Справа № 700/1180/23
Провадження № 2/700/66/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2024 року Лисянський районний суд Черкаської області в складі головуючого-судді: Пічкура С.Д., за участю секретаря судового засідання : Нетребенко В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Лисянської селищної ради Звенигородського району Черкаської області про визнання права власності на спадкове майно,

установив:

До Лисянського районного суду Черкаської області звернулася ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 , Лисянської селищної ради Звенигородського району Черкаської області про визнання права власності на спадкове майно.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що її батько ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вона являється спадкоємицею майна померлого за законом. Після смерті батька залишилось спадкове майно у вигляді житлового будинку з надвірними спорудами в смт. Лисянка. В установленому порядку вона подала заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини та фактично прийняла спадщину. Її сестра ОСОБА_2 відмовилась від спадщини в її користь, але нотаріус відмовив її у видачі свідоцтва оскільки право власності на будинок не зареєстровано в електронному реєстрі прав власності.

Позивач у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи без її участі, позов визнає.

Представник Лисянської селищної ради у судове засідання не з`явився, направили суду заяву про розгляд справи без їх участі.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, встановивши обставини справи та відповідні до них правовідносини, суд виходить з наступного.

Із копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 28.02.2023 року вбачається, що невмиваний ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається із земельної ділянки площею 0,0511 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та будинок з надвірними будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно свідоцтва про право на спадщину від 10 листопада 2023 року після смерті ОСОБА_5 його спадкоємцями є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які отримали у спадщину земельну ділянку для обслуговування будинку площею 0,0511 га у АДРЕСА_2 . В той же час, згідно договору дарування від 16 лютого 2024 року посвідченого Лисянською ДНК № 574, ОСОБА_2 подарувала ОСОБА_1 частку земельної ділянки для обслуговування будинку площею 0,0511 га в цілому у АДРЕСА_2 .

Таким чином, позивачка є повним власником земельної ділянки для обслуговування будинку площею 0,0511 га у АДРЕСА_2 , на якій розміщений житловий будинок з надвірними спорудами, який введено в експлуатацію згідно акта від 25 грудня 1996 року.

Отож, факт належності спадкодавцю спадкового майна, зокрема житлового будинку, підтверджується копією договору купівлі-продажу та актом прийомки в експлуатацію закінченого будівництва житлового будинку і господарських будівель.

Постановою державного нотаріуса № 1828 02-31 від 10.11.2023 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів.

Відповідно до рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно № 69466954 від 26.09.2023 року відмовлено у проведенні реєстраційних дій,оскільки подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно.

Частиною першою ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, розміщений на земельній ділянці (крім земель державної, комунальної власності), право власності на таку земельну ділянку одночасно переходить від відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта до набувача такого об`єкта без зміни її цільового призначення.

Згідно ст. 1278 ЦК України, Частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Кожен із спадкоємців має право на виділ його частки в натурі.

Оскільки спадкоємці у нотаріальному порядку не можуть визначити долю спадкового будинку через відсутність його реєстрації в реєстрі речових прав, позивачка обґрунтовано звернулася до суду з даним позовом.

Відповідно до ч.1 ст.1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно зі ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

На підставі ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Статтями 1218, 1233 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За вимогами ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тобто зміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про право на спадщину є обов`язковим, коли об`єктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обов`язковій державній реєстрації.

В свою чергу право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця лише з моменту державної реєстрації цього майна (ч.2 ст.1299 ЦК України).

Згідно зі ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання права власності на майно, у разі коли це право оспорюється або не визнається, а також у разі втрати документів на право власності на майно.

З огляду на викладене, визнання права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, який має застосовуватися якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на спадкове майно унеможливлює оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

За таких обставин необхідно визнати за позивачкою право власності на спадкове майно, що залишилося після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Виходячи з викладеного та керуючись статтями 5, 12, 13, 71, 74, 81, 142, 200, 211, 258, 259, 263, 265, 273, ЦПК України, суд ,

вирішив:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ), в порядку спадкування за законом, право власності на житловий будинок з надвірними спорудами в АДРЕСА_2 , що належав ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С. Д. Пічкур