РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

05.01.2024

Справа № 522/16764/23

Провадження № 2/522/1986/23

Приморський районний суд м. Одеси у складі: головуючого судді Ярема Х.С., при секретарі судового засідання Кніш Д.А., розглянув у спрощеному позовному провадженні справу за позовом Акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

ВСТАНОВИВ:

25.08.2023 АТ «Сенс Банк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 .

Просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 501290703 від 22.01.2021 у розмірі 120 724,10 грн.

08.09.2023 по справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін.

Позивач просив розглянути справу за його відсутності.

Відповідач про розгляд справи повідомлявся належним чином в порядку п.4 ч.8 ст. 128 ЦПК України.

На підставі ч. 4 ст. 223 ЦПК України, за сукупністю підстав, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи.

Позов обґрунтований тим, що ОСОБА_1 звернулась до АТ «Альфа-Банк» (змінив назву на АТ «Сенс Банк») з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим уклала угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії № 501290703 від 22.01.2021. Відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт, для користування яким він отримав кредитну картку. Отримавши кредитні кошти, не виконував зобов`язання за кредитним договором, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 22.01.2023 становить 120 724,10 грн.

Суд встановив такі фактичні обставини справи.

22.01.2021 ОСОБА_1 звернулась до АТ «Альфа-Банк» (змінив назву на АТ «Сенс Банк») з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим уклала угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії № 501290703. Відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт, для користування яким він отримав кредитну картку. Відповідач підписала анкету-заяву про акцепт публічної пропозиції АТ «Альфа-Банк» на укладення Договору про банківське обслуговування фізичних осіб у АТ «Альфа-Банк». В заяві зазначено, що ОСОБА_1 ознайомилась з умовами Публічної пропозиції та виявила бажання оформити на своє ім`я кредитну картку.

З Оферти на укладення угоди про обслуговування кредитної карти та відкриття відновлювальної кредитної лінії вбачається, що таку відповідач підписав 22.01.2021.

З наданого банком розрахунку заборгованості відповідача за договором № 501290703 від 22.01.2021, станом на 28.02.2023 існує заборгованість за тілом кредиту у сумі 83 172,98 грн.; заборгованість за відсотками 11 826,14 грн.; комісія за обслуговування кредиту 25 725,00 грн.

Висновки суду.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).

Згідно з ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки (ч.1 ст. 1048 ЦК України).

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

З анкети-заяви від 22.01.2021 вбачається, що кредитний договір між сторонами укладений в електронній формі.

Кредит відповідачеві надано шляхом встановлення кредитного ліміту на картковий рахунок. Факт отримання кредитних коштів позичальником підтверджується.

Спору щодо укладення договору, отримання позичальником коштів немає, а суд погоджується, що зобов`язання, що виникли за таким договором підлягають виконанню.

Банк надав анкету-заяву, підписану відповідачем, розрахунок заборгованості за кредитним договором та виписку з банківського рахунку відповідача.

Отже, банк підтвердив виконання зі своєї сторони зобов`язання щодо надання кредиту. Відповідач користувався кредитними коштами та частково погашав заборгованість за договором, що підтверджує факт користування грошовими коштами отриманих на умовах укладеного кредитного договору. Натомість відповідач допустив порушення умов договору щодо своєчасного повернення кредиту, у зв`язку з чим утворилась заборгованість.

Таким чином, позовні вимоги АТ «Сенс Банк» про стягнення заборгованості за кредитним договором № 501290703 від 22.01.2021 станом на 28.02.2023 у розмірі 83172,98 грн. (тіло кредиту) суд вважає обґрунтованими, а тому ці вимог підлягають задоволенню.

Щодо стягнення заборгованості за відсотками за користуванням кредиту.

Як вбачається з виписки по особовому рахунку відповідача Банк нараховував відповідачу відсотки за використання кредитних коштів.

Процентна ставка за користування кредитними коштами містилась як в оферті відповідача, так і в акцепті позивача у розмірі 26 % річних.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Приписами ч. 1 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Таким чином, позовні вимоги Банку щодо стягнення заборгованості за відсотками станом на 28.02.2023 у розмірі 11826,14 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо стягнення боргу по комісії за розрахунково-касове обслуговування, оплата якої передбачена в Додатку №1 до Договору від 22.01.2021, то суд не заперечує право банку встановлювати комісію за розрахунково-касове обслуговування.

Разом з тим до загальних засад цивільного законодавства належать справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України).

Дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними, тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 18 Закону «Про захист прав споживачів» № 1023-XII продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним.

В Додатку №1 до кредитного договору щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) визначена в розмірі 2100 грн. щомісячно.

Однак, встановивши у кредитному договорі сплату комісійної винагороди за обслуговування кредиту в розмірі 2100 грн щомісячно, банк не повідомив, які саме послуги за вказану плату надаються позичальнику, а розмір такої комісійної винагороди, з огляду на обставини справи (зокрема, розмір кредиту та процентів), вносить істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживачу, що в сукупності свідчить про те, що дані умови кредитного договору є несправедливими.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 01 лютого 2023 року у справі № 199/7014/20.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог в частині стягнення заборгованості за комісією у розмірі 25 725 грн.

Зважаючи на результат вирішення спору, відповідно до ст. 144 ЦПК України судові витрати в сумі 2112,07 грн. підлягають стягненню на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 263-265, 268, 280-282,ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства «Сенс Банк» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного Товариства «Сенс Банк» () заборгованість за кредитним договором № 501290703 від 22.01.2021 в розмірі 94 999,12 гривень.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного Товариства «Сенс Банк» судовий збір у розмірі 2 112,07 гривень.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини, в той же строк з дня складання повного судового рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення складено 08.02.2024.

Суддя Ярема Х.С.