465/1070/20
4-с/465/3/24
У Х В А Л А

судового засідання

08.02.2024 року Франківський районний суд м. Львова у складі :

головуючого - судді Мартьянової С.М.

з участю секретаря судового засідання Сеньків А.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Франківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Лодинської Оксани Іванівни, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» звернувся до суду зі скаргою, в якій просив суд визнати протиправним дії державного виконавця щодо накладання арешту на все нерухоме майно, винести окрему ухвалу з оцінкою дій державного виконавця щодо неприпустимості порушення законодавства при вчинення виконавчих дій.

Скаргу обґрунтовує тим, що заявником дії державного виконавця було подано скаргу в порядку адміністративного судочинства, але суддя адміністративного суду встановила та роз`яснила, що справу належить розглядати за правилами цивільного судочинства. Ухвала про відмову у відкриття провадження надійшла на поштову адресу 04.08.2023.

У провадженні Франківського районного відділу державної виконавчої служби м. Львова з 26.06.2023 року перебуває виконавче провадження № 71883784 відкрите на підставі виконавчого листа виданого Апеляційним судом м. Львова, щодо стягнення з заявника 73280,30 грн.

Державним виконавцем звернено стягнення на грошові кошти на моїх рахунках, та

стягнуто станом на 21.07.2023 року 1253, 62 грн.

18.07.2023 року державним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на нерухоме майно яке належить заявнику.

У власності ОСОБА_1 є лише нерухоме майно, яке одночасно є єдиним його житлом, а саме квартира за адресою, АДРЕСА_1 . Іншого житла в нього та його сім`ї немає.

У відповідності до п. 7 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо сума, що підлягає стягненню за виконавчим провадженням, не перевищує 20 розмірів мінімальної заробітної плати, звернення стягнення на єдине житло боржника та земельну ділянку, на якій розташоване таке житло, не здійснюється.

Станом на липень 2023 року розмір мінімальної заробітної плати в Україні становить

6700 грн., відповідно якщо сума боргу становить менше ніж 134000.00 грн., то закон забороняє звертати стягнення на нерухоме майно, що є єдиним житлом боржника.

Таким чином, вважає, що винесена Постанова є протизаконною та порушує його конституційні права та права його неповнолітніх дітей.

Просив, також, про поновлення строку на оскарження, оскільки пропущення такого строку відбулось на час судового розгляду в іншій інстанції.

28.08.2023 року від головного державного виконавця Франківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Лодинської О.І. надійшли до суду заперечення на скаргу, відповідно до яких державний виконавець посилалась на наступні обставини.

Так, 26.05.2023 року у Франківський ВДВС у м. Львові надійшла заява ОСОБА_2 щодо відкриття виконавчого листа №465/1070/20 від 11.05.2023 року виданого Львівським апеляційним судом щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період з 01.06.2018 по 31.12.2019 у розмірі 73280,30 грн.

Відповідно до розподілу, здійсненого АСВП ця заява була направлена головному державному виконавцю Лодинській О.І. для виконання.

Діючи відповідно до вимог ЗУ№ «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII та Інструкції з організації примусового виконання рішень, затв. наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 №512/5 (у ред.. наказу Міністерства юстиції України, 29.09.2016 №2832/5), головним державним виконавцем Лодинською О.І. було перевірено поданий виконавчий документ та заяву стягувача для відкриття виконавчого провадження.

26.05.2023 головним державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

26.05.2023 головним державним виконавцем винесено постанову про стягнення виконавчого збору, та постанову про стягнення витрат виконавчого провадження.

26.05.2023 державним виконавцем накладено арешт на кошти боржника шляхом накладання електронного КЕП в АСВП.

29.05.2023 у відділ надійшла заява від боржника щодо визначення поточного рахунку, на підставі ЗУ «Про внесення змін до деяких законів України щодо окремих особливостей організації примусового виконання судових рішень і рішень інших органів під час воєнного стану», та ЗУ «Про виконавче провадження».

Державним виконавцем керуючись п.1 ч.10-2 розділ VIII прикінцевих та перехідних положень ЗУ «Про виконавче провадження», 01.06.2023 винесено постанову про визначення поточного рахунку фізичної особи-боржника для здійснення видаткових операцій, яка надає право боржнику здійснювати видаткові операції з поточного рахунку на суму в розмірі, що протягом одного календарного місяця не перевищує двох розмірів мінімальної заробітної плати та скеровано в банк для виконання. Державним виконавцем неодноразово скеровувались платіжні вимоги в банк для списання коштів з рахунку боржника, оскільки боржник самостійно ухиляється сплачувати заборгованість, станом на 25.08.2023 з рахунку боржника списано 23180,07 грн., це свідчить про те, що на рахунок боржника поступають кошти щомісячно, але боржник умисно ухиляється від виконання рішення суду, та не оплачує заборгованість самостійно. Станом на 25.08.2023 заборгованість з урахуванням виконавчого збору становить 57677,79 грн.

Державним виконавцем сформовано витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта та встановлено, що за боржником на праві власності зареєстрована квартира за адресою: АДРЕСА_1 , а також земельна ділянка площею 2 га.

