Справа № 535/161/24
Провадження № 2/535/295/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2024 року селище Котельва

Суддя Котелевського районного суду Полтавської області Шолудько А.В., розглянувши позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтавагаз Збут» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожитий природний газ,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за спожитий природний газ в розмірі 18247,53 грн. Позов заявлено з підстав порушення відповідачем договірних зобов`язань в частині своєчасної оплати за спожитий природний газ у строки та на умовах, передбачених договором.

В обгрунтування позовної заяви позивач зазначив, що ОСОБА_1 є побутовим споживачем природного газу за адресою: АДРЕСА_1 . У додатках до заяви надано також розрахунок заборгованості ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 . Абонент не виконує належним чином взяті на себе зобов`язання, а саме: не сплачує за надані послуги з газопостачання, чим порушує права ТОВ «Полтавагаз Збут».

Відповідно до відповіді №462875 від 26.02.2024 з Єдиного державного демографічного реєстру, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Дослідивши матеріали позовної заяви та додані до неї документи, суддя прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч.1ст.27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Разом з цим, приписами ч.1ст.30ЦПК України визначено, зокрема, що позови, які виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно.

Предметом заяви у цій справі є зобов`язання, які випливають з надання послуг з газопостачання до квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №365067335 від 08.02.2024, власником якої є ОСОБА_3 . Отже, такі послуги надаються за місцем знаходження нерухомого майна.

З урахуванням наведеного, за правилом, встановленим ч. 1 ст. 30 ЦПК України, відповідний позов має пред`являтись до суду за місцем знаходження нерухомого майна, з приводу утримання якого виник спір.

ТОВ «Полтавагаз Збут» звернулось до суду із позовом до відповідача про стягнення заборгованості по сплаті за надані послуги з газопостачання, що надавались за адресою: АДРЕСА_1 , тобто у будинку, що розташований на адміністративній території Ленінського районного суду м. Полтави.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 07 липня 2020 року у справі № 910/10647/18 вказала на те, що виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном.

У постанові від 16 лютого 2021 року у справі № 911/2390/18 Велика Палата Верховного Суду зробила висновок про те, що словосполучення «з приводу нерухомого майна» необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередньо об`єкт спірного матеріального правовідношення. Тому до спорів, предметом яких є стягнення заборгованості, яка виникла внаслідок невиконання зобов`язань за договором, який укладений щодо користування нерухомим майном, поширюються норми про виключну підсудність.

Отже, виключна підсудність застосовується до тих заявлених вимог, які стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, тобто спір може стосуватися як правового статусу нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані із нерухомим майном.

Таким чином, за правилами виключної підсудності, передбаченими ст. 30 ЦПК України, розгляд даної позовної заяви територіально не підсудний Котелевському районному суду Полтавської області. Дотримання правил підсудності розгляду справи є однією з складових законності судового рішення. Розгляд справ з порушенням правил підсудності є грубим порушенням процесуального закону і підставою для скасування судового рішення.

Враховуючи вищевказані обставини, норми процесуального права та правові позиції Верховного Суду, суддя приходить до висновку про необхідність передачі справи на розгляд до Ленінського районного суду м. Полтави, оскільки справа не може бути розглянута Котелевським районним судом Полтавської області.

Керуючись ст.ст. 27-32, 162, 260, 353, 354 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Справу №535/161/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтавагаз Збут» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожитий природний газ, передати на розгляд до Ленінського районного суду м. Полтави за підсудністю.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.В. Шолудько