Справа № 615/976/22
Провадження № 2/615/29/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2024 року м. Валки

Валківський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді Токмакової А.П.,

секретаря судового засідання Клименко Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Валки Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про захист прав споживача,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

встановив:

15.09.2022 позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати укладений з відповідачем договір щодо виготовлення паркану №YB00869 від 18.08.2021, повернути йому виплачені за замовлення грошові кошти в розмірі 91 400 грн., відшкодувати завдану моральну шкоду за невиконання договору в розмірі 50 000 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 18.08.2021 уклав з ФОП ОСОБА_2 договір на виготовлення паркану, індивідуальний номер замовлення YB00869. На виконання своїх зобов`язань за договором сплатив обумовлену суму 91400 грн. в повному обсязі, що підтверджується фіскальним чеком. Виконавець ФОП ОСОБА_2 в свою чергу за умовами договору зобов`язався організувати роботи з виготовлення та передачі у власність конструкції за максимальними розмірами виконавця, які вважаються виконаними в повному обсязі після підписання замовником акту прийому-передачі виробів або надання мотивованої відмови від підписання із зазначенням недоробок.

Зі слів позивача, після виготовлення та передачі у власність йому виробу представники виконавця здійснили установку паркану, на що повідомив про необхідність виправлення недоліків у метало-пластикових конструкціях (листах паркана), а саме листи шиферу перекривають один одного, утворюючи просвіти між листами. Виконавці ж не реагують, виправляти недоліки не збираються. Не дивлячись на те, що повністю роботи не виконані, просто зникли та перестали виходити на зв`язок. Акт прийому-передачі виробів не підписував. Звернувся до працівників поліції з заявою про порушення його прав, але безуспішно. В листопаді 2021 року та повторно в лютому 2022 року направив на адресу відповідача листи претензії щодо невиконання умов договору, але відповіді так і не отримав, тому змушений звернутися до суду.

Посилаючись на ст.837,849,653,598,631 ЦК вважає, що закінчення строку дії договору не є підставою для припинення передбачених ним зобов`язань, оскільки приписами законодавства визначено такою підставою його виконання, проведене належним чином.

Після виконання вимог ст.187 ЦПК, на підставі ухвали суду від 16.09.2022 відкрито провадження у цивільній справі. З урахуванням вимог ст.274 ЦПК судовий розгляд вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження, роз`яснено сторонам про порядок та строки виконання ними вимог цього Кодексу.

З урахуванням положень ч.8 ст.178 ЦПК, 30.12.2022 судом ухвалено заочне рішення на підставі наявних доказів в порядку ст.279,280 ЦПК, яким позов задоволено частково.

25.08.2023 представник відповідача ОСОБА_4 звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення, за результатами розгляду якої ухвалою суду від 28.09.2023 заочне рішення від 30.12.2022 скасовано та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

13.10.2023 представник відповідача ОСОБА_3 надала відзив на позовну заяву, в якому просить в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі, стягнути з позивача 10 000 грн. судових витрат на правову допомогу.

Вказала, що ОСОБА_2 зареєстрований, як фізична особа-підприємець, займається посередницькою діяльністю у торгівлі товарами широкого асортименту. Відповідач не заперечує, що дійсно 18.08.2021 між ним та позивачем укладено договір №YB 00859 з організації робіт по виготовленню і передачі у власність ПВХ конструкцій за розцінками виконавця.

Зауважила, що позивач, як замовник, підписав письмовий договір, тим самим підтвердив, що йому в повному обсязі надана інформація про товар, умови оплати та доставки. При цьому замовник уважно прочитав договір і додаток до нього, без будь-якого примусу, з повним розумінням його змісту. Волевиявлення учасників угоди було вільним і відповідало їх внутрішній волі, правочин вчинено у формі, встановленій законом, і спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Умови погоджені із замовником і добровільно ним прийняті. Зміст і умова угоди не суперечить вимогам ст.203 ЦК. До цього договору додаються креслення, на яких вказані розміри, конфігурація, найменування конструкції. Підпис замовника на кресленнях, на думку представника відповідача, вказує на згоду з конфігурацією, розмірами, маркуванням та якістю зазначених профілів.

За умовами договору, зобов`язання виконавця вважаються виконаними у повному обсязі після підписання замовником акту прийому-передачі виробів. Разом з тим, умовами договору не встановлено вимоги до змісту або форми акту прийому-передачі виробів, що дозволяло б його сторонам в довільній формі та на власний розсуд складати документи, зміст яких мав підтверджувати факт отримання виробів замовником.

Відповідно до власноруч складеного позивачем листа від 19.08.2021, в цей день отримав вироби з металу (профнастил й металопрокат) в повному обсязі, претензій не має, тобто своєчасно отримав замовлений у відповідача товар, якій відповідав усім вказаним у договорі параметрам, станом на дату отримання товару у нього були відсутні претензії щодо його якості або кількості.

Змістом позовної заяви підтверджується факт використання товару за його цільовим призначенням. Головна претензія позивача стосується не якості товару, а його монтування, що взагалі не передбачено договором. Посилання позивача на те, що листи шиферу перекривають один одного, утворюючи просвіти, не можуть ставиться в провину відповідачу, який за умовами договору зобов`язується організувати роботи по виготовленню і передачі у власність ПВХ конструкцій за розцінками виконавця. Будь-яких умов щодо монтажу та встановлення паркану договір не передбачає. Хто встановлював паркан у позивача, відповідач не знає. Ніякого підтвердження, експертних висновків або навіть переліку недоліків саме конструкцій, які були передані у власність позивачу, не наводить. Вважає, що з боку виконавця немає порушень умов договору та зобов`язання виконані належним чином.

17.01.2024 позивач надав відповідь на відзив, в якій просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Вказав, що ним належним чином, своєчасно та в повному обсязі виконано прийняті на себе зобов`язання за договором, а саме сплачено відповідачу вартість роботи з виготовлення і установки паркану та за вироби конструкції паркану в сумі 91400 грн.

В процесі виконання своїх зобов`язань, у відповідності до п.3.9 договору, повинен був підписати акт прийому-передачі виконаної роботи та виробів, проте такого акту взагалі не існує.

Одночасно зазначив, що не підписував акт прийому-передачі виконаної роботи та виробів через неналежний стан (якість) доставлених виробів та конструкцій, про що повідомив у претензії із зазначенням недоробок, яка отримана відповідачем, однак не розглянута відповідачем у встановленому порядку та спір не вирішено. В цьому разі відповідач мав право не передавати у власність замовника вироби та конструкції, що відповідає п.3.10 договору.

Не спростовуючи обставин укладення між сторонами договору, вважає, що конкретні його умови не виконані саме виконавцем, оскільки відсутнє: підписання акту прийому-передачі виробів та виконаної роботи; передача виробів у власність замовнику, на думку позивача, представляє собою надання схеми, яка визначає саме виготовлення (монтаж) паркану, тобто передача у власність і виготовлення (монтаж) паркану входить в поняття «передача у власність».

Вважає, що надана відповідачем копія записки від 19.08.2021 не є належним доказом у справі, оскільки написана не замовником. Окрім того, не може бути актом виконання договору, так як в ній не зазначено кількість виробів, їх якість та передача у власність позивачу.

На думку позивача, між ним та відповідачем виникли правовідносини з договору від 18.08.2021, які за правовою природою становлять договір підряду, тобто на виконавця покладається обов`язок виконати зобов`язання, а на замовника прийняти та оплатити виконану роботу.

Правом щодо подання інших заяв по суті справи в передбаченому ст.174 ЦПК порядку та встановлені судом строки сторони не скористалися.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, посилаючись на викладені вище обставини, наполягав на задоволенні позову. Вказав, що дійсно згідно договору отримав конструкції паркану, але в розібраному виді. Недоліків конструкції паркану не мають. Проте вважає, що відповідач згідно умов договору повинен ще й встановити їх. Після доставки конструкцій паркану працівники відповідача почали встановлювати, але криво, на зауваження поїхали, вказали, що приїдуть пізніше, але так і не з`явилися, на дзвінки не реагують. Вбачає можливість вирішення спору мирним шляхом, якщо відповідач встановить паркан, що на його погляд передбачено договором.

