ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 січня 2024 року м. Київ
Провадження №22-з/824/187/2024
Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача: Соколової В.В.
суддів: Нежура Н.В., Поліщук Н.В.
за участю секретаря Бевзи А.М.
розглянув у відкритому судовому засіданні заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» про стягнення страхового відшкодування,
Постановою Київського апеляційного суду від 27 листопада 2023 року апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» - залишено без задоволення. Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 29 листопада 2022 року - залишено без змін.
На підставі викладеного, просить відмовити у задоволенні заяви в повному обсязі у зв`язку з недоведеністю таких витрат належними доказами, а у випадку, якщо суд прийде до висновку про задоволення такої заяви - зменшити такі витрати відповідно до ч.5 ст. 137 ЦПК України.
Сторони в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду заяви повідомлені належним чином. Від представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 надійшло клопотання про розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення за їх відсутності. А тому колегія суддів апеляційного суду з урахуванням вимог ч. 4 ст. 270 ЦПК України, вважала за можливе розглядати заяву без їхучасті, оскільки їх неявка не перешкоджає розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення.
Дослідивши матеріали справи, заяву про ухвалення додаткового рішення, колегія суддів виходить з такого.
Положеннями ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Згідно зі ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п.12 ч.3 ст. 2 ЦПК України).
Відповідно до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до змісту ч.ч. 3,4 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання.
Згідно із ч.ч. 1,2ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката (крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави) підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3ст.137 ЦПК України).
Відповідно до ч. 4ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Згідно із ч. 5 ст.137 ЦПК України у разі недотримання вищезазначених вимог щодо співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (ч.8 ст.141 ЦПК України).
Відповідно до ч. 3ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, зокрема, враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін.
Відповідно до п. 4 ч. 1ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (в актуальній редакції далі - Закон про адвокатуру) договір про надання правничої допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правничої допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правничої допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Адвокатська діяльність - незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги клієнту (п.2 ч.1 ст. 1вказаного Закону).
Інші види правничої допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз'яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п.6 ч. 1 ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (п.9 ч. 1 ст.1 вказаного Закону).
Частина 1 ст.19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачає, що до невичерпного переліку видів адвокатської діяльності віднесені: надання правової інформації, консультацій і роз'яснень з правових питань, правовий супровід діяльності, зокрема, фізичних осіб (згідно із пунктом 1); складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру (пункт 2); представництво інтересів, зокрема, фізичних осіб у судах під час здійснення цивільного судочинства (відповідно до пункту 6).
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правничої допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 цього Закону).
Втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень частини п`ятої статті 137 ЦПК можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях статті 627 ЦК України (постанову Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21, пункт 128).
Два підходи до порядку обчислення гонорару адвоката (фіксований розмір, погодинна оплата), передбачені статтею 30 Закону про адвокатуру, відрізняються у наступному - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв. Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку (постанову Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21, пункти 129-133).
Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (п.1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України).
15 листопада 2023 року представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Дяковський О.С. подав до суду апеляційної інстанції письмові пояснення в яких вказав, що витрати на правову допомогу будуть надані протягом 5 днів з моменту прийняття судового рішення у даній справі.
Постановою Київського апеляційного суду від 27 листопада 2023 року апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» - залишено без задоволення. Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 29 листопада 2022 року - залишено без змін.
На підтвердження розміру понесених витрат на професійну правничу допомогу на стадії апеляційного розгляду представником позивача ОСОБА_1 - адвокатом Дяковським О.С. до заяви про ухвалення додаткового рішення долучено:
Договір про надання правової (правничої) допомоги № 10/21 від 10 серпня 2021 року, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . Пунктом 4.1 та 4.2 вказаного договору визначено, що вартість послуг визначається сторонами та оформлюється додатковою угодою до Договору та є невід`ємною його частиною. Моментом закінчення виконавцем виконання роботи за цим Договором вважається виконані дії, які не порушують чинного законодавства на користь клієнта /т.2 а.с. 112-115/;
Копію ордеру на надання правничої (правової) допомоги в Київському апеляційному суду та /т.2 а.с. 118/.
Заява про ухвалення додаткового рішення подана у межах строку, встановленого ч. 8 ст.141 ЦПК України.
Наведений у Заяві про ухвалення додаткового рішення перелік окремих складових професійної правової (правничої) допомоги, наданої відповідно до Договору про надання правової (правничої) допомоги та Додаткової угоди №2 (участь в судових засіданнях, написання процесуальних документів, відзиву на апеляційну скаргу та письмових пояснень), з точки зору принципу розумності відповідає представництву сторони у апеляційному провадженні з приводу такого роду спору, враховуючи конкретні обставини цієї справи.
Доводи наведені предствником відповідача у заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення щодо неспівмірності витрат позивача на правову допомогу носять лише загальний характер, який фактично зводиться до незгоди із необхідністю відшкодувати заявлену суму судових витрат за перегляд справи в суді апеляційної інстанції. Зокрема, вказуючи на неспівмірність заявленої до відшкодування суми витрат на правову допомогу представник відповідача навіть не навів власне бачення того, яка сума відшкодування є співмірною, враховуючи, що відповідач не оскаржує сам факт надання відповідної професійної правової (правничої) допомоги позивачу, щодо відшкодування витрат на яку звернувся його представник.
Надані представником позивача докази понесених позивачем судових витрат на професійну правову (правничу) допомогу у зв'язку з апеляційним переглядом цієї справи є належними та достатніми.
А тому виходячи з вищевикладеного, та беручи до уваги результат апеляційного перегляду цієї справи, суд апеляційної інстанції вважає, що заява представника позивача про ухвалення додаткового рішення підлягає до задоволення в повному обсязі.
Керуючись ст. 270 ЦПК України, суд апеляційної інстанції
Заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення - задовольнити.
ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ).
Додаткова постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня складення повного судового рішення.
Суддя-доповідач: В.В. Соколова
Судді: В.А. Нежура
Повний текст додаткової постанови складений 07 лютого 2024 року.