Для подальшого забезпечення реального виконання рішення, оскільки добровільно рішення суду боржником не виконується, коштів на рахунку гне достатньо для повного виконання рішення суду, та керуючись ст. 56 ЗУ «Про виконавче провадження» державним виконавцем 18.07.2023 винесено постанову про арешт майна боржника та внесено відомості до державного реєстру обтяжень.

Враховуючи вищевикладене, просила суд відмовити у задоволенні скарги.

17.01.2024 року від головного державного виконавця Франківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Лодинської О.І. надійшло клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмету спору.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи у його відсутність.

Головний державний виконавець Франківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Лодинська О.І. в судове засідання не з`явилась, в матеріалах справи міститься заява про справи у її відсутність

За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали скарги, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 26.05.2023 головним державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (ВП №71883784) з виконання виконавчого листа №465/1070/20 виданого 11.05.2023 року Львівським апеляційним судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу на суму 73280,30 грн.

26.05.2023 головним державним виконавцем винесено постанову про стягнення виконавчого збору, та постанову про стягнення витрат виконавчого провадження.

26.05.2023 державним виконавцем накладено арешт на кошти боржника шляхом накладання електронного КЕП в АСВП.

18.07.2023 року головним державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника, а саме накладено арешт на все нерухоме майно, що належить боржнику ОСОБА_1 .

Відповідно до пункту 9 частини другої статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення.

Згідно зі статтею129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню в разі невиконання їх у добровільному порядку, регламентуються Законом (тут і далі в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Згідно зі статтею 1 Закону виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до статті 10 Закону заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно(майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Згідно з частиною першою, пункту 1 частини 2 статті 18 Закону виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну;викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні; отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком. Під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення (пункти 3, 14, 21 частини третьої, частини п`ятої статті 18 Закону).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 26 Закону виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Згідно з частинами п`ятою, сьомою статті 26 Закону виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

У разі якщо в заяві стягувача зазначено рахунки боржника у банках, інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, електронні гаманці в емітентах електронних грошей, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження накладає арешт на кошти/електронні гроші боржника.

У разі якщо в заяві стягувача зазначено конкретне майно боржника, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження перевіряє в електронних державних базах даних та реєстрах наявність права власності або іншого майнового права боржника на таке майно та накладає на нього арешт. На інше майно боржника виконавець накладає арешт в порядку, визначеному статтею 56 цього Закону.

Згідно з частинами другою четвертою статті 13 Закону арешт на майно (кошти) накладається не пізніше наступного робочого дня після його виявлення, крім випадку, передбаченого частиною сьомою статті 26 цього Закону. Платіжні вимоги на примусове списання коштів надсилаються не пізніше наступного робочого дня після накладення арешту та в подальшому не пізніше наступного робочого дня з дня отримання інформації про наявність коштів на рахунках. Опис та арешт майна здійснюються не пізніш як на п`ятий робочий день з дня отримання інформації про його місцезнаходження. У разі виявлення майна виконавцем під час проведення перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) фізичної особи та місцезнаходженням юридичної особи здійснюються опис та арешт цього майна.

Відповідно до частини першої статті 48 Закону звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

Згідно з частинами третьою-п`ятою статті 48 Закону готівкові кошти, виявлені у боржника, вилучаються та зараховуються на відповідні рахунки органів державної виконавчої служби, приватного виконавця не пізніше наступного робочого дня після вилучення, про що складається акт. На кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт не пізніше наступного робочого дня після їх виявлення. Арешт поширюється також на кошти на рахунках, відкритих після винесення постанови про накладення арешту. У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення.

Відповідно до ч.7 ст. 48 Закону у разі якщо сума, що підлягає стягненню за виконавчим провадженням, не перевищує 20 розмірів мінімальної заробітної плати, звернення стягнення на єдине житло боржника та земельну ділянку, на якій розташоване таке житло, не здійснюється. У такому разі виконавець зобов`язаний вжити заходів для виконання рішення за рахунок іншого майна боржника.

16.01.2024 року головним державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження (ВП №71883784), а саме виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №465/1070/20 виданого 11.05.2023 Львівським апеляційним судом про стягнення боргу на суму 73280,30 грн. закінчено. Припинено чинність арешту майна боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішення.

Отже, на сьогодні арешт майна, законність накладення якого оспорюється у справі, знято у зв`язку із закінченням виконавчого провадження, тобто порушені права боржника є відновленими.

Згідно ч. 9 ст. 10 ЦПК України якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Враховуючи, що на момент винесення цієї ухвали відсутній предмет спору, оскільки виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №465/1070/20 виданого 11.05.2023 року Львівським апеляційним судом про стягнення боргу на суму 73280,30 закінчено та припинено чинність арешту майна боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішення, провадження у справі підлягає закриттю на підставі пункту 2 частини1 статті 255 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 255, 447, 450 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Франківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Лодинської Оксани Іванівни.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 15 - денний строк з дня проголошення ухвали.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повної ухвали суду.

Суддя Мартьянова С.М.