Представник відповідача позов не визнала, посилаючись на викладені у відзиві обставини. Зауважила, що позивач підтвердив, що згідно договору йому доставлені конструкції паркану, що за цивільним процесом не підлягає доказуванню. Додатково форма передачі виробів сторонами не обговорювалася. З ким позивач домовлявся про встановлення паркан, не відомо, договором це не обумовлено. Вважає, що всі зобов`язання за договором відповідачем виконані. Наявність недоліків виробів та їх перелік позивачем не наведено, відповідна експертиза не проводилася. Наполягає на відмові в задоволенні позову.

Будь-які заяви чи клопотання щодо проведення інших процесуальних дій, в тому числі забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження у справі, учасниками справи не заявлялися.

Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 18.08.2021 між ОСОБА_1 (замовник) та ФОП ОСОБА_2 (виконавець) укладено договір на паркан, індивідуальний номер замовлення YB 00859, відповідно до п.1.1 якого замовник доручає, а виконавець зобов`язується організувати роботи по виготовленню та передачі у власність конструкції (далі вироби) за максимальними розцінками виконавця.

Замовник зобов`язується оплатити і прийняти готові вироби і роботу відповідно до умов цього договору (п.1.2 договору).

П.2.1, 2.2 договору визначає, що вартість виробів та завдаток становить 91400 грн., яку зобов`язується оплатити замовник згідно п.3.1 договору, після чого виконавець зобов`язується передати у власність замовника виготовлені вироби протягом 28 робочих днів, про що сповіщає за добу. Замовник зобов`язаний прийняти готові вироби особисто або забезпечити присутність свого представника. (п.3.3, 3.5 договору)

Відповідно до п.3.9-3.10 договору, зобов`язання виконавця за цим договором вважаються виконаними в повному обсязі після підписання замовником акту прийому-передачі виробів. Замовник підписує акт прийому-передачі виробів або надає вмотивовану відмову від підписання із зазначенням недоробок. В разі не підписання і ненадання відмови виконавець має право не передавати вироби у власність замовника.

За п.3.12 договір діє з дня підписання до повного виконання сторонами всіх зобов`язань.

Згідно п.7.1, 7.4 договору у разі виникнення необхідності влаштування цементної стяжки, зварювання, демонтажу або інших видів робіт, не передбачених цим договором, замовник зобов`язується виконати такі роботи власними силами або силами підрядних організацій. Виконавець не виконує оздоблювальних робіт (штукатурка, пристрій укосів і т.п.).

Зі змісту додатку №1 до договору YB 00859, підписуючи договір ОСОБА_1 підтвердив, що йому в повній мірі надана інформація про товар, умови оплати та доставки. Позивачем уважно прочитано та добровільно підписано, без будь-якого примусу, з повним розумінням його змісту.

Із наданих позивачем доказів, оплатив вироби і роботу відповідно до умов Договору в сумі 91400 грн., про що свідчить квитанція від 18.08.2021 (чек №481689).

Як вбачається із наданої представником відповідача записки від 19.08.2021, ОСОБА_1 отримав вироби з металу (профнастил й металопрокат) в повному обсязі, претензій не має.

Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання (ч.1 ст.82 ЦПК).

Зі змісту претензії, яку позивач направив 22.02.2022 на адресу ФОП ОСОБА_2 , після установки паркану ним виявлені недоліки, паркан встановлений з грубими технічними помилками, виправити які неможливо, а саме листи шиферу перекривають один одного, утворюючи просвіти між листами. На думку позивача, роботи не були виконані повністю, в останній день працівник виконавця сказав, що ще доробить. Окрім того, просив надати акт виконаних робіт та кошторис по матеріалах та роботі, але до сьогоднішнього дня умови договору відповідачем не виконано, в зв`язку з чим буде змушений звернутись до суду про стягнення з ФОП ОСОБА_2 грошових коштів за невиконаними зобов`язаннями, що були сплачені, а також стягнення пені за невиконану роботу, моральної шкоди у зв`язку з невиконанням договору.

Ч.1 ст.4 ЦПК визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За змістом ст.13 ЦПК суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

П.1 ч.2 ст.11 ЦК передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ч.1 ст.626 ЦК договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Ст.627 ЦК закріплює принцип свободи договору і передбачає, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст.628 ЦК).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК).

Відповідно до ст.638 ЦК договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

За приписами ст.837 ЦК за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Ч.1 ст.853 ЦК передбачено, що замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Згідно ст.857 ЦК робота, виконана підрядником, має відповідати умовам договору підряду, а в разі їх відсутності або неповноти - вимогам, що звичайно ставляться до роботи відповідного характеру. Виконана робота має відповідати якості, визначеній у договорі підряду, або вимогам, що звичайно ставляться, на момент передання її замовникові. Результат роботи в межах розумного строку має бути придатним для використання відповідно до договору підряду або для звичайного використання роботи такого характеру.

За договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконати роботу (ст.865 ЦК).

Ст.866 ЦК передбачено, що договір побутового підряду вважається укладеним у належній формі, якщо підрядник видав замовникові квитанцію або інший документ, що підтверджує укладення договору.

Підрядник зобов`язаний до укладення договору побутового підряду надати замовникові необхідну та достовірну інформацію про запропоновані роботи, їх види та особливості, про ціну та форму оплати роботи, а також повідомити замовникові на його прохання інші відомості, що стосуються договору. Підрядник зобов`язаний назвати замовникові конкретну особу, яка буде виконувати роботу, якщо за характером роботи це має значення (ст.868 ЦК).

Ч.1,2 ст.875 ЦК визначено, що за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх. Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов`язаних з місцезнаходженням об`єкта.

Відповідно до ч.1,2 ст.651 ЦК зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Ч.4 ст.653 передбачено, що сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов`язанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом ст.10 ЗУ «Про захист прав споживачів» споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов`язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим.

Якщо значну частину обсягу послуги чи робіт (понад сімдесят відсотків загального обсягу) вже було виконано, споживач має право розірвати договір лише стосовно частини послуги або робіт, що залишилася.

За наявності у роботі (послузі) істотних недоліків споживач має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків.

Ст.23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Згідно ст.1167 ЦК моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно п.3,5 ПП ВСУ від 31.03.1995 №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Особа (фізична чи юридична) звільняється від відповідальності по відшкодуванню моральної шкоди, якщо доведе, що остання заподіяна не з її вини. Відповідальність заподіювача шкоди без вини може мати місце лише у випадках, спеціально передбачених законодавством.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (ст.76 ЦПК).

За змістом ст.77 ЦПК належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування, тобто обставин, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст.79 ЦПК).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст.80 ЦПК).

Ст.89 ЦПК встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ч.1,6 ст.81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, між сторонами фактично укладено договір підряду, предметом якого є саме організація роботи з виготовлення та передачі у власність конструкції (виробу), а не його встановлення, оскільки договором не передбачено обов`язок відповідача здійснювати будь-які будівельні роботи із зведення паркану.

Враховуючи, що відповідач взяті на себе зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме передав позивачу готовий виріб, за що отримав визначену договором суму грошових коштів, суд не вбачає підстав для його розірвання, а тому позовні вимоги, як і похідні від них, задоволенню не підлягають.

Згідно ч.6 ст.141 ЦПК якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

На підставі викладеного, керуючись ст.263-265 ЦПК, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про розірвання укладеного з відповідачем договору щодо виготовлення паркану №YB00869 від 18.08.2021, повернення йому виплачених за замовлення грошових коштів в розмірі 91 400 грн., відшкодування завданої моральної шкоди за невиконання договору в розмірі 50 000 грн. відмовити.

Судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 992,40 грн. компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя А.П. Токмакова