Справа № 606/255/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2024 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області під головуванням судді Іванченко А.М., за участю секретаря судового засідання Порчика Р.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Теребовля в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

До Теребовлянського районного суду Тернопільської області надійшла вказана позовна заява. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що з 11.07.2015 року сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції. Від шлюбу мають сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Сім`я фактично розпалася і носить формальний характер. Позивач вважає подальше збереження шлюбу неможливим та таким, що буде суперечити їх інтересам. Також просить залишити сина проживати разом з ним, оскільки дружина працює за кордоном, а він займається вихованням дитини.

Ухвалою суду від 06.02.2024 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання.

Позивач до судового засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Відповідачка у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала в повному обсязі.

Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про можливість розірвання шлюбу.

Судом встановлено, що 11.07.2015 року сторони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с.7).

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьками зазначені сторони по справі. (а.с.8)

Відповідно до довідки виданої ОСББ «С.будного,20» від 23.02.2024 року, ОСОБА_1 проживає разом з сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 без реєстрації. Умови проживання задовільні.

Також, з копії закордонного паспорта ОСОБА_4 № НОМЕР_3 , вбачається, що у різні періоди з 2020 по 2023 роки відповідачка перебувала за кордоном.

Згідно з виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець.

Згідно зі статтею 24 Сімейного Кодексу України (далі СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Відповідно до частини 3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Згідно частини 2 статті 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Згідно з частиною 3 статті 115 СК України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Судом з`ясовано, що сторони не підтримують шлюбних стосунків, шлюб носить формальний характер, тому його збереження неможливе та недоцільне, оскільки буде суперечити інтересам сторін, в зв`язку з чим суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати та залишити дитину разом з батьком.

Керуючись ст.ст.12, 76, 81, 247, 259, 263-265 ЦПК України та ст.ст.104, 105, 112 СК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу, - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований 11 липня 2015 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції, актовий запис № 1008, розірвати.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 залишити разом з батьком ОСОБА_1 .

Роз`яснити сторонам, що шлюб припиняється з моменту набрання чинності даним рішенням, а документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Копію даного рішення після набрання ним законної сили надіслати до відповідного органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Тернопільського апеляційного суду у 30-денний строк з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду

Суддя: А.М. Іванченко