Провадження № 2/127/4239/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.02.2024 м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Романюк Л.Ф., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) осіб цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон» (03057 м. Київ, вул. Дегтярівська,33 - Б) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про відшкодування шкоди в порядку регресу,-

В С Т А Н О В И В:

В жовтня 2023 року ПАТ Страхова компанія «Еталон» звернулась до суду з позовом ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу.

Позов мотивовано тим, що постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 29.06.2023 року у справі №127/16906/23 ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні правопорушень, передбачених ст. 122-4, та ст. 124 КУпАП.

Судом у справі № 127/16906/23 встановлено, що 02.06.2023 року о 17год 10 хв. ОСОБА_1 керував транспортним засобом Nissan X-Trail д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Пирогова, 115 у м. Вінниця, під час руху заднім ходом не переконався, що це безпечно, в результаті чого скоїв зіткнення з припаркованим транспортним засобом Mazda 6, д.н.з. НОМЕР_2 , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, після чого залишив місце ДТП.

Між ОСОБА_1 та ПрАТ «Страхова компанія «Еталон» укладено договір обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а саме транспортного засобу Nissan X-Trail д.н.з. НОМЕР_1 , підтвердженням чому є поліс № ЕР-212782197 від 03.01.2023 року (строк дії полісу з 04.01.2023 року по 03.01.2024 року).

Власник транспортного засобу Mazda 6, д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_2 09.08.2023 року звернувся до страховика ПрАТ «Страхова компанія «Еталон» з заявою про стархове відшкодування.

Згідно з страховим актом ПрАТ «Страхова компанія «Еталон» № 1525/01/50/2023/1 від 17.08.2023 року сума виплаченого страхового відшкодування ОСОБА_2 склала 18 224,47 грн., що підтверджується платіжною інструкцією АТ «Райффайзен Банк» № 2821 від 17.08.2023 року.

Просили суд, стягнути з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «Страхова компанія «Еталон» у порядку регресу витрати пов`язані з виплатою страхового відшкодування в сумі 18 224,47 грн., 2 684,00 грн. судового збору та 8000,00 грн. витрат на правову допомогу.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 01.11.2023 року було відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) осіб. Вказану ухвалу разом із копією позовної заяви з додатками було надіслано відповідачу ОСОБА_1 на адресу реєстрації рекомендованим листом з повідомленням, однак ні відзиву на позов, ні клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін до суду подано не було.

Враховуючи вищевикладене та положення ст. 178, 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог.

Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Судом встановлено, що постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 29.06.2023 року у справі №127/16906/23 ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні правопорушень, передбачених ст. 122-4, та ст. 124 КУпАП (а.с.5).

Судом у справі № 127/16906/23 встановлено, що 02.06.2023 року о 17год 10 хв. ОСОБА_1 керував транспортним засобом Nissan X-Trail д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Пирогова, 115 у м. Вінниця, під час руху заднім ходом не переконався, що це безпечно, в результаті чого скоїв зіткнення з припаркованим транспортним засобом Mazda 6, д.н.з. НОМЕР_2 , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, після чого залишив місце ДТП.

Між ОСОБА_1 та ПрАТ «Страхова компанія «Еталон» укладено договір обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а саме транспортного засобу Nissan X-Trail д.н.з. НОМЕР_1 , підтвердженням чому є поліс № ЕР-212782197 від 03.01.2023 року (строк дії полісу з 04.01.2023 року по 03.01.2024 року) (а.с.19).

Власник транспортного засобу Mazda 6, д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_2 09.08.2023 року звернувся до страховика ПрАТ «Страхова компанія «Еталон» з заявою про стархове відшкодування.

Згідно з страховим актом ПрАТ «Страхова компанія «Еталон» № 1525/01/50/2023/1 від 17.08.2023 року сума виплаченого страхового відшкодування ОСОБА_2 склала 18 224,47 грн., що підтверджується платіжною інструкцією АТ «Райффайзен Банк» № 2821 від 17.08.2023 року (а.с.19).

Згідно зі статтею 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, які її завдала.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Правові відносини у сфері страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та відшкодування шкоди, заподіяної майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України регулюється спеціальним законодавчим актом - Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Зокрема, ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.

Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду.

Суд, оцінюючи допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а відтак підлягають до задоволення.

Крім того в силу ст.141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 2684,00 грн.

З приводу заявлених до стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 8 000, 00 грн. суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

При цьому, за приписами частини 3 наведеної статті, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Тобто, витрати на правову допомогу відшкодовуються лише у тому випадку, якщо правова допомога реально надавалася у справі тими особами, які одержали за це плату.

Європейський суд з прав людини при розгляді справ «Баришевський проти України» від 26.02.2015 року, «Пмайдуліна і інших проти України» від 10.12.2009 року, «Двойних проти України» від 12.10.2006 року, «Меріт проти України» від 30.03.2004 року зазначав, що заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Закон України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (стаття 30) визначає, що при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до частини 2 статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно частини 3 наведеної статті, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до частини 8 статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Однак, суд наголошує, що матеріали справи не містять жодної інформації про те, що позивач поніс витрати на суму 8 000, 00 грн. за надання правової допомоги у судовому провадженні про стягнення страхововго відшкодування. Стороною позивача не надано жодного документу, що свідчить про оплату витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлених у встановленому законом порядку, а тому суд приходить до висновку про відсутність підстав для стягнення за рахунок відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу у будь-якому розмірі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.3, 6, 22, 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. ст. 22, 1166, 1187, 1191 ЦК України, ст. ст. 10-13, 19, 76-82, 141, 258, 259, 264, 265, 273 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_3 на користь ПрАТ «Страхова компанія «Еталон» у порядку регресу витрати пов`язані з виплатою страхового відшкодування в сумі 18 224,47 грн. (вісімнадцять тисяч двісті двадцять чотири грн. 47 коп.) та 2 684,00 грн. судового збору.

Рішення суду може бути оскаржено, шляхом подачі апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення виготовлено 27.02.2024 року.

Учасники процесу:

Позивач ПрАТ «Страхова компанія «Еталон» (03057 м. Київ, вул. Дегтярівська,33 - Б),

Відповідач ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_3 ( АДРЕСА_1 ).

Суддя: