справа № 363/413/16-ц
головуючий у суді І інстанції Котлярова І.Ю.
провадження № 22-ц/824/3180/2024
суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Мостова Г.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

14 лютого 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Мостової Г.І.,

суддів: Березовенко Р.В., Лапчевської О.Ф.,

за участі секретаря судового засідання: Лазоренко Л.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Вишгородського районного суду Київської області від 20 березня 2023 року

у справі за позовом ОСОБА_2 до Димерської селищної ради Вишгородського району Київської області, ОСОБА_1 , Вишгородської районної державної адміністрації, третя особа - Головне управління Держгеокадастру у Київської області про визнання незаконними та скасування рішень органу місцевого самоврядування, визнання недійсним та скасування свідоцтва про право власності на земельну ділянку, скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку

за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Відділу державної реєстрації Управління економіки Вишгородської районної державної адміністрації у Київській області, Димерська селищна рада Вишгородського району Київської області, третя особа - Головне управління Держгеокадастру у Київської області про визнання незаконним рішення сільської ради, визнання недійсним державного акту та скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 звернулася до Вишгородського районного суду Київської області із позовом до Глібівської сільської ради Вишгородського району Київської області, ОСОБА_1 , Реєстраційної служби Вишгородського районного управління юстиції Київської області, третя особа: Головне управління Держгеокадастру у Вишгородському районі Київської області про визнання незаконними та скасування рішень органу місцевого самоврядування та визнання недійсним свідоцтва про право власності на земельну ділянку.

В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що рішеннями Глібівської сільської ради Вишгородського району Київської області № 122 від 23 вересня 2005 року та № 143 від 21 червня 2006 року позивачу були передані у приватну власність дві земельні ділянки сільськогосподарського призначення площею 0,1997 га (0,08 га + 0,1197 га) в урочищі «Лугове». Право власності позивача на вказані земельні ділянки підтверджується державним актом № 786831 від 06 червня 2006 року.

У липні 2007 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 виник спір щодо земельної ділянки позивача площею 0,08 га. ОСОБА_1 оспорював рішення Глібівської сільської ради № 122 від 23 вересня 2005 року та № 143 від 21 червня 2006 року за якими земельна ділянка була передана позивачу у власність, а згодом оспорював також державний акт на право власності на земельну ділянку № 786831 від 06 червня 2006 року виданий ОСОБА_3 .

За позовом ОСОБА_1 ухвалювалися судові рішення та станом на 01 квітня 2014 року вимоги ОСОБА_1 про скасування рішень Глібівської сільської ради, якими земельні ділянки передавались позивачу у власність, були судами відхилені, а рішення селищної ради були визнані законними та такими, що відповідають вимогам законодавства, з цих же підстав в подальшому були відхилені вимоги про скасування державного акту на право власності на земельну ділянку позивача.

25 квітня 2014 року рішенням Глібівської сільської ради № 275-40-VI надано ОСОБА_1 дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо земельної ділянки, площею 0,2428 га до складу якої фактично було включено належні ОСОБА_3 0,08 га та одночасно позивачу було видано дозвіл на розробку технічної документації щодо решти належної їй частини земельної ділянки площею 0,1197 га.

19 серпня 2014 року Глібівською сільською радою затверджено технічну документацію надану ОСОБА_1 із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі площею 0,2428 га, до складу якої фактично було включено належні позивачу 0,08 га та передано ОСОБА_1 цю земельну ділянку у власність.

Наявні в технічній документації ОСОБА_1 документи не могли бути законною підставою для прийняття оскаржуваних рішень органом місцевого самоврядування, оскільки вони є нікчемним такими, що не породжують правових наслідків.

23 вересня 2014 року Реєстраційною службою Вишгородського районного управління юстиції Київської області видано ОСОБА_1 свідоцтво номер НОМЕР_1 на право власності на спірну земельну ділянку.

Крім того, на момент прийняття рішення № 275-40-VI від 25 квітня 2014 року щодо видачі ОСОБА_1 дозволу на розробку технічної документації із землеустрою на земельну ділянку, до складу якої фактично було включено земельну ділянку, яка належить позивачу, Глібівська сільська рада володіла інформацією про те, що ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 квітня 2014 року було скасовано постанову Апеляційного адміністративного суду України від 24 лютого 2014 року, оскільки була однією зі сторін у тій справі, а також володіла інформацією про те, що позивач у судовому порядку довела законність отримання права власності на належну їй земельну ділянку.

Однак незважаючи на це, Глібівською сільською радою передано ОСОБА_1 у власність земельну ділянки площею 0,08 га, право на яку належало та належить позивачу та тим самим фактично позбавлено позивача права власності на належну їй земельну ділянку площею 0,08 га.

Прийняття Глібівською сільською радою рішення про надання ОСОБА_1 у власність земельної ділянки площею 0,2428 га, яка була сформована шляхом включення до її складу земельної ділянки, що раніш була надана позивачу, а також прийняття такого рішення в період, коли було чинним раніш прийняте цим же органом місцевого самоврядування рішення про надання землі позивачу, є підставою для визнання незаконним та скасування оспорюваних рішень № 275-40-VI від 25 квітня 2014 року та № 294-43-VI від 19 серпня 2014 року про надання ОСОБА_1 дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо земельної ділянки площею 0,2428 га та про надання йому такої земельної ділянки у власність.

Факт, що земельна ділянка площею 0,2428 га, яку було передано ОСОБА_1 у власність, частково сформована за рахунок земельної ділянки позивача площею 0,08 га, також підтверджується листом Глібівської сільської ради № 196/02-31 від 05 листопада 2015 року.

На підставі викладеного та з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 24 жовтня 2022 року просила суд:

визнати незаконним та скасувати рішення Глібівської сільської ради Вишгородського району Київської області № 294-43-VІ від 19 серпня 2014 року про затвердження ОСОБА_1 технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 0,2428 га, кадастровий номер :19:209:0180 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд по АДРЕСА_1 та про передачу безоплатно у власність ОСОБА_1 земельної ділянки площею 0,2428 га кадастровий номер :19:209:0180 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована у АДРЕСА_1 ;

визнати недійсним та скасувати свідоцтво про право власності на земельну ділянку площею 0,2428 га за адресою: АДРЕСА_1 кадастровий номер :19:209:0180 видане ОСОБА_1 , видавник: Реєстраційна служба Вишгородського районного управління юстиції Київської області, серія та номер: 27175964, видане 23 вересня 2014 року;

скасувати рішення державного реєстратора Реєстраційної служби Вишгородського районного управління юстиції Київської області Овсієнко Л.М. (індексний номер: 15991788 від 23 вересня 2014 року) про державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 0,2428 га, за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :19:209:0180, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 218.

До суду від представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_4 надійшла зустрічна позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , Глібівської сільської ради Вишгородського району Київської області, Відділу державної реєстрації Управління економіки Вишгородської районної державної адміністрації у Київській області, третя особа - Головне управління Держгеокадастру у Вишгородському районі Київської області про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою.

В обґрунтування зустрічної позовної заяви зазначила, що при передачі ОСОБА_3 земельної ділянки площею 0,08 га Глібівською сільською радою у 2006 році був порушений порядок встановлення та зміни цільового призначення земельної ділянки. ОСОБА_1 на праві власності за договором купівлі-продажу будинку належить будівля АДРЕСА_1 , який розташований на земельній ділянці, площею 0,16 га, якою на даний час він користується.

Відповідно до вимог статті 121 ЗК України ОСОБА_1 звернувся до Глібівської сільської ради Вишгородського району Київської області із заявою від 03 травня 2007 року про безоплатну передачу земельної ділянки, площею 0, 25 га для обслуговування житлового будинку, який належить йому на праві приватної власності по АДРЕСА_1 .

Вказана заява не була розглянута на сесії сільської ради у строки, передбачені частиною 2 статті 118 ЗК України. В той же час бездіяльність компетентного органу щодо розгляду вказаної заяви не позбавляє останнього його права на безоплатну передачу земельної ділянки у розмірі, що не перевищує граничних меж. Задля реалізації вказаного права, ОСОБА_1 повторно звернувся із заявою від 11 квітня 2014 року про надання йому у приватну власність земельної ділянки, площею 0, 25 га по АДРЕСА_1 для обслуговування будинку та прибудинкової території.

Відповідно до порядку, визначено чинним законодавством, Глібівською сільською радою надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) під існуючим житловим будинком по АДРЕСА_1 , орієнтовною площею 0, 2500 га, а також в подальшому затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), площею 0, 2428 га, кадастровий номер :19:209:0180 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 реалізовано передбачене статтею 121 ЗК України право у порядку, визначеному чинним законодавством, з дотриманням граничних розмірів безоплатного передання земельних ділянок, встановлених земельним законодавством. Викладені фактичні обставини справи беззаперечно свідчать про те, що ОСОБА_1 правомірно та на законних підставах володіє земельною ділянкою :19:209:0180, площею 0, 2428 га, що розташована за адресою АДРЕСА_1 , цільове призначення якої - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Щодо порушення прав ОСОБА_1 у частині користування земельною ділянкою, зазначила, що не зважаючи на наведене, позивач постійно порушує право користування ОСОБА_1 на земельну ділянку.

ОСОБА_3 самовільно зайняла частину його земельної ділянки площею 0,08 га, створює незручності, у зв`язку з чим ОСОБА_1 звернувся до прокуратури і щодо ОСОБА_3 порушена кримінальна справа за самовільне зайняття земельної ділянки за частиною 1 статті 197-1 КК України.

Позивач, будучи обізнаною, що земельна ділянка належить ОСОБА_1 на праві приватної власності для обслуговування будинку і прибудинкових територій, всупереч встановленим межам земельних ділянок, закріпленим межовими знаками, вчиняє ряд протиправних дій, що порушують законні права та інтереси ОСОБА_1 , як суміжного землекористувача.

Зокрема, дії ОСОБА_3 полягали у експлуатації частини земельної ділянки, на якій розташоване домоволодіння, а саме обробленні землі, здійсненні посівів і насаджень, також були знищені межові стовпи і огорожі, шляхом підпалу останніх. Своїми діями позивач, не зважаючи на вимоги чинного законодавства, постійно завдає незручності щодо користування земельною ділянкою ОСОБА_1 , використовує земельну ділянку, що належить останньому, поза цільовим призначенням, створює перешкоди щодо законного володіння та користування земельною ділянкою.

Фактично дії ОСОБА_3 унеможливлюють використання земельної ділянки за цільовим призначенням, зокрема, для обслуговування будинку і прибудинкових територій ОСОБА_1 як законним правоволодільцем. З приводу згаданих протиправних дій ОСОБА_3 22 травня 2015 року за заявою ОСОБА_1 щодо факту самовільного зайняття земельної ділянки прокурором Вишгородського району були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та зареєстровано кримінальне провадження № 0000064 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 197-1 КК України. На даний час триває досудове розслідування, хід якого контролюється прокуратурою району.

На підставі викладеного з урахуванням уточнених позовних вимог, в редакції заяви від 24 жовтня 2022 року, просила суд:

визнати незаконним та усунути перешкоди у володінні та користуванні власністю ОСОБА_1 - присадибною ділянкою площею 0,2428 га, кадастровий номер :19:209:0180 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована по АДРЕСА_1 , з боку ОСОБА_3 (правонаступника ОСОБА_2 ), шляхом звільнення самостійно зайнятої зазначеної земельної ділянки;

визнати незаконним рішення Глібівської сільської ради Вишгородського району Київської області №143 від 21 березня 2006 року про передачу земельної ділянки у власність громадянці ОСОБА_3 ;

визнати недійсним Державний акт № 786831 серії ЯБ на право власності на земельну ділянку площею 0,08 га в урочище «Лугове» в селі Глібівка Вишгородського району Київської області, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, виданий 06 червня 2006 року ОСОБА_3 , кадастровий номер земельної ділянки :19:209:0115; скасувати державну реєстрацію права власності на земельну ділянку кадастровий номер :19:209:0115;

стягнути з відповідачів на користь ОСОБА_1 судові витрати, підтверджені на час закінчення розгляду справи.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 01 липня 2016 року замінено неналежного відповідача Реєстраційну службу Вишгородського районного управління юстиції в Київській області, на належну - відділ державної реєстрації Управління економіки Вишгородської районної державної адміністрації у Київській області.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 05 лютого 2021 року залучено до участі у справі правонаступника ОСОБА_3 - ОСОБА_2 . Замінено відповідача за первісним позовом та третю особу за зустрічним позовом Глібівську сільську раду її правонаступником Димерською селищною радою Вишгородського району Київської області.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 08 червня 2021 року виключено з учасників справи Головне управління Держгеокадастру у Вишгородському районі Київської області та залучено Головне Управління Держгеокадастру в Київській області, у якості третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги, щодо предмета спору, до участі у розгляді даної справи.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 11 листопада 2021 року залучено Вишгородську районну державну адміністрацію у Київській області, у якості належного відповідача, до участі у розгляді цієї справи.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 07 жовтня 2022 року позовну заяву ОСОБА_2 , в частині вимог про скасування рішення Глібівської сільської ради №275-40-УІ від 25 квітня 2014 року про надання ОСОБА_1 дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі, залишено без розгляду.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 24 жовтня 2022 року прийнято відмову представника позивача за зустрічним позовом від частини позовних вимог. Провадження у справі в частині позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у володінні та користуванні власністю ОСОБА_1 присадибною ділянкою площею 0,2428 га, що розташована по АДРЕСА_1 , цільове призначення якої є будівництво і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд з боку ОСОБА_3 шляхом звільнення самостійно зайнятої земельної ділянки - закрито.

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 20 березня 2023 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Визнано незаконним та скасовано рішення Глібівської сільської ради Вишгородського району Київської області № 294-43-VІ від 19 серпня 2014 року про затвердження ОСОБА_1 технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 0, 2428 га, кадастровий номер :19:209:0180 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд по АДРЕСА_1 та про передачу безоплатно у власність ОСОБА_1 земельної ділянки площею 0,2428 га кадастровий номер :19:209:0180 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована в АДРЕСА_1 .

Визнано недійсним та скасовано свідоцтво про право власності на земельну ділянку площею 0,2428 га за адресою: АДРЕСА_1 кадастровий номер :19:209:0180 видане ОСОБА_1 , видавник: Реєстраційна служба Вишгородського районного управління юстиції Київської області, серія та номер: 27175964, видане 23 вересня 2014 року.

Скасовано рішення державного реєстратора Реєстраційної служби Вишгородського районного управління юстиції Київської області Овсієнко Л.М. (індексний номер: 15991788 від 23 вересня 2014 року) про державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 0,2428 га, за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :19:209:0180, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 218.

Припинено право власності ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 0,2428 га кадастровий номер :19:209:0180, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Відділу державної реєстрації Управління економіки Вишгородської районної державної адміністрації у Київській області, Димерської селищної рада Вишгородського району Київської області, третя особа - Головне управління Держгеокадастру у Київської області про визнання незаконним рішення сільської ради, визнання недійсним державного акту та скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку - відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, де з урахуванням уточненої апеляційної скарги, просить скасувати рішення Вишгородського районного суду Київської області від 20 березня 2023 року, у задоволенні первісного позову відмовити, зустрічний позов задовольнити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що ОСОБА_1 реалізовано передбачене статтею 121 ЗК України право на безоплатну приватизацію земельної ділянки у визначеному законом порядку, з дотриманням граничних розмірів безоплатного передання земельних ділянок, встановлених земельним законодавством. Тобто відповідач правомірно та на законних підставах володіє земельною ділянкою :19:209:0180, площею 0,2428 га.

У той же час висновки суду першої інстанції про порушення відповідачем меж земельної ділянки позивача не відповідають дійсності.

Суд першої інстанції не звернув уваги та не надав належної оцінки тому, що земельні ділянки площею 0,08 га та площею 0,1197 га в урочищі «Лугове» були нібито передані ОСОБА_3 рішеннями Глібівської сільської ради №122 від 23 вересня 2005 року та №143 від 21 червня 2006 року, у той час як дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), площею 0,1197 га був наданий рішенням Глібівської сільської ради 25 квітня 2014 року.

