Справа №701/219/24
Номер провадження2/701/156/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 березня 2024 року Маньківський районний суд, Черкаської області

в складі: головуючого судді - В.Л. Маренюка

за участю секретаря - Н.В. Філіпчак

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Маньківка справу за позовом ОСОБА_1 до Маньківської селищної ради про визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом.

На підставу своїх вимог спирається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Кищенці Маньківського району Черкаської області помер батько позивача ОСОБА_2 .

Спадкоємцем за заповітом від 27.07.2012 року за реєстровим № 35 є син ОСОБА_1 . Спадкоємці за законом: ОСОБА_1 - син (позивач по справі), ОСОБА_3 дружина, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Після смерті ОСОБА_2 у встановлений законом шестимісячний строк позивач подав заяву про прийняття спадщини після чого було відкрита спадкова справа № 427 за 2013 рік.

08.12.2023 року позивач отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом № 1641, спадкова справа 427/2013 на земельну ділянку площею 0,7230 га, кадастровий номер :01:003:0055 місцезнаходження якої: АДРЕСА_1 .

Після смерті ОСОБА_2 , залишилось спадкове майно житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 , на який відсутній правовстановлюючий документ, у зв`язку з чим в процесі оформлення спадщини виявилось, що у позивача немає можливості оформити у спадщину в нотаріальному порядку вказане спадкове майно, що і змусило позивача звернутись з відповідним позовом до суду.

Позивач до суду не з`явився, але в своїй позовній заяві просив справу слухати в його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, направив на адресу суду заяву, в якій просив справу слухати в його відсутності та не заперечував на задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Враховуючи вищевикладене та приписи ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без участі осіб, які в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду.

У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Кищенці Маньківського району Черкаської області у віці 73 роки помер батько позивача ОСОБА_2 , про що 25.07.2013 року складено відповідний актовий запис № 13, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 25.07.2013 року виконавчим комітетом Кищенецької сільської ради Маньківського району Черкаської області.

Довідка виконавчого комітету Маньківської селищної ради с. Кищенці Уманського району Черкаської області від 16.02.2024 року № 66 підтверджує, що ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Кищенці Маньківського району Черкаської області помер ОСОБА_2 , який постійно проживав і був зареєстрований по АДРЕСА_1 .

Спадкоємцем за заповітом від 27.07.2012 року за реєстровим № 35 є син ОСОБА_1 . Спадкоємці за законом: ОСОБА_1 - син (позивач по справі), ОСОБА_3 дружина, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Після смерті ОСОБА_2 у встановлений законом шестимісячний строк позивач подав заяву про прийняття спадщини після чого було відкрита спадкова справа № 427 за 2013 рік.

08.12.2023 року позивач отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом № 1641, спадкова справа 427/2013 на земельну ділянку площею 0,7230 га, кадастровий номер :01:003:0055 місцезнаходження якої: АДРЕСА_1 .

Після смерті ОСОБА_2 , залишилось спадкове майно житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 .

Наявність та належність спадкового майна спадкодавцеві підтверджується інформацією, наведеною у довідці виконавчого комітету Маньківської селищної ради с. Кищенці від 24.01.2024 року № 31.

Відповідно до вказаної у даній довідці інформації, згідно погосподарської книги на 2021-2025 роки № 6, об`єкт погосподарського обліку 0177-3 сторінка 61-63 житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 рахується за покійним ОСОБА_2 . На вказане спадкове майно відсутній правовстановлюючий документ, у зв`язку з чим в процесі оформлення спадщини виявилось, що у позивача немає можливості оформити у спадщину в нотаріальному порядку вказане спадкове майно.

Згідно листа за № 1155/02-31 від 07.12.2023 року нотаріусом Шевченко Н.Г., позивачу надано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 07.12.2023 року, мотивована тим, що відсутні правовстановлюючі документи на майно, що у свою чергу виключає можливість оформлення спадщини в нотаріальному порядку.

Згідно п.п.4.12 п.4 гл.10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі Порядок), свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів.

Згідно пункту 4.15 пункту 4 глави 10 розділу ІІ Порядку, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів що посвідчують право власності спадкодавця на майно. Державна реєстрація права власності на вказане майно (житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 ) у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутня.

Оскільки спадкоємцем померлого ОСОБА_2 , не було пред`явлено правовстановлюючий документ на нерухоме майно, як це вимагає пункт 4.15 пункту 4 глави 10 розділу ІІ Порядку, постановлено відмовити у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом ОСОБА_1 , на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 .

У видачі свідоцтва про право на спадщину відмовлено, одночасно надано інформацію про те, що спадкова справа за заявою спадкоємця-позивача заведена, спадкоємець-позивач є таким, що прийняв спадщину, інші спадкоємці за наявною інформацією відсутні.

Таким чином, за сукупності інформації, яка міститься у довідці виконавчого комітету Маньківської селищної ради с. Кищенці Уманського району Черкаської області від 16.02.2024 року № 66, заповіті від 27.07.2012 року, свідоцтві про право на спадщину за заповітом від 08.12.2023 року за № 1641, спадкова справа № 427/2013, довідці виконавчого комітету Маньківської селищної ради с. Кищенці від 24.01.2024 року № 31, постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 07.12.2023 року вбачається, що єдиним спадкоємцем з кола спадкоємців визначеного законом, який реалізував свої права на спадкування після смерті ОСОБА_2 , є лише ОСОБА_1 , як спадкоємець за заповітом, позивач по справі.

Разом з тим, хоча у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовлено з підстави відсутності правовстановлюючого документа, наявні документи підтверджують те, що майно дійсно належало покійному ОСОБА_2 , однак за життя він не встиг отримати на нього правовстановлюючий документ, у зв`язку з відсутністю якого лише в судовому порядку є можливість оформити право власності на майно.

22.01.2024 року КП ЧООБТІ на замовлення позивача проведено технічну інвентаризацію житлового будинку садибного типу по АДРЕСА_1 .

12.02.2024 року за № 10/06-09 відділом будівництва, архітектури, житлово-комунального господарства, комунального майна Маньківської селищної ради надано лист про відповідність забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації, державних будівельних норм і правил.

Для оформлення прав власності на вказане майно в порядку спадкування необхідно отримати свідоцтво про право на спадщину, попередньо зареєструвавши майно. Зареєструвати ж право власності немає можливості, тому що власник мертвий, зареєструвати майно за померлою особою теж немає правових підстав, у зв`язку з чим можливо лише в судовому порядку визнати право власності на спадкове майно.

Право власності на житловий будинок набувається у порядку, який був чинним на час завершення його будівництва.

Згідно даних технічної інвентаризації, житловий будинок був збудований у 1969 році.

У 1950 році питання набуття права власності регулювались Указом Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» (далі Указ від 26 серпня 1948 року), що був визнаний таким, що втратив чинність, Указом Президії Верховної Ради СРСР від 22 лютого 1988 року № 8502-ІІ, і прийнятою відповідно до Указу від 26 серпня 1948 року постановою Ради Міністрів СРСР від 26 серпня 1948 року «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» (далі Постанова від 26 серпня 1948 року), які, зокрема, визначали умови та правові наслідки будівництва.

Згідно зі статтею 1 Указу від 26 серпня 1948 року кожен громадянин і кожна громадянка мали право купити або збудувати для себе на праві особистої власності жилий будинок на один або два поверхи з числом кімнат від однієї до п`яти як у місті, так і поза містом.

Пункт 2 Постанови від 26 серпня 1948 року визначав, що земельні ділянки для будівництва індивідуальних жилих будинків відводяться за рахунок земель міст, селищ, держземфонду і земель держлісфонду у безстрокове користування, а збудовані на цих ділянках будинки є особистою власністю забудовника.

Отже, за Указом від 26 серпня 1948 року та Постановою від 26 серпня 1948 року підставою виникнення у громадянина права власності на жилий будинок був сам факт збудування ним його з додержанням вимог цих актів законодавства.

Ці правові акти не пов`язували виникнення права власності на житловий будинок із проведенням його реєстрації.

Вказана правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України у справі № 6-137цс13 від 18 грудня 2013 року.

Таким чином, за наявних обставин у позивача як спадкоємця, немає можливості оформити право власності на майно в іншому порядку, ніж шляхом звернення до суду з даним позовом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК У до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини.

За ч.2 ст.1220 ЦКУ часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Відповідно до ч.1 ст.1223 ЦКУ право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. За ч.2 ст.1223 ЦКУ у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦКУ.

За ч.3 ст.1223 ЦКУ право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

За ч.5 ст.1268 ЦКУ незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст.1261 ЦКУ у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

За ч.1 ст.1225 ЦКУ право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ст.1258 ЦКУ, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 ЦКУ.

За ч.1 ст.1268 ЦКУ спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

За ч.5 ст.1268 ЦКУ незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Статтею 16 ЦКУ надано право кожній особі звертатися до суду за захистом свого особистого немайнового та майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав може бути визнання права.

Частина 4 ст. 319 ЦКУ визначає, що власність зобов`язує.

Згідно ст. 322 ЦКУ власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить.

Згідно ст. 328 ЦКУ право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

В даному випадку, спадщина належить позивачу-спадкоємцю з часу відкриття спадщини в порядку спадкування, що зобов`язує утримувати майно, здійснити його державну реєстрацію, проте відсутня можливість здійснювати ці обов`язки у зв`язку з відсутністю документа, який засвідчує право власності, тому суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні та підлягають до повного задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 77, 78, 81, 141, 200, 263, 265 ЦПК України, ст. ст. 16, 319, 322, 328, 1216, 1218, 1220, 1223, 1268 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 , право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Кищенці Маньківського району Черкаської, на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , згідно даних технічного паспорта.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Черкаського апеляційного суду впродовж тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження.

Суддя В.Л. Маренюк