Справа №613/170/24 Провадження № 2/613/263/24
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

08 лютого 2024 року м. Богодухів

Суддя Богодухівського районного суду Харківської області Сеник О.С., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

07.02.2023 ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник позивача адвокат Ігнатов Д.І.., звернувся в електронній формі через електронний кабінет системи «Електронний суд» до Богодухівського районного суду Харківської області з позовом до ОСОБА_2 , у якому просить розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 12.02.2019 Богодухівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 07.

Також, у позовній заяві, представник позивача просить відстрочити сплату судового збору до прийняття рішення по справі, з посиланням на ст. 8 Закону України «Про судовий збір», ст. 136 ЦПК України, враховуючи майновий стан позивача, оскільки ОСОБА_1 не має можливості сплатити судовий збір через скрутне матеріальне становище.

Суддя, дослідивши позовну заяву та клопотання про відстрочення сплати судового збору до прийняття рішення по справі, приходить до наступного.

Позовна заява не відповідає вимогам ч. 1, ч. 4 ст. 177 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), у зв`язку з чим підлягає залишенню без руху.

Відповідно до ч. 1 ст.177 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

У разі подання до суду позовної заяви та документів, що додаються до неї, в електронній формі через електронний кабінет позивач зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надсилання іншим учасникам справи копій поданих до суду документів з урахуванням положень статті 43 цього Кодексу.

Так, представник позивача звернувся до суду подавши позовну заяву в електронній формі через електронний кабінет системи «Електронний суд», при цьому не додав до позовної заяви доказ надсилання відповідачу копій поданих до суду документів, з урахуванням положень статті 43 ЦПК України.

Крім того, позовна заява не відповідає вимогам ч. 4 ст. 177 ЦПК України, згідно приписів якої до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Так, документу про сплату судового збору за подання позовної заяви позивачем не надано.

З приводу викладеного у позові клопотання про відстрочення сплати судового збору до прийняття рішення по справі слід зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Згідно зі ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Отже, як за змістом ст. 136 ЦПК України, так і за змістом ст. 8 Закону України «Про судовий збір» єдиною підставою для звільнення від сплати судового збору є врахування судом майнового стану особи, яка, у свою чергу, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджає сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі. В іншому ж випадку, як зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі «Креуз проти Польщі», вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявників на доступ до правосуддя.

ЄСПЛ також вказав, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (рішення ЄСПЛ у справі «Креуз проти Польщі» («Kreuz v. Poland») від 19 червня 2001 року, пункт 59).

Оцінюючи фінансовий стан особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового стану (рішення ЄСПЛ «Kniat v. Poland» від 26 липня 2005 року, пункт 44; рішення ЄСПЛ «Jedamski and Jedamska v. Poland» від 26 липня 2005 року, пункти 63-64).

Вичерпного і чіткого переліку документів про майновий стан особи закон не містить, тому суд встановлює можливість сплатити судовий збір на підставі поданих доказів за своїм внутрішнім переконанням.

Майновий стан сторони (належні стороні майнові права та обов`язки) має визначатися судом у світлі конкретних обставин певної справи, включаючи спроможність заявника сплатити судовий збір.

Отже, визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони.

Таким чином, надання позивачем належних та допустимих доказів відсутності матеріальних ресурсів на момент звернення з позовом є визначальним для прийняття судом рішення у відповідності до ст. 8 Закону України «Про судовий збір» та ст. 136 ЦПК України.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати належні і допустимі, у розумінні ст.ст. 77, 78, 80 ЦПК України, докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Разом з тим, представником позивача на підтвердження вимоги про відстрочення сплати судового збору до прийняття рішення по справі, жодних доказів незадовільного майнового стану, який би перешкоджав позивачу сплатити судовий збір, не надав. Не надано доказів на підтвердження реального майнового стану (довідки про доходів, наявність нерухомого майна, банківських документів про відсутність на рахунку коштів (відсутність депозитів) чи довідки податкового органу про отримані доходи тощо).

Враховуючи викладене, заявлена вимога про відстрочення сплати судового збору до прийняття рішення по справі задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (станом на 01.01.2023 становить 1211,20 грн.).

В порушення вимог ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви не додано квитанції на підтвердження сплати судового збору у розмірі 1211,20 грн.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 185 ЦПК України позовна заява, подана без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 ЦПК України, підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Недоліки позовної заяви мають бути усунені шляхом направлення до Богодухівського районного суду Харківської області доказу надсилання відповідачці копій поданих до суду документів; надання квитанції про сплату судового збору у сумі 1211 грн. 20 коп. або надання документів, що підтверджують наявність пільг по сплаті судового збору або підстав для звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 177, 185 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору до прийняття рішення по справі відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу залишити без руху.

Надати позивачу для усунення недоліків позовної заяви десятиденний строк, який обчислюється з дня вручення копії даної ухвали.

Роз`яснити позивачу, що недоліки позовної заяви можуть бути усунуті шляхом направлення до Богодухівського районного суду Харківської області доказу надсилання відповідачці копій поданих до суду документів; надання квитанції про сплату судового збору у сумі 1211 грн. 20 коп. або надання документів, що підтверджують наявність пільг по сплаті судового збору або підстав для звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Роз`яснити позивачу, що у разі неусунення зазначених недоліків позовної заяви, відповідно до ст. 185 ЦПК України позовна заява буде визнана неподаною та повернута заявнику.

Ухвала може бути оскаржена в частині визначення розміру судових витрат в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу подано протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

В іншій частині ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя О.С. Сеник