КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/4548/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді - доповідача Слюсар Т.А.,

суддів: Голуб С.А., Таргоній Д.О.,

за участю секретаря судового засідання Гижицької Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційної скаргою адвоката Істамової Ірини Володимирівни в інтересах акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Печерського районного суду міста Києва від 17 серпня 2023 року у складі судді Новака Р.В.,

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» про стягнення грошових коштів за договорами банківських вкладів,-

В С Т А Н О В И В :

У липні 2021 року ОСОБА_1 звернувся у суд із позовом до АТ КБ «ПриватБанк» про стягнення грошових коштів за договорами банківських вкладів, у якому з урахуванням зміни предмета позову просив:

- стягнути з АТ КБ «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 банківські вклади у сумі 811 364 грн 96 коп., які були внесені ОСОБА_2 до АТ КБ «Приватбанк» та знаходяться на рахунках: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 ;

- стягнути з АТ КБ «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 2 197 грн 53 коп., які обліковуються за ОСОБА_2 та знаходяться на рахунку «Бонус плюс» НОМЕР_5 в АТ КБ «Приватбанк»;

- стягнути з АТ КБ «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 у відповідності до ст. 625 ЦК України, 3% відсотки річних, що становить 5 679 грн 28 коп. та інфляційні втрати у сумі 16 227 грн 02 коп.

Позов обґрунтовано тим, що ОСОБА_2 тривалий час користувалась послугами АТ КБ «ПриватБанк». Зокрема, між ОСОБА_2 та АТ КБ «ПриватБанк» було укладено договори банківських вкладів.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла. Вищевказані договори були автоматично продовжені відповідно до їх умов, а внесені відповідно до них вклади залишились у користуванні АТ КБ «ПриватБанк». Позивач - ОСОБА_1 є братом померлої та являється її спадкоємцем. Ним 30 січня 2020 року було подано заяву про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Петуніної Ю.О. того ж дня була заведена спадкова справа №2/2020. На час відкриття спадщини ОСОБА_1 був єдиним спадкоємцем, про що приватним нотаріусом була видана довідка №13/02/14 від 30 січня 2020 року.

Після спливу строку на прийняття спадщини, свідоцтво про право на спадщину ОСОБА_1 видано не було, оскільки на той час був наявний судовий спір за позовом ОСОБА_3 до нього як відповідача, про встановлення факту проживання однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та факту шлюбних відносин, визнання права власності на майно. За результатами даного спору між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було укладено мирову угоду, яка була затверджена ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва. Проте, АТ КБ «ПриватБанк» листом №20.1.0.0.0/7-210415/930 від 05 травня 2021 року відмовив ОСОБА_1 у видачі вкладів на тій підставі, що в рішенні суду не вказані рахунки померлого клієнта банку, а тому необхідно надати до банку документи, що підтверджують отримання спадщини або рішення суду у якому будуть зазначені рахунки померлого клієнта АТ КБ «ПриватБанк».

Позивач також повідомив, що ним 23 червня 2021 року було направлено адвокатський запит на адресу АТ КБ «ПриватБанк» щодо надання інформації про всі наявні у банку рахунки ОСОБА_2 , проте листом №20.1.0.0.0/7-210623/4431 від 23 червня 2021 АТ КБ «Приватбанк» відмовив у наданні інформації, вказавши, що запитувана інформація є банківською таємницею.

Крім того, представник позивача подав одночасно з позовною заявою клопотання про витребування доказів, а саме, просив зобов`язати АТ КБ «ПриватБанк» надати інформацію про рахунки та вклади відкриті на ім`я ОСОБА_2 та вказати суму та валюту вкладів, що знаходяться на таких рахунках; надати інформацію про те, чи здійснювала ОСОБА_2 заповідальні розпорядження по вкладах та чи відкривалися нею рахунки у АТ КБ «ПриватБанк» в інтересах третіх осіб; надати розрахунок сум процентів, що підлягали б сплаті при поверненні наявних грошових коштів на вкладних рахунках ОСОБА_2 розміщених у АТ КБ «ПриватБанк», станом на день підготовки такого розрахунку.

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 17 серпня 2023 року позов ОСОБА_1 задоволено. Вирішено питання судових витрат.

В апеляційній скарзі адвокат Істамова І.В. в інтересах АТ КБ «ПриватБанк»просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове рішення про відмову в позові ОСОБА_1 .

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, судом першої інстанції неповно досліджено обставини справи, суд невірно надав оцінку обставинам справи, надав невірну правову оцінку підстав звернення позивача з вимогою до банку про виплату вкладу та підстави відмови банка у видачі депозитних вкладів померлої клієнтки ОСОБА_2 , що призвело до ухвалення незаконного рішення.

