ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у відводі

23 лютого 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Лопатіної М.Ю., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді Барильської Алли Петрівни у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 01 березня 2013 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до Публічного акціонерного товариства "АкцентБанк", ОСОБА_1 про звернення стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Дніпровського апеляційного суду перебуває справа за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 01 березня 2013 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до Публічного акціонерного товариства "АкцентБанк", ОСОБА_1 про звернення стягнення.

Згідно протоколу повторного автоматичного розподілу судової справи між суддями від 22 січня 2024 року визначеного склад колегії суддів для розгляду зазначеної справи: Барильська А.П.( суддя-доповідач), Ткаченко І.Ю, Пищида М.М.

20 лютого 2024 року до Дніпровського апеляційного суду від ОСОБА_1 надійшла заява про відвід судді Барильської А.П., в якій заявник посилається на те, що суддя-доповідач винесла незаконну ухвалу від 25 січня 2024 року про залишення його апеляційної скарги без руху, чим порушила вимоги Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а саме його право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, право на ефективний засіб правового захисту в національному органі. Заява обґрунтована тим, що суддя порушила строки для винесення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, передбачені ч. 6 ст. 357 ЦПК України, проігнорувала вимоги п.2.ч.2.ст. 354 ЦПК України, вказавши в ухвалі, що в апеляційній скарзі не зазначені причини для поновлення строку на оскарження. Крім того, відповідач стверджував, що суддя в ухвалі зробила безпідставний висновок, що він не додав до апеляційної скарги документ, що підтверджує сплату судового збору.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 22 лютого 2024 року відвід, заявлений ОСОБА_1 судді Барильській А.П., визнано необґрунтованим, цивільну справу №0417/17254/2012 передано до канцелярії Дніпровського апеляційного суду для визначення судді, в порядку, передбаченому ч.1 ст. 33 ЦПК України.

Автоматизованою системою документообігу Дніпровського апеляційного суду для розгляду заяви ОСОБА_1 про відвід судді визначено суддю Лопатіну М.Ю.

Вважаю, що заява ОСОБА_1 про відвід судді Барильській А.П. не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до частин 1, 2, 3,8 ст.40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Суд вирішує питання про відвід судді вирішується без повідомлення учасників справи.

Згідно з вимогами ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Заявником не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність обставин, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді Барильської А.П. при розгляді даної справи.

Щодо суб`єктивного критерію, то немає підстав стверджувати, що суддя Дніпровського апеляційного суду Барильська А.П. виявляє особисту упередженість.

Презумпція особистої неупередженості судді діє доти, доки не з`являться докази на користь протилежного.

Згідно з об`єктивним критерієм необхідно з`ясувати, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Вирішальним при цьому є те, чи можуть бути побоювання учасників справи щодо відсутності безсторонності у певного судді об`єктивно виправдані.

Як зазначає Європейський суд з прав людини, найголовніше - це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості (Hauschildt Case, № 11/1987/134/188, § 48).

Європейський суд з прав людини також вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (BELUKHA v. UKRAINE, N 33949/02, § 49 - 52, ЄСПЛ, від 09 листопада 2006 року).

Відповідно до частини четвертої статті 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Доводи заявника не свідчать про наявність обставин, які викликають сумнів у неупередженості та об`єктивності судді Барильської А.П. і зводяться до того, що ОСОБА_1 не згоден з процесуальним рішенням судді - ухвалою від 25 січня 2024 року про залишення апеляційної скарги без руху.

За таких обставин, даних, які б прямо чи опосередковано свідчили про заінтересованість судді у результаті розгляду цивільної справи № 0417/17254/2012, а також інших доказів, які б могли свідчити про наявність обставин, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді Барильської А.П. матеріали не містять.

З огляду на викладене, заява ОСОБА_1 про відвід судді Дніпровського апеляційного суду Барильської А.П. визнається безпідставною, а тому у її задоволенні слід відмовити.

Керуючись статтями 33, 36,40 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід про відвід судді Барильської Алли Петрівни - відмовити.

Ухвала оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Суддя: М.Ю.Лопатіна