ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/7986/23
Провадження № 2/362/742/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.02.24 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Лебідь-Гавенко Г.М.,

за участю секретаря Тельнової О.О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без фіксування технічними засобами на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України в м. Василькові Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в:

Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 , звернувся до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який був зареєстрований 27 грудня 1995 року у відділі реєстрації актів цивільного стану м. Шахтарськ Донецької обл., актовий запис № 579.

Вказуючи на те, що 27 грудня 1995 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було зареєстровано шлюб, від шлюбу мають повнолітніх дітей.

Спочатку сімейне життя сторін складалося добре, проте починаючи з початку 2023 року сімейні стосунки між сторонами погіршились, що в кінцевому результаті призвело до постійних сварок та, як наслідок, до фактичного припинення між ними шлюбних відносин.

Спільне життя Позивача з Відповідачем не склалося з причин відсутності взаєморозуміння між ними, байдужості до життя та проблем кожного.

Рішення про розірвання шлюбу Позивач прийняла остаточно і змінювати його не має намірів, оскільки примирятися з Відповідачем вона пробувала неодноразово, однак все безрезультатно.

Отже, подальше спільне життя і збереження шлюбу між ними є неможливим та є таким, що суперечить їх інтересам.

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 19.12.2023 року прийнято позовну заяву та відкрито за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 18).

11.01.2024 року від представника ОСОБА_2 ОСОБА_4 , до суду надійшов відзив на позовну заяву в якому зазначають, що на даний момент шлюб носить формальний характер, сімейних відносин сторони не підтримують, проживають окремо, взаємні почуття між ними втрачені і примирення між сторонами неможливе, а тому відповідач повністю визнає позов (а.с.25-27).

Відповідь на відзив до суду не надходила.

Позивач та його представник про час та місце розгляду справи судом повідомