Провадження №: 2-с/336/12/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про скасування судового наказу

07 лютого 2024 року м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Савеленко О.А., розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу,-

ВСТАНОВИВ:

02.02.2024 ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про скасування судового наказу, виданого суддею Шевченківського районного суду м. Запоріжжя 13.11.2023 по справі №336/11627/23 про стягнення з неї на користь ТОВ «Керуюча компанія «Мрія»» заборгованості по сплаті послуг з управління багатоквартирним будинком за період з 01.02.2021 по 30.06.2021 в розмірі 1301 грн. та судового збору.

В обґрунтування заяви зазначила, що судовий наказ не встигла отримати 22.12.2023 та його поштою повернуто адресату, тобто строк для подання заяви про скасування судового наказу не пропущений. Вважає, що судовий наказ підлягає скасуванню оскільки ОСББ «Акмолінська 28» створено 23.11.2020. Протоколом № 1 загальних зборів членів ОСББ «Акмолінська 28» від 05.12.2020 прийнято рішення про здійснення управління, забезпечення утримання та експлуатації багатоквартирного будинку, користування спільним майном, включаючи поточний ремонт, утримання житлового будинку та прибудинкової території, шляхом самозабезпечення ОСББ «Акмолінська 28» житлового будинку АДРЕСА_1 та про відмову від ТОВ «Керуюча компанія «Мрія» як виконавця послуг з управління, утримання та ремонту будинку, споруди та прибудинкової території. Пунктом 5 цього Протоколу вирішено: затвердити обов`язковий щомісячний внесок на утримання будинку та прибудинкової території для жилих приміщень ОСББ «Акмолінська 28» у такому розмірі: 5 грн. 36 коп. за 1 кв.м. Тобто, з 01.02.2021 сплата послуг за управління багатоквартирним будинком була спрямована на рахунок ОСББ «Акмолінська 28». Заборгованість відсутня за надані послуги. ОСББ «Акмолінська 28» подавало позов до Господарського суду Запорізької області до ТОВ «КК «Мрія», та рішенням у справі № 908/1484/21 розірвано договір про надання послуг з управління багатократним будинком № К - 524 від 06.09.2017, укладений за результатом конкурсу з призначення управителя багатоквартирними будинками, щодо багатоквартирного будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . За цим рішенням, суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши приписи норм чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог в частині розірвання договору та передачі технічної документації. Судом було встановлено, що позивачем - ОСББ «Акмолінська 28» дотримано порядок розірвання договору, а саме: на підставі прийнятого 05.12.2020 рішення про зміну форми управління багатоквартирним будинком шляхом самозабезпечення. Листом від 05.12.2020 повідомлено попереднього управителя про розірвання договору з 01.02.2021. Заперечення відповідача - ТОВ «КК «Мрія» суд визнав безпідставними. Рішення набрало законної сили, згідно із постановою суду апеляційної інстанції. Тобто, вже з лютого 2021 року будинок АДРЕСА_2 перейшли на самозабезпечення та власники квартир почали сплачувати за послугу з управління багатократним будинком ОСББ «Акмолінська 28». На підставі наведеного, вбачається що стягувач - ТОВ «Керуюча компанія «Мрія» завідомо ввів суд в оману та подав заяву на видачу судового наказу за період, коли договір було розірвано та стягувач не мав відношення до будинку, оскільки будинок вже був на самообслуговуванні ОСББ «Акмолінська 28». З метою отримання правничої допомоги щодо ведення справи по скасуванню наказу № 336/11627/23 ОСОБА_1 уклала договір № 66 про надання правових послуг від 22.12.2023 з Адвокатським об`єднанням «Насонова, Жовніренко та партнери», за яким за надану правову допомогу заявником було сплачено 1000 грн.. Щодо пропущення строку звернення до суду зазначає, що 24.12.2024 її представником засобами поштового зв`язку було направлено до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя заяву про скасування судового наказу. 22.01.2024 суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя постановила ухвалу по провадженню № 2-с/336/5/2024, якою відмовила та зазначила, що умовами договору представнику не надано право підпису заяви про скасування судового наказу.

Дослідивши матеріали справи, суд знаходить заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав. Відповідно до ч. 2 цієї ж статті, заява боржника про скасування судового наказу, подана після закінчення строку, встановленого частиною першою статті 170 цього Кодексу, повертається, якщо суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку для подання цієї заяви.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 раніше зверталась до суду із заявою про скасування судового наказу, та ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 22.01.2024 заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Насонової М.С. повернуто у зв`язку з тим, що умовами договору № 66 від 22.12.2023 будь-яких прав щодо підписання та подання адвокатом до суду будь-яких заяв від імені та в інтересах ОСОБА_1 не передбачено, адже за умовами договору адвокат має право представляти інтереси клієнта в судах, надавати висновки, довідки з правових питань, тощо, що очевидно не включає право підпису та подання відповідних заяв, а такі права мають бути передбачені окремо. Після усунення причин, які стали підставою для повернення відповідної заяви, ОСОБА_1 подано заяву про скасування судового наказу до суду 02.022.2024 повторно.

Враховуючи вищевикладене, наявні підстави для поновлення строку для подання заяви про скасування судового наказу, про що просить ОСОБА_1 ..

Згідно ч. 3 ст. 171 ЦПК України у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Підстав для повернення заяви про скасування судового наказу не вбачається.

З огляду на те, що заявник не визнає суму заборгованості та вважає, що судовий наказ виданий неправомірно, суд дійшов висновку, що між сторонами існує спір про право.

Таким чином, заява підлягає задоволенню, а судовий наказ скасуванню.

Щодо вимог в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суддя приходить до наступного висновку.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (ч.1, п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України).

До заяви додано доказ сплати судового збору у розмірі 155,40 грн., що підтверджується квитанціями від 24.12.2023 на суму 134,20 грн. та від 24.01.2024 на суму 17,20 грн, а також докази оплати ОСОБА_1 послуг адвоката у сумі 1000 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № @2PL571586 від 22.12.2023, актом № 1 приймання-передачі наданих послуг від 22.12.2023, ордером, договором про надання правових послуг, свідоцтвом про право ОСОБА_2 на заняття адвокатською діяльністю.

За змістом положень ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Суддя звертає увагу на той факт, що відповідно до частини першої ст.42 ЦПК України, сторони є учасниками справи у справах позовного провадження, тоді як заява про скасування судового наказу розглядається в порядку наказного провадження.

У справах наказного провадження учасниками справи є заявник та боржник (ч.2 ст.42 ЦПК України).

Порядок розгляду справ наказного провадження визначений розділом II ЦПК України «Наказне провадження». Вказаний розділ ЦПК України окремо не встановлює порядку відшкодування витрат, пов`язаних із розглядом справи, які понесені боржником.

Суддя зазначає, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування у справі, при цьому, в силу принципу змагальності сторін, обов`язок доведення обставин, що мають значення для справи і на які сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України, покладається саме на сторони по справі. Отже стягувач за правилами наказного провадження буде позбавлений можливості довести неспівмірність заявлених вимог про стягнення витрат на професійну правничу допомогу або погодитися з розміром цих витрат.

Із зазначених норм матеріального права та процесуальних норм встановлено, що судові витрати підлягають розподілу між позивачем та відповідачем (сторонами у позовному провадженні) у разі вирішення спору по суті, тобто при ухваленні судом остаточного рішення, оскільки саме тоді на суд покладається обов`язок вирішення питання щодо розподілу судових витрат з урахуванням приписів частин 3 та 8 ст.141 ЦПК України та застосування пропорційності, що передбачено вимогами частин 1 та 2 ст.141 ЦПК України.

Разом з тим, ЦПК України не містить визначеного порядку розподілу судових витрат між учасниками наказного провадження, зокрема, не містить норми, відповідно до якої у випадку скасування судового наказу на заявника, за судовим наказом, покладався би обов`язок відшкодування боржнику судових витрат. Отже, судові витрати підлягають розподілу тільки за результатами розгляду справи. У справі наказного провадження спір між стягувачем та боржником суд не вирішує, а тому підстави для розподілу судових витрат відсутні. Отже саме по собі звернення кредитора (стягувача) з такою заявою до суду про видачу судового наказу не свідчить про необґрунтованість дій останнього (зловживання своїми правами), що могло б бути підставою для стягнення судових витрат, оскільки зазначене є його диспозитивним правом, передбаченим процесуальним законодавством.

З огляду на викладене, суддя приходить до висновку, що витрати на професійну правничу допомогу та судовий збір стягненню з ТОВ «КК «Мрія» не підлягають.

Керуючись ст. ст. 170, 171 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк для подання заяви про скасування судового наказу, виданого 13 листопада 2023 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя у справі № 336/11627/23.

Скасувати судовий наказ по справі № 336/11627/23 (провадження №2-н/336/2496/2023, виданий 13 листопада 2023 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Мрія» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості по сплаті послуг з управління багатоквартирним будинком з ОСОБА_1 .

Роз`яснити Товариству з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Мрія» його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

У стягненні з ТОВ «Керуюча компанія «Мрія»» на користь ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу та судового збору відмовити.

Копії ухвали надіслати боржникам та стягувачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.А. Савеленко