Суд першої інстанції встановив вищевказані факти та безпідставно не звернув уваги на те, що щодо земельної ділянки, яка уже перебуває у власності особи, надання дозволу на розробку технічної документації на із землеустрою щодо встановлення (відновлений) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) не вимагається, оскільки земельна ділянка уже сформована як об`єкт цивільних прав та має визначені й погоджені межі.

Формування меж обох земельних ділянок ОСОБА_3 мало відбутися одночасно, оскільки їх передача у власність оформлена одним державним актом, що саме по собі є прямим порушенням закону.

Права на кожну земельну ділянку мають посвідчуватись окремим державним актом. Більш того, зміна цільового призначення земельної ділянки вимагає оформлення належним чином проекту землеустрою.

Вищенаведене порушення закону з боку позивача судом проігнороване та їм не була надана відповідна юридична оцінка. Не сформованість земельних ділянок позивача ОСОБА_3 свідчить про неможливість порушення меж зазначених земельних ділянок з боку відповідача.

Відповідач зауважує, що до видачі ОСОБА_3 державного акта на право власності на земельну ділянку від 06 червня 2006 року, технічна документація із землеустрою (зокрема і проект землеустрою для зміни цільового призначення земельної ділянки в розмірі 0,08 га) щодо земельної ділянки не затверджувалася та не вироблявся, на відміну від земельної ділянки відповідача.

Відповідач, діючи правомірно, на відміну від ОСОБА_3 , вчинив усі необхідні дії, у тому числі з визначення та затвердження меж належної йому земельної ділянки.

Відомості щодо земельної ділянки ОСОБА_3 з кадастровим номером :19:209:0115 не міститься у Державному земельному кадастрі. При цьому саме відомості з Державного земельного кадастру підтверджують як факт існування земельної ділянки, так і її межі.

Відповідач, який у 2003 році набув право власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 отримав право на земельну ділянку під ним для обслуговування житлового будинку та прибудинкової території. Цим спростовується висновок суду першої інстанції про те, що ОСОБА_5 першою набула право на земельну ділянку та, відповідно, про нібито пріоритетність її права, якого вона так і не набула.

При цьому, відсутні розумні підстави вважати, що ОСОБА_3 набула право на земельну ділянку ще у 1993 році, про що нібито свідчить запис у її паспорті. Так, відповідач звертав увагу суду на те, що запис у паспорті не є правовстановлюючим документом та не свідчить про виникнення у особи права власності чи іншого речового права на нерухоме майно.

В основу оскаржуваного рішення, суд поклав висновок судової земельно-технічної експертизи від 19 вересня 2018 року, проведеної експертами Київського науково-дослідницького інституту судових експертиз.

Проте, зазначений висновок не є належним та допустимим доказом у справі, оскільки як при його виготовленні, так і при оцінці було допущено ряд суттєвих порушень. Зокрема, саме дослідження проводилося за відсутності відповідача та відповідно, без можливості експерта провести дослідження на його земельній ділянці. Судом було проігноровано численні клопотання відповідача заявлених під час розгляду справи, чим порушено процесуальну рівність сторін та не надано стороні відповідача реалізувати свої процесуальні права.

Слід зазначити, що судом було проігноровано клопотання відповідача про виклик і допит в судовому засіданні експерта, чим не надано можливості поставити експерту запитання та встановити правильність наданих висновків (клопотання було подано письмово адвокатом Сібірцевою О., але допит так і не відбувся).

Судом також не була належним чином досліджена наявна в матеріалах справи землевпорядна документація на предмет її передбачуваності з огляду на земельне законодавство, види та процедури її вчинення, зокрема і факту відсутності сформованої земельної ділянки позивача в натурі (па місцевості), а також узгодження меж земельної ділянки позивача, виділення кількох земельних ділянок замість однієї, хоча акт оформлений на одну земельну ділянку, у той час як зазначено дві.

Від представника ОСОБА_2 - адвоката Шевченко В.І. надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому він просить суд залишити апеляційну скаргу без задоволення.

Інші учасники справи, повідомлені належним чином про розгляд справи у суді апеляційної інстанції, не скористалися своїм процесуальним правом на подання відзиву на апеляційну скаргу, заперечень щодо змісту та вимог апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції не направили.

Колегія апеляційного суду, вислухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, дійшла висновку про таке.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до рішення виконавчого комітету Глібівської сільської ради № 42 від 19 листопада 1993 року «Про затвердження матеріалів інвентаризації земель громадян» за ОСОБА_3 закріплені земельні ділянки 0,09 га та 0,27 га в АДРЕСА_2 , яка в подальшому була передана у приватну власність ОСОБА_3 відповідно до рішення виконкому Глібівської сільської ради № 46 від 26 грудня 1993 року та про, що зроблено відмітку у паспорті ОСОБА_3 .

Рішенням Глібівської сільської ради Вишгородського району № 122 від 23 вересня 2005 року затверджено технічну документацію по складанню державних актів на право власності на земельні ділянки в межах с. Глібівка Вишгородського району згідно з додатком.

Відповідно до пункту 4 додатку до рішення № 122 від 23 вересня 2005 року ОСОБА_3 передано у приватну власність земельну ділянку загальною площею 0,2913 га, в тому числі для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель 0,0916 га, для ведення особистого селянського господарства 0,1997 га, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , урочище «Лугове».

Відповідно до рішення Глібівської сільської ради Вишгородського району № 143 від 21 березня 2006 року ОСОБА_3 передана земельна ділянка загальною площею 0,1997 га в с. Глібівка урочище «Лугове» для ведення особистого селянського господарства.

На підставі цього рішення ОСОБА_3 отримала державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 786831 від 06 червня 2006 року, який зареєстрований у встановленому законом порядку.

Земельна ділянка загальною площею 0,1997 га в с. Глібівка урочище «Лугове» складається з двох ділянок: площею 0,08 га та площею 0,1197 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яким присвоєно два кадастрові номери :19:209:0115 та :19:209:0116.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 11 квітня 2011 року провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Глібівської сільської ради Вишгородського району Київської області, ОСОБА_3 , за участю третьої особи - Відділу земельних ресурсів Вишгородської районної державної адміністрації Київської області, про скасування рішення та державних актів про право власності на земельну ділянку було закрите.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 17 листопада 2011 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задоволено частково.

Ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 11 квітня 2011 року про закриття провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Глібівської сільської ради Вишгородського району Київської області, ОСОБА_3 , за участю третьої особи - Відділу земельних ресурсів Вишгородської районної державної адміністрації Київської області, про скасування рішення та державних актів про право власності на земельну ділянку в частині вимог про скасування пункту 4 додатку до рішення Глібівської сільської ради Вишгородського району Київської області № 122 від 23 вересня 2005 року щодо передачі безкоштовно у приватну власність земельної ділянки площею 0,0916 га ОСОБА_3 для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд; скасування рішення Глібівської сільської ради Вишгородського району Київської області № 143 від 21 березня 2006 року в частині визнання права власності на земельну ділянку площею 0,08 га за ОСОБА_3 для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд в урочищі «Лугове» с. Глібівка Вишгородського району Київської області та зобов`язання Глібівської сільської ради Вишгородського району Київської області розглянути на черговій сесії питання щодо надання ОСОБА_1 безоплатно у приватну власність земельної ділянки площею 0,25 га по АДРЕСА_1 для будівництва і обслуговування будинку, господарських будівель і споруд - скасовано та направлено справу до Вишгородського районного суду Київської області для продовження її розгляду у вказані частині вимог. В іншій частині ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 11 квітня 2011 року - залишено без змін.

Постановою Вишгородського районного суду Київської області від 16 лютого 2012 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Глібівської сільської ради Вишгородського району, треті особи: ОСОБА_3 , Відділ земельних ресурсів Вишгородської районної державної адміністрації про скасування рішень в частині зобов`язання вчинити дії задоволено частково.

Зобов`язано Глібівську сільську раду Вишгородського району Київської області розглянути на черговій сесії питання щодо надання ОСОБА_1 безоплатну у приватну власність земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в розмірі, визначеному статтею 121 ЗК України, за адресою АДРЕСА_1 .

В частині позовних вимог про: скасування пункту 4 додатку до рішення Глібівської сільської ради Вишгородського району Київської області № 122 від 23 вересня 2005 року щодо передачі безкоштовно у приватну власність земельну ділянку площею 0,0916 га ОСОБА_3 для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд; скасування рішення Глібівської сільської ради Вишгородського району Київської області № 143 від 21 березня 2006 року в частині визнання права власності на земельну ділянку площею 0,08 га за ОСОБА_3 для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд в урочищі «Лугове» с. Глібівка Вишгородського району Київської області - відмовлено.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 06 лютого 2013 року скасовано постанову Вишгородського районного суду Київської області від 16 лютого 2012 року, та постановлено нову, якою частково задоволено позовні вимоги.

Визнано протиправним та скасовано пункт 4 додатку до рішення Глібівської сільради Вишгородського району Київської області № 122 від 23 вересня 2005 року.

Визнано протиправним та скасовано рішення Глібівської сільради Вишгородського району Київської області № 143 від 21 березня 2006 року у частині затвердження технічної документації по складанню державного акт на право власності на земельні ділянки ОСОБА_3 .

Визнано протиправними дії Вишгородського районного відділу земельних ресурсів та Голови Глібівської сільської ради Вишгородського району Київської області, щодо видачі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НБ № 786831 без дати 2006 року ОСОБА_3 .

Зобов`язано Глібівську сільську раду Вишгородського району Київської області на черговому засіданні розглянути у встановленому законом порядку заяву ОСОБА_1 від 03 травня 2007 року про передачу йому у приватну власність земельної ділянки для обслуговування житлового будинку АДРЕСА_1 .

Глібівській сільській раді Вишгородського району Київської області відповідно до вимог статті 267 КАС України у строк до 01 травня 2013 року подати суду звіт про виконання рішення суду.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 квітня 2014 року касаційну скаргу ОСОБА_3 задоволено.

Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 06 лютого 2013 року скасовано, а постанову Вишгородського районного суду Київської області від 16 лютого 2012 року залишено в силі.

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 11 жовтня 2013 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи Управління Держземагенства у Вишгородському районі Київської області, Глібівська сільська рада у Вишгородському районі Київської області про визнання недійсним державного акту на землю та відновлення права користування земельною ділянкою задоволено частково.

Визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії НБ № 786831 виданий ОСОБА_3 у 2006 році площею 0,1997 га в урочищі «Лугове» села Глібівка Вишгородського району Київської області з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства.

В частині визнання за ОСОБА_1 права на безперешкодне користування земельною ділянкою по АДРЕСА_1 для обслуговування будинку, господарських споруд та ведення сільського господарства загальною площею 0,3697 га - відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 24 лютого 2014 року апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_3 відхилено.

Рішення Вишгородського районного суду Київської області від 11 жовтня 2013 року залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 червня 2014 року касаційну скаргу ОСОБА_6 , подану в інтересах ОСОБА_3 відхилено.

Рішення Вишгородського районного суду Київської області від 11 жовтня 2013 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 24 лютого 2014 року залишено без змін.

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 09 вересня 2014 року заяву ОСОБА_3 про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи - Глібівська сільська рада Вишгородського району Київської області, Управління Держземагентства у Вишгородському районі Київської області про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку та відновлення права користування земельною ділянкою - задоволено.

Рішення Вишгородського районного суду Київської області від 11 жовтня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи - Глібівська сільська рада Вишгородського району Київської області, Управління Держземагентства у Вишгородському районі Київської області про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку та відновлення права користування земельною ділянкою - скасовано.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи - Глібівська сільська рада Вишгородського району Київської області, Управління Держземагентства у Вишгородському районі Київської області про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку та відновлення права користування земельною ділянкою - відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 16 грудня 2014 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилено, рішення Вишгородського районного суду Київської області від 09 вересня 2014 року залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 лютого 2015 року касаційну скаргу ОСОБА_4 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 відхилено. Рішення Вишгородського районного суду Київської області від 09 вересня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 16 грудня 2014 року залишено без змін.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 є власником житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 15 листопада 2003 року.

Зі змісту договору купівлі-продажу від 15 листопада 2003 року вбачається, що предметом договору купівлі-продажу є житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

Постановою Вишгородського районного суду Київської області від 16 лютого 2012 року, залишеною в силі ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 квітня 2014 року було зокрема встановлено, що на момент придбання житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 за цим житловим будинком рахувалася у користуванні земельна ділянка для обслуговування будинку площею 0,10 га.

Зазначені обставини підтверджуються записами по обліку (форма 1) Глібівської сільської ради, з якого вбачається, що за ОСОБА_7 (який є попереднім власником цього домоволодіння), особовий рахунок № НОМЕР_2 , рахується земельна ділянка розміром 0,10 га та Земельно-кадастровою книгою по Глібівській сільській раді, з якої видно, що ОСОБА_7 була надана земельна ділянка розміром 0,10 га на підставі рішення виконкому сільської ради № 19 від 23 травня 1995 року; рішенням виконкому Глібівської сільської ради № 19 від 23 травня 1995 року, згідно з якого за ОСОБА_7 закріплено присадибна земельна ділянка площею 0,1 га в АДРЕСА_1 .

Отже, у користуванні попереднього власника вищевказаного домоволодіння ОСОБА_7 станом на 15 листопада 2003 року знаходилася присадибна земельна ділянка площею 0,1 га в АДРЕСА_1 , яка не була предметом цивільно-правової угоди від 15 листопада 2003 року.

Судом встановлено, у кінці 2006 року ОСОБА_1 звернувся до голови Глібівської сільської ради з заявою про безоплатну передачу йому земельної ділянки на якій розташований житловий будинок, господарські споруди за адресою АДРЕСА_1 .

На своє звернення ОСОБА_1 отримано повідомлення про те, що він уже звертався до сільської ради щодо приватизації земельної ділянки і по рішенню сільської ради ним отримано у власність 0,16 га. Заяв щодо приватизації земельної ділянки до сільської ради ОСОБА_1 не надавав, що підтверджується висновком судово-почеркознавчої експертизи за № 1274 від 03 квітня 2008 року, з якої вбачається, що заява від імені ОСОБА_1 на ім`я Глібівського сільського голови ОСОБА_8 про передачу у приватну власність земельну ділянку площею 0,16 га по АДРЕСА_1 виконана не ним, а іншою особою.

Рішенням Глібівської сільської ради Вишгородського району Київської області № 275-40-VI від 25 квітня 2014 року «Про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості)» надано дозвіл ОСОБА_1 на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) під існуючим житловим будинком по АДРЕСА_1 , орієнтовною площею 0, 2500 га.

Цим же рішенням надано дозвіл ОСОБА_3 на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), площею 0,1197 га для ведення особистого селянського господарства в межах с. Глібівка, Вишгородського району Київської області, ур. «Лугове». Громадянам зазначеним в п.п. 1,2 цього рішення погодити межі земельних ділянок із суміжними землевласниками (землекористувачами).

Рішенням Глібівської сільської ради Вишгородського району Київської області № 294-43-VI від 19 серпня 2014 року «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості)» затверджено ОСОБА_1 технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 0,2428 га кадастровий номер :19:209:0180 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в АДРЕСА_1 .

Передано безоплатно у власність ОСОБА_1 земельну ділянку площею 0,2428 га кадастровий номер :19:209:0180 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в АДРЕСА_1 .

Відповідно до листа Глібівської сільської ради № 41/02-31 від 10 лютого 2015 року наданого у відповідь на звернення представника ОСОБА_3 зазначено, що рішенням сесії сільської ради від 25 квітня 2014 року № 275-40-VI ОСОБА_1 було надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) згідно з поданої заяви та рішення апеляційного суду від 24 лютого 2014 року відповідно до якого рішення Вишгородського районного суду від 11 жовтня 2013 року було залишено без змін. На підставі виготовленої технічної документації 19 серпня 2014 року Глібівською сільською радою було прийнято рішення № 294-43-VI щодо затвердження ОСОБА_1 технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі на місцевості.

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 28 січня 2016 року № 52208538 вбачається, що ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності, серія та номер: НОМЕР_1 , виданий 23 вересня 2014 року, видавник Реєстраційна служба Вишгородського районного управління юстиції Київської області належить земельна ділянка площею 0,2428 га кадастровий номер :19:209:0180, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

З листа Глібівської сільської ради у відповідь на звернення представника ОСОБА_3 № 196/02-31 від 05 листопада 2015 року вбачається, що земельна ділянка площею 0,2428 га за адресою: АДРЕСА_1 , яка була передана ОСОБА_1 у власність згідно з рішення Глібівської сільської ради № 294-43-VI від 19 серпня 2014 року включає земельну ділянку ОСОБА_3 площею 0,08 га в ур. «Лугове», яка була передана їй у власність згідно з рішеннями Глібівської сільської ради № 122 від 23 вересня 2005 року та № 143 від 21 червня 2006 року. Передана ОСОБА_1 зазначена земельна ділянка частково сформована за рахунок земельної ділянки, що знаходиться у власності ОСОБА_3 .

За результатами судової земельно-технічної експертизи КНДІСЕ № 9875/17-14 від 10 вересня 2018 року встановлено, що існує взаємний перетин (накладання) меж земельної ділянки з кадастровим номером :19:209:0115, площею 0,0800 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, що належить ОСОБА_3 (правонаступником якої є ОСОБА_2 ) на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 786831 від 06 червня 2006 року та розташована за адресою: Київська область, Вишгородський район, с. Глібівка, урочище «Лугове» та земельної ділянки з кадастровим номером :19:209:0180, площею 0,2428 га, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка передана ОСОБА_1 у приватну власність згідно з рішенням Глібівської сільської ради №294-43-VI від 19 серпня 2014 року, розташованої за адресою АДРЕСА_1 , площею накладання 0,0800 га.

Отже, висновком судової експертизи встановлено, що земельна ділянка, яка передана у власність ОСОБА_1 у 2014 році накладається на земельну ділянку, яка вже перебувала у власності ОСОБА_3 (правонаступником якої є ОСОБА_2 ) з 2006 року з площею накладання 0,0800 га.

Отже, підсумовуючи, судом встановлено, що у володінні ОСОБА_3 , починаючи з 1993 року, перебувала земельна ділянка загальною площею 0,1997 га (ділянка 0,1997 га складалася із двох ділянок: ділянка 0,08 га та ділянка 0,1197 га), яка у 2006 році була передана у приватну власність для ведення особистого селянського господарства в с. Глібівка в урочищі «Лугове» на підставі рішення Глібівської сільської ради № 143 від 21 березня 2006 року та державного акту на право власності на земельну ділянку 0,1997 га серії ЯБ № 786831 від 06 червня 2006 року.

Зазначені обставини встановлені рішенням суду - постановою Вишгородського районного суду Київської області від 16 лютого 2012 року у адміністративній справі № 2-А-15/2012 року за позовом ОСОБА_1 до Глібівської сільської ради Вишгородського району, треті особи - ОСОБА_3 , Відділ земельних ресурсів Вишгородської РДА про скасування рішення Глібівської сільської ради № 143 від 21 березня 2006 року. У зазначеній адміністративній справі № 2-А-15/2012 року ОСОБА_1 оскаржував рішення Глібівської сільської ради № 143 від 21 березня 2006 року про передачу ОСОБА_3 земельної ділянки площею 0,08 га. Позов мотивувався тим, що передача земельної ділянки ОСОБА_3 створює йому перешкоди в обслуговуванні будинку, заважає під`їзду до будинку. Зазначав, що земельна ділянка площею 0,08 га має належати йому, оскільки перебувала у користуванні попереднього власника будинку по АДРЕСА_1 ( ОСОБА_7 ), в якого він придбав будинок, тому ця земельна ділянка перейшла у користування до нього разом з будинком.

За результатами розгляду адміністративної справи № 2-А-15/2012 постановою Вишгородського районного суду Київської області від 16 лютого 2012 року у позові ОСОБА_1 у цій частині відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 квітня 2014 року, залишено в силі постанову Вишгородського районного суду від 16 лютого 2012 року. Вказаними судовими рішеннями встановлено, що у ОСОБА_1 і попереднього власника будинку ОСОБА_7 будь-які права на земельну ділянку площею 0,08 га були відсутні; Глібівська сільська рада не порушувала прав ОСОБА_1 при передачі земельної ділянки 0,08 га у власність ОСОБА_3 у 2006 pоці; рішення Глібівської сільської ради № 143 від 21 березня 2006 року про передачу ОСОБА_3 земельної ділянки 0,08 га є законним.

ОСОБА_1 , так і Глібівська сільська рада були учасниками даної справи та були обізнані про межі земельної ділянки ОСОБА_3 площею 0,08 га та її місце розташування.

Відповідно до статті 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Відповідно до вимог статті 152 ЗК України, держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Відповідно до частини 2 статті 158 ЗК України виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян.

Відповідно до частини 10 статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Частиною першою статті 21 ЦК України передбачено, що суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Таким чином, підставами для визнання недійсним акта (рішення) є його невідповідність вимогам законодавства або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт, порушення у зв`язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів позивача у справі.

Підсумовуючи судом встановлено, що ОСОБА_1 було передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,2428 га для будівництва і обслуговування його житлового будинку, господарських будівель та споруд в АДРЕСА_1 , кадастровий номер :19:209:0180, яка була сформована за рахунок земельної ділянки ОСОБА_3 площею 0,08 га і накладається на земельну ділянку площею накладання 0,08 га.

Таким чином, рішенням про передачу ОСОБА_1 земельної ділянки 0,2428 га, Глібівська сільська рада розпорядилася землею 0,08 га, яка була приватною власністю ОСОБА_3 і до земель територіальної громади не відносилася.

Обставини накладання земельної ділянки ОСОБА_1 площею 0,2428 га на земельну ділянку ОСОБА_3 площею 0,08 га, також підтверджуються висновком експерта КНДІСЕ за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи № 9875/17-14 від 10 вересня 2018 року.

Судовою експертизою встановлено, що існує взаємний перетин (накладання) меж земельної ділянки ділянок ОСОБА_3 площею 0,0800 га з кадастровим номером :19:209:0115, що належить ОСОБА_3 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 786831 від 06 червня 2006 року та розташована за адресою: Київська область, Вишгородський район, с. Глібівка, урочище «Лугове» та земельної ділянки з кадастровим № :19:209:0180, розташованої за адресою АДРЕСА_1 , площею 0,2428 га, яка передана ОСОБА_1 рішенням Глібівської сільської ради № 294-43-VI від 19 серпня 2014 pоку, площею накладання 0,08 га.

Враховуючи викладене, оскільки земельна ділянка, що була надана ОСОБА_1 , частково була сформована за рахунок земельної ділянки ОСОБА_3 , колегія апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що рішення № 294-43-VI від 19 серпня 2014 року було прийнято Глібівською сільською радою з порушенням вимог земельного законодавства.

Інші доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи, правильності висновків суду першої інстанції, викладених в оскаржуваному судовому рішенні, вони не спростовують, а тому відхиляються колегією суддів у зв`язку з їх необґрунтованістю.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія апеляційного суду вважає, що суд першої інстанції правильно задовольнив первісні позовні вимоги про визнання незаконним та скасування рішення Глібівської сільської ради Вишгородського району Київської області № 294-43-VІ від 19 серпня 2014 року та свідоцтва про право власності на земельну ділянку, а також про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на спірну земельну. Оскаржуване рішення суду першої інстанції в цій частині є законним та обґрунтованим.

Разом з тим, колегія апеляційного суду не може погодитися з рішенням суду першої інстанції в частині припинення права власності ОСОБА_1 на земельну ділянку у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до частини 4 статті 376 ЦПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина 1 стаття 5 ЦПК України).

Отже, судовому захисту в цивільних судах підлягають порушені, невизнані або оспорювані права, свободи та законні інтереси особи. При цьому позивач на власний розсуд визначає, які і яким чином порушені його права.

Положення пунктів 4 і 5 частини 3 статті 175 ЦПК України дає підстави зробити висновок, що предмет позову - це певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, яка опосередковується відповідним способом захисту прав або інтересів.

Як вбачається з позовної заяви, позовні вимоги про припинення права власності ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 0,2428 га кадастровий номер :19:209:0180, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, - не заявлялася.

З огляду на це, рішення Вишгородського районного суду Київської області від 20 березня 2023 року в частині припинення права власності ОСОБА_1 на земельну ділянку у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, - підлягає скасуванню.

Перевіривши доводи апеляційної скарги щодо зустрічного позову, то колегія апеляційного суду враховує таке.

Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України, статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм, правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від встановленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Враховуючи все вище встановлене, колегія апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що права ОСОБА_1 не були порушенні оскаржуваним рішенням Глібівської сільської ради № 143 від 21 березня 2006 pоку, оскільки у останнього не існувало будь-яких речових або інших прав на земельну ділянку площею 0,08 га на момент прийняття Глібівською сільською радою оскаржуваного рішення.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що висновок судової експертизи не є належним та допустимим доказом у справі, оскільки при її проведенні було допущено ряд суттєвих порушень, то апеляційний суд їх відхиляє з огляду на те, що апелянтом до суду апеляційної інстанції клопотання про допит експерта, призначення повторної судової експертизи не заявлялися.

Інші доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи, правильності висновків суду першої інстанції, викладених в оскаржуваному судовому рішенні, вони не спростовують, а тому відхиляються колегією суддів у зв`язку з їх необґрунтованістю.

Підсумовуючи, колегія апеляційного суду вважає, що рішення суду першої інстанції про відмову у задоволенні зустрічних позовних вимог, є законним та обґрунтованим.

Оскільки апеляційна скарга задоволена частково, а оскаржуване судове рішення скасоване в частині позовних вимог, які не заявлялися позивачем за первісним позовом, то судовий збір за подання апеляційної скарги не відшкодовується та покладається на особу, яка подала апеляційну скаргу.

Керуючись статтями 367, 369, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Вишгородського районного суду Київської області від 20 березня 2023 року скасувати в частині припинення права власності ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 0,2428 га кадастровий номер :19:209:0180, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

В іншій частині рішення Вишгородського районного суду Київської області від 20 березня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 26 лютого 2024 року.

Головуючий Г.І. Мостова

Судді Р.В. Березовенко

О.Ф. Лапчевська