Справа № 489/7630/23
Номер провадження 2-о/489/27/24
РІШЕННЯ

Іменем України

27 лютого 2024 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Кокорєва В. В.,

за участю секретаря судового засідання Ковальової С.В.,

представника заявника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 10 Ленінського районного суду м. Миколаєва цивільну справу за заявою ОСОБА_2 (далі заявник), заінтересована особа Миколаївська міська рада про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини

встановив

Представник заявника звернувся до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання заявника разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. В обґрунтування заяви зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Миколаєві помер ОСОБА_3 (син заявника). Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді 1/3 частки квартири АДРЕСА_1 . У встановлений законодавством строк для прийняття спадщини ОСОБА_2 до нотаріальної контори/приватного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після померлого сина не зверталася, але на час відкриття спадщини мешкала постійно зі спадкодавцем за адресою: АДРЕСА_2 . Таким чином, відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України ОСОБА_2 прийняла спадщину, яка відкрилася після смерті ОСОБА_3 . В листопаді 2023 року заявник звернувся до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Рибачук О.В. стосовно оформлення своїх спадкових прав за законом на майно, яке залишилося після смерті сина. Нотаріусом відкрита спадкова справа №43/2023. Постановою приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Рибачук О.В. заявнику відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно після смерті сина у зв`язку з тим, що ОСОБА_2 не надано нотаріусу відомостей про постійне проживання заявника зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Заявнику рекомендовано звернутися до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Крім заявника інші спадкоємці відсутні. Встановлення факту постійного проживання ОСОБА_2 з ОСОБА_3 необхідно заявнику для оформлення спадкових прав. Тому, представник заявника просить встановити факт постійного проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини, а саме станом на ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_2 .

Заявник в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином. Представник заявника в судовому засіданні заяву підтримав та просив її задовольнити.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, просив розглядати справу без його участі.

Дослідивши докази у справі, суд встановив такі обставини та відповідні правовідносини.

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 07.04.1963 матірю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є ОСОБА_2 .

З копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Згідно з копією витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №74694032 від 10.11.2023 спадкодавцем зазначено ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 10.11.2023, винесеної приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Рибачук О.В., ОСОБА_2 після смерті сина ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , заява про прийняття спадщини за законом за місцем відкриття спадщини не подавалась. Останнє зареєстроване місце проживання спадкоємця підтверджується відміткою в паспорті громадянина України останнього, і яке є відмінним від фактичного місця проживання спадкоємця, та яке не підтверджується жодним документом, прийняти до уваги усні докази, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а також вважати його таким, що прийняв спадщину, неможливо.

З копії акту від 10.11.2023, складеного ОСОБА_4 (адреса: АДРЕСА_3 ), ОСОБА_5 (адреса: АДРЕСА_4 ), ОСОБА_6 (адреса: АДРЕСА_5 ), вбачається, що в квартирі АДРЕСА_1 , станом на 07.07.2022 постійно проживали: ОСОБА_2 (по теперішній час), ОСОБА_3 (помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 пояснив, що є двоюрідним братом спадкодавця та підтвердив те, що після розірвання шлюбу його двоюрідний брат повернувся проживати до квартири в якій проживали його батьки і на день смерті він проживав із заявницею, яка є його матір`ю.

Відповідно до ч.2 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

В ст. 1216 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зазначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України).

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом, строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 227/3750/19 від 22.09.2021 зазначено, що статтями 1268 та 1269 ЦК України презюмується, що у разі, коли спадкоємець постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, то він вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він не заявив про відмову від неї протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення у нотаріальному порядку.

Відповідно до постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 205/2102/19-ц від 14.04.2021 якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Для підтвердження прийняття спадщини має значення встановлення факту постійного проживання спадкоємця за законом чи заповітом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Згідно з постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 26.04.2023 у справі № 204/1052/20 відсутність реєстрації місця проживання спадкоємця за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом.

Суд враховує, що реєстрація місця проживання ОСОБА_3 станом на 07.07.2022 за адресою: АДРЕСА_6 , та реєстрація місця проживання ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 , тобто реєстрація місця їх проживання за різними адресами не свідчить та не є доказом того, що ОСОБА_2 не проживала з ОСОБА_3 на час відкриття спадщини (станом на 07.07.2022).

Факт постійного проживання ОСОБА_2 разом із ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , на час відкриття спадщини, тобто станом на ІНФОРМАЦІЯ_4 , за адресою: АДРЕСА_2 , підтверджується: Актом від 10.11.2023, складеним ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , показами свідка ОСОБА_7 .

Суд враховує, що встановлення факту постійного проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом зі спадкодавцем ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини, тобто станом на ІНФОРМАЦІЯ_1 , необхідно заявнику для можливості реалізації його спадкових прав.

На підставі вище викладеного, суд приходить до висновку, що необхідно встановити факт постійного проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП - НОМЕР_3 , разом з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , на час відкриття спадщини, тобто станом на ІНФОРМАЦІЯ_4 , за адресою: АДРЕСА_2 .

На підставі вищевказаного та керуючись ст.ст. 263-265, 268, 315 ЦПК України, суд

вирішив

Заяву ОСОБА_2 про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП - НОМЕР_3 , разом з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , на час відкриття спадщини, тобто станом на ІНФОРМАЦІЯ_4 за адресою: АДРЕСА_2 .

Інформація про учасників справи:

Заявник: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП - НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_7 .

Заінтересована особа: Миколаївська міська рада, , адреса: 54001, м. Миколаїв, вул. Адміральська, буд. 20.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі оголошення лише вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи - з моменту складення повного тексту рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 27.02.2024.

Суддя В. В. Кокорєв