Посилається на те, що якщо особа при житті, яка відкрила вклад у фінансовій установі, не зробила розпорядження банку щодо своїх коштів на випадок смерті, тоді підставою звернення в банк є нотаріально оформлений документ про право на спадщину, де вказується спадкоємець, частка в загальній сумі спадщини та реквізити рахунку.

Вказує, що при укладенні депозитних вкладів заповідальні розпорядження ОСОБА_2 банку не надавалися. Виплата банківського вкладу, незалежно від наявності заповідального розпорядження, здійснюється на підставі документів: свідоцтва про право на спадщину; дозволу нотаріуса на одержання спадкоємцем частини вкладу спадкодавця; рішення суду, в сумі тих коштів, які зазначені у цих документах.

Зазначає, що листом від 05 травня 2021 року банком було відмовлено у видачі вкладів з рахунків померлого клієнта ОСОБА_2 , оскільки позивачем не було надано до банку ані свідоцтва про право на спадщину, ані судового рішення про видачу вкладів у порядку спадкування із зазначенням рахунків/карток та суми коштів, які мають бути видані.

Крім того, скаржник вказує, що ухвала Солом'янського районного суду м. Києва від 16 березня 2021 року по справі № 760/15489/20 про затвердження мирової угоди є виконавчим документом, а у разі її невиконання повинна була бути подана для її примусового виконання в порядку, передбаченому законодавством для виконання судових рішень, а отже жоден з наданих позивачем суду документів, не містив в собі реквізити рахунків та суми, які мають бути виплачені спадкоємцю ОСОБА_1 .

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення адвоката Хитрову Л.В. в інтересах АТ КБ «ПриватБанк», яка просила апеляційну скаргу задовольнити, адвоката Павловського Д.І. в інтересах ОСОБА_1 , який просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Частиною 1 статті 367 ЦК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково доданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Виходячи зі змісту частин 1-5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Як убачається зі справи, що між АТ КБ "Приватбанк" та ОСОБА_2 мали місце договірні відносини по розміщенню грошових коштів на рахунках банку, а саме:

НОМЕР_1 ,

НОМЕР_2 ,

НОМЕР_3 ,

НОМЕР_4 (а.с. 23-26).

Окрім цього, відповідно до справи та пояснень відповідача, на рахунку «Бонус плюс» НОМЕР_5 на ім`я ОСОБА_2 станом на 17.01.2022року зараховані відсотки за вкладом 2197грн.53коп. (а.с. 57).

Згідно матеріалів справи, заповідальні розпорядження банку ОСОБА_2 не надано.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла (а.с. 16).

Установлено, що позивач по справі, - ОСОБА_1 є братом померлої й 30 січня 2020року до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Петуніної Ю.О. звернувся з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , у зв`язку з чим приватним нотаріусом було заведено спадкову справу № 2/2020 (а.с. 18).

Відповідно до вимог ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

До складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті ст.1228 ЦК).

Згідно ст. 1296 ЦК України документом, що підтверджує право спадкоємця на отримання спадщини є свідоцтво про право на спадщину.

Відповідно до справи, після спливу строку на прийняття спадщини свідоцтво про право на спадщину в установленому законом порядку позивачу не видано.

Відповідно до п. 74 Інструкції про порядок відкриття і закриття рахунків клієнтів банків та кореспондентських рахунків банків - резидентів і нерезидентів, яка затверджена постановою Правління НБУ 12.11.2003 №492, банк здійснює виплату вкладу (частини) вкладу спадкоємцю власника рахунку на підставі документів, визначених законодавством України, незалежно від того, чи здійснюється успадкування вкладу за законом, заповітом або розпорядженням.

Установлено, що у провадженні Солом`янського районного суду м. Києва перебувала справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, факту шлюбних відносин, визнання права власності на майно й у ході розгляду якої між сторонами було укладено мирову угоду, затверджену ухвалою суду від 16.03.2021 (а.с.19-22).

Відповідно до п. 2.4 мирової угоди, затвердженої ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 16.03.2021, сторони дійшли згоди визнати за ОСОБА_1 право власності на наступне майно: грошові кошти незалежно від суми та валюти вкладів, що знаходяться на банківських відкритих на ім`я ОСОБА_2 у ПАТ АБ «Укргазбанк», АТ «Таскомбанк», АТ «ПУМБ», ПАТ «Креді Агріколь Банк», АТ «Ощадбанк», ПАТ АБ «Південний», АТ «Комерційний Банк «Глобус», АТ «Банк Кредит Дніпро», АТ «Ідея Банк», а також у інших банках у разі їх виявлення (а.с. 21).

Отже, судове рішення щодо вкладів, відкритих на ім`я померлої ОСОБА_2 у відповідача носить неконкретний характер, остільки у ньому не зазначено номери рахунків померлої ОСОБА_2 та відкриті у АТ КБ «Приватбанк».

Установлено, що позивачем на підставі положень Закону України «Про виконавче провадження» не було пред`явлено ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 16.03.2021 до примусового виконання.

За таких обставин, коли в ухвалі суду не міститься інформація про те, на які саме рахунки за договорами банківського вкладу, відкриті на ім`я померлої у АТ КБ «Приватбанк» та рахунку «Бонус плюс» позивач набув право власності, а свідоцтво про право власності на спадщину на грошові кошти на указаних банківських рахунках позивач не отримав, колегія суддів вважає помилковими висновки суду першої інстанції про вину банку у їх несплаті на користь ОСОБА_1 .

Такі дії банку у повному обсязі узгоджуються з положеннями п. 74 Інструкції про порядок відкриття і закриття рахунків клієнтів банків та кореспондентських рахунків банків - резидентів і нерезидентів, яка затверджена постановою Правління НБУ 12.11.2003 №492.

Не доведена вина банку в неповерненні позивачу грошових коштів, що розміщені на банківських рахунках, відкритих на ім`я ОСОБА_2 .

Разом з тим, як свідчать долучені на стадії апеляційного провадження докази, відповідач у добровільному порядку розпочав виконання оскаржуваного рішення й на користь ОСОБА_1 30.10.2023 було виплачено загальну суму грошових коштів, розміщених на відкритих на ім`я ОСОБА_2 рахунках, у розмірі 811 364 грн 97 коп.

Разом з тим, повернення грошових коштів за договорами банківського вкладу у добровільному порядку не підтверджує зазначені в оскаржуваному судовому рішенні висновки про вину банку у невиконанні ухвали суду.

Ухвала суду щодо АК КБ «Приватбанк» та відкритих у ньому на імж ОСОБА_4 рахунках не конкретизована, у ній не зазначено, що саме на відкритих у відповідача та на ім`я спадкодавця рахунках за позивачем визнано право власності.

Одночасно колегія суддів враховує, що положеннями процесуального права передбачено поворот виконання рішення суду, проте з урахуванням обставин справи та з метою уникнення у подальшому судової тяганини дійшла висновку про необхідність виправлення мотивів, за яких дійшов районний суд під час ухвалення рішення про стягнення банківських вкладів та коштів, які знаходяться на рахунку «Бонус плюс», відкритих на ім`я ОСОБА_2 .

З урахуванням викладеного, апеляційний суд підстав до скасування рішення суду в заявленій частині не вбачає.

Проте, вирішуючи питання щодо законності рішення суду першої інстанції в частині вирішення вимог про стягнення з відповідача трьох відсотків річних та інфляційних втрат, апеляційний суд враховує наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, зазначена норма матеріального права передбачає відповідальність боржника за невиконання грошового зобов`язання.

Разом з тим як установлено в судовому рішенні - ухвалі Солом`янського районного суду м. Києва від 16.03.2021 не зазначено відповідача як юридичну особу, що має відкриті на ім`я спадкодавця банківські рахунки й право власності на які набув ОСОБА_1 .

Установлено, що позивач не звертався до районного суду з заявою про уточнення її змісту в указаній частині та необхідності чіткого викладення назви відповідача з зазначенням номерів рахунків, відкритих на ім`я померлої, що виключає висновки про обмеження діями (бездіяльністю) банком прав позивача.

Не отримував позивач у визначеному законом порядку свідоцтво про право на спадщину та ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 16.03.2021 не пред`являв до примусового виконання.

Зазначене виключає правові підстави до висновків, що АТ КБ «Приватбанк» прострочив виконання грошового зобов`язання, порушив права ОСОБА_1 , отже відсутні підстави для застосування щодо банку відповідальності, передбаченого ч.2 ст. 625 ЦК України.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про скасування рішення суду першої інстанції в частині вимог ОСОБА_1 про стягнення 3% річних та інфляційних втрат й ухвалення в цій частині нового судового рішення про відмову у позові.

З огляду на викладене, подана по справі апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Істамової Ірини Володимирівни в інтересах акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» задовольнити частково.

Рішення Печерського районного суду міста Києва від 17 серпня 2023 року в частині вимог про стягнення 3% річних та інфляційних втрат скасувати.

Ухвалити по справі в цій частині нове судове про відмову в позові.

У решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дати складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 23 лютого 2024 року.

Суддя-доповідач:

Судді: