запис за № 250, що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії НОМЕР_4 .

На час смерті ОСОБА_3 з ним за однієї адресою була зареєстрована ОСОБА_2 , яка в порядку, передбаченому ч.3 ст. 1268 Цивільного кодексу України, вважається такою, що прийняла спадщину після смерті сина.

Таким чином, спадковим майном ОСОБА_2 є 2/3 частки квартири АДРЕСА_1 з яких 1/3 частка належало їй на підставі свідоцтва про право власності на квартирі, інша 1/3 частка успадкована нею після смерті сина, ОСОБА_3 .

10 жовтня 2023 року, з метою оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері, ОСОБА_2 , на вищезазначений об`єкт нерухомості Позивач звернувся до приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області, ОСОБА_4 з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину.

Однак, ОСОБА_4 , приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки останнім пропущений строк, передбачений ст. 1270 ЦК України, на прийняття спадщини, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 10.10.2023 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Статтями 1216, 1217 ЦК України, визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

У разі пропуску строку для прийняття спадщини встановлення додаткового строку для прийняття спадку можливе, або за згодою інших спадкоємців, які прийняли спадщину, або в судовому порядку.

Разом з тим, з початку війни законодавцем було запроваджено зупинення перебігу вказаного 6-місячного строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття.

З 29 червня 2022 року діють нові зміни щодо строків оформлення спадщини під час воєнного стану. Ці зміни були запроваджені на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 24 червня 2022 року №719 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо нотаріату та державної реєстрації в умовах воєнного стану».

Так, п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» передбачено, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на 4 (чотири) місяці. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини.

Пропуск строку на подання заяви про прийняття спадщини, позбавляє спадкоємця можливості прийняти спадщину через нотаріальну контору і потребує пред`явлення ним позову про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Вказане у повній мірі відповідає Правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 06.02.2013 року в справі №6-167цс12.

Пунктами 23-24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" встановлено, що разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження встановлено, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Вищезазначене також прослідковується у постанові Верховного Суду України від 26червня 2019року у справі № 565/1145/17 в якій зазначено, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

У правовій позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 06 вересня 2017 року у справі №6-496цс17 зазначено, що відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України, про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини суд визнав поважними.

Встановлено, що у позивача були поважні причини, з яких він пропустив строк, визначений ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини.

Таким чином, позивач був об`єктивно позбавлений можливості своєчасно звернутись із заявою про прийняття спадщини у встановлений ЦК України шестимісячний строк, через поважні причини.

Європейський суд зазначає в своїх рішеннях, що у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення ст.6 не відповідало б меті та призначенню цього положення. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Отже, як свідчить позиція Суду у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права. Як випливає з рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Іліан проти Туреччини", правило встановлення обмежень доступу до суду у зв`язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання слід звертати увагу на обставини справи.

Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позивач пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважної причини, а факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування, тому суд вважає за необхідне позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити, визначити йому додатковий трьохмісячний строк з часу набрання рішенням законної сили, для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 до приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Перекопської Оксани Олександрівни.

Судові витрати віднести за рахунок позивача.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 1272 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", ст. 12, 13, 81, 141, 259, 264-265, 354 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , додатковий трьохмісячний строк з часу набрання рішенням законної сили, для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 до приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Перекопської Оксани Олександрівни.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів із дня його проголошення.

Суддя: Н. А. Літвіненко