РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2024 року

м. Рівне

Справа № 555/1047/21

Провадження № 22-ц/4815/124/24

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ :

Головуючий суддя: Боймиструк С.В.,

судді: Гордійчук С.О., Хилевич С.В.

секретар судового засідання: Мороз А.В.,

з участю: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Березнівського районного суду Рівненської області від 08 листопада 2023 року у справі за заявою ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя, зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя,

В С Т А Н О В И В :

В листопаді 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Березнівського районного суду з заявою про забезпечення позову. В обґрунтування заяви вказує, що 10.08.2022 він подав до Березнівського районного суду позов до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя, а саме: житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 та земельної ділянки під ним, у якій просив з урахуванням заяви про зміну предмету позову просив визнати спільною сумісною власністю подружжя житловий будинок загальною площею 140,7 м.кв., з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , та земельну ділянку під ним площею 0,1035 га з кадастровим номером :01:001:0818 за тією ж адресою та поділити вказане майно в натурі відповідно до одного з варіантів розподілу, який буде надано у висновку судової інженерно-технічної експертизи. Вказана позовна заява прийнята до розгляду та відкрите провадження у справі №555/1335/22.Пізніше дана справа була об`єднана в одне провадження зі справою №555/1047/21.На даний час йому відомо, що відповідач по справі ОСОБА_3 намагається продати вказаний будинок. Вчиняє для цього підготовчі дії, а саме без його відома та згоди зняла його з зареєстрованого місця проживання за адресою знаходження вказаного будинку по АДРЕСА_1 , тому вважає за необхідне вжити заходів щодо забезпечення позову для попередження умисного переходу права власності на спірне будинковолодіння до інших осіб шляхом накладення арешту на житловий будинок загальною площею 140,7 м.кв., з надвірними будівлями: «Б-1» - сарай, «в-1» - гараж, «Г-1» - гараж, «Д-1» - дворова вбиральня, 2№1» - огорожа, «№2» - септик за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до договору купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями від 08.11.2017, зареєстрованого в реєстрі за № 1245, - земельну ділянку площею 0,1035 га з кадастровим номером :01:001:0818 за тією ж адресою, відповідно до договору купівлі-продажу земельної ділянки, зареєстрованого за № 1246.

Ухвалою Березнівського районного суду Рівненської області від 08 листопада 2023 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій вказує, що суд першої інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали не надав оцінку тому, що ОСОБА_3 вчиняє підготовчі дії до продажу спірного майна та дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для забезпечення позову.

Вважає, що титульний власник має змогу продати майно третім особам, що явно унеможливить виконання рішення суду та потягне інші судові спори з цього приводу.

З цих підстав, просив скасувати ухвалу та прийняти постанову, якою задовольнити заяву про забезпечення позову.

Представник ОСОБА_3 - адвокат Щур О.В. у відзиві на апеляційну скаргу просив залишити її без задоволення, а ухвалу місцевого суду без змін.

Зауважив про реєстрацію у спірному майні спільних дітей сторін, зокрема, неповнолітнього сина, що унеможливлює відчуження нерухомості без згоди органу опіки та піклування.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що заявник не надав достатніх доказів на підтвердження своїх вимог та наявності реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Згідно ч.ч.1,2 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року №9 унормовано, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Положеннями ст.150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору;зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Підставами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать або дозволяють достовірно припустити, що невжиття цих заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання майбутнього рішення суду.

Єдиною підставою для забезпечення позову має слугувати обґрунтоване припущення, що невжиття відповідних заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосовування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року №9 заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи. Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та його поділ, а саме: житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 та земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0818 за тією ж адресою.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

З матеріалів справи вбачається, що титульним власником спірного майна є ОСОБА_3 , отже вона має можливість, з метою уникнення виконання рішення суду, у разі задоволення позову, здійснити його відчуження, відповідно можуть виникнути труднощі з виконання рішення суду. Такі висновки узгоджуються з твердженнями апелянта про зняття його з реєстрації у спірному будинку за заявою ОСОБА_3 , що проігноровано судом першої інстанції.

Колегія суддів вважає, що в даному випадку вжиття заходів забезпечення позову виступає як спосіб гарантування обов`язкового виконання судового рішення у разі задоволення позовних вимог і не створює невиправданих обмежень відповідача в його правах.

Такий спосіб заходу забезпечення позову відповідає предмету позову та, водночас, вжиття такого заходу не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямований лише на збереження існуючого становища до розгляду справи по суті.

Керуючись ст.ст. 149, 150, 153, 367, 368, 374, 376, 381 - 384 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Березнівського районного суду Рівненської області від 08 листопада 2023 рокускасувати та постановити нове судове рішення.

Заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову задовольнити.

В порядку забезпечення позову накласти арешт на житловий будинок площею 140,7 м.кв., за адресою: АДРЕСА_1 з надвірними будівлями: «Б-1» - сарай, «в-1» - гараж, «Г-1» - гараж, «Д-1» - дворова вбиральня, «№ НОМЕР_1 » - огорожа, «№2» - септик за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до договору купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями від 08.11.2017, зареєстрованого в реєстрі за № 1245; та земельну ділянку загальною площею 0,1035 гa з кадастровим номером :01:001:0818 за тією ж адресою, відповідно до договору купівлі-продажу земельної ділянки, зареєстрованого за № 1246, які на праві власності зареєстровані за ОСОБА_3 .

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений 22 лютого 2024 року.

Головуючий: Боймиструк С.В.

Судді: Гордійчук С.О.

Хилевич С.В.