Справа № 333/466/24
Провадження № 4-с/333/23/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2024 року м. Запоріжжя

Суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя Кулик В.Б., розглянувши матеріали скарги ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Комунарського відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Копач Яни Миколаївни у виконавчих провадженнях № 73616576, № 73616540, -

В С Т А Н О В И В:

15.01.2024 року ОСОБА_1 звернулась до Комунарського районного суду м. Запоріжжя зі скаргою на дії старшого державного виконавця Комунарського ВДВС у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Копач Я.М., в якій просить постанову про відкриття виконавчого провадження, та наступні постанови, видані державним виконавцем Комунарського ВДВС у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Копач Я.М. 18.12.2023 року у виконавчому провадженні № 73616576, скасувати; постанову про відкриття виконавчого провадження, та наступні постанови, видані державним виконавцем Комунарського ВДВС у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Копач Я.М. 18.12.2023 року у виконавчому провадженні № 73616576, скасувати.

Під час вивчення матеріалів скарги виявлено обставини, які свідчать про недодержання скаржником вимог, передбачених законом для звернення до суду з такими скаргами і, які перешкоджають її розгляду та дають підстави для залишення зазначеної скарги на дії державного виконавця без руху.

Як визначено у ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (ч. 2 ст. 12 ЦПК України).

Крім того, згідно з п. 4 ч. 5 ст. 12 ЦПК України, суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Скарга на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції (ч. 1 ст. 448 ЦПК України).

Тож скарга на дії державного виконавця є заявою по суті справи, до якої в силу ч. 9 ст. 10 ЦПК України застосовуються загальні вимоги до форми, змісту позовної заяви та правила стосовно подання документів, що додаються до позовної заяви, які містять положення ст. ст. 175, 177 ЦПК України.

Згідно з п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», скарги, заяви та подання мають відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями ЦПК України.

У п. 13 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №6 від 07.02.2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» роз`яснено, що скарга має відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями ЦПК України, та містити відомості, зазначені в п. 35 ч. 7 ст. 82 Закону про виконавче провадження, зокрема зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби та норму закону, яку порушено, а також обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

У разі відсутності спеціальної норми щодо вирішення певних питань, що виникають при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб державної виконавчої служби, при розгляді таких скарг мають застосовуватися положення ЦПК України, якими врегульовано аналогічні питання, а саме: про відкриття провадження у справі; щодо кола осіб, які беруть участь у справі, їхніх прав та обов`язків; про судові виклики та повідомлення; про судовий розгляд; щодо апеляційного та касаційного оскарження судових рішень тощо.

Положення п. 4 Постанови Пленуму вказують на те, що сторона виконавчого провадження, яка звернулася до суду зі скаргою, бере участь в її розгляді як заявник, а інші учасники цього провадження, прав і обов`язків яких безпосередньо стосується розгляд і вирішення цієї скарги, як заінтересовані особи.

Справи за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи посадової особи державної виконавчої служби розглядаються судом за загальними правилами ЦПК України з особливостями, за участю державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, рішення, дії або бездіяльність якої оскаржуються. До участі у справі в якості заінтересованої особи залучається інша сторона виконавчого провадження, оскільки судовим рішенням може бути вирішено питання про її права чи інтереси.

За приписами ч. 1 ст. 450 ЦПК України, скарга розглядається у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржується.

Таким чином, при оскарженні дій державного виконавця учасниками справи є державний виконавець, стягувач і боржник.

На підставі вищевикладеного, дістаю висновку, що скарга не дотримує вимог ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» та ч. 3 ст. 175, ч. 1 ст. 177 ЦПК України, а саме:

- у порушення п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України скарга не містить місцезнаходження юридичної особи Комунарського ВДВС у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; не містить повне найменування стягувача, його місцезнаходження, поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету;

- у порушення п. 4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України вимоги скарги щодо скасування постанов є невірними, так як суд не скасовує постанови державного виконавця, а може лише зобов`язати державного виконавця, або іншу особу, відповідно до ч. 2 ст. 451 ЦПК України, виконати певну дію; виклад обставин, якими обґрунтовується скарга є неповним та неконкретним, так як не вказано, чим передбачено скасування постанови державного виконавця, саме судом, а не зобов`язання судом державного виконавця або іншу особу, відповідно до ч. 3 ст. 450 ЦПК України, скасувати постанову; скаржником не конкретизовано які саме постанови, окрім відкриття провадження, вона оскаржує;

- у порушення п. 10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України скарга не містить підтвердження заявниці про те, що нею не подано іншої заяви (скарги) за тих самих підстав;

- у порушення ч. 1 ст. 177 ЦПК України до скарги не додані її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості заінтересованих осіб.

Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством (ч. ч. 2, 4 ст. 95 ЦПК України).

Заявник, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), має зазначити наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Вивчивши подану скаргу на дії та бездіяльність державного виконавця, вбачається, що зазначені положення закону не виконані. Слід зазначити, що скаржником не засвідчено належним чином ряд долучених до скарги документів, враховуючи положення ст. 95 ЦПК України.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовна заява (а в даному випадку скарга) подана без додержання вимог ст. ст. 175, 177 ЦПК України, підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Керуючись ст. ст. 185, 449 ЦПК України, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Комунарського відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Копач Яни Миколаївни у виконавчих провадженнях № 73616576, № 73616540 залишити без руху, надавши скаржнику для виправлення недоліків строк п`ять днів з дня отримання копії ухвали.

Встановити скаржнику строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків п`ять днів з дня отримання копії даної ухвали шляхом надання суду уточненої скарги.

Роз`яснити скажнику, що у разі невиконання вимог ухвали, скарга буде вважатися неподаною та підлягатиме поверненню.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя В.Б. Кулик