___________________________________________________________________________________________________________________
справа № 947/6088/24
провадження № 2/947/2325/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.02.2024 року м. Одеса

Суддя Київського районного суду м. Одеси Літвінова І.А. ознайомившись з заявою про забезпечення позову до пред`явлення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Харитонюк Тетяна Андріївна про визнання недійсним договору дарування,

ВСТАНОВИВ:

16 лютого 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаною заявою в якій просить вжити заходи забезпечення позову до подання позовної заяви шляхом: накладення арешту на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 259,4 кв.м, (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01), власником якого зазначена ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ;

Заборони будь-яким суб`єктам державної реєстрації прав, державним реєстраторам, у тому числі нотаріусам вчиняти будь-які реєстраційні дії стосовно житлового будинку АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , загальною площею 259,4 кв.м, (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01).

За результатами автоматизованого розподілу матеріалів справи між суддями Київського районного суду м. Одеси головуючим у справі визначено суддю Літвінову І.А. Справі присвоєно єдиний унікальний № 947/6088/23 (провадження № 2/947/2325/24).

Справа № 947/6088/23 відноситься до юрисдикції місцевого загального суду, як суду першої інстанції.

Згідно з ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Як вбачається із заяви поданої ОСОБА_1 , заява про забезпечення позову подається до подачі позовної заяви, яку заявник має намір подати в порядку ч. 4 ст. 152 ЦПК України.

Заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), відповідно до ст. 153 ЦПК України.

Питання про забезпечення позову вирішується ухвалою, відповідно до ч. 5 ст. 153 ЦПК України.

Суд, проаналізувавши матеріали заяви, вважає, що заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

У відповідності до ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання ; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку ; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Згідно з п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. А п. 4 даної постанови визначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Таким чином, у вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Звертаючись з заявою про забезпечення позову, заявником не наведено ґрунтовних підстав для застосування заходів забезпечення позову, не надано належних та допустимих доказів, які мали підтвердити, що відповідачем вживаються заходи, спрямовані на відчуження майна.

Відмовляючи в задоволенні заяви про забезпечення позову, суд бере до уваги відсутність належних та допустимих доказів, що дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

У зв`язку з чим, суд не знаходить підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. . 76, 77, 81, 84 149-154, 157, 353 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову, подану до подання позовної заяви ОСОБА_4 до до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Харитонюк Тетяна Андріївна про визнання недійсним договору дарування відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня одержання копії цієї ухвали до Одеського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Літвінова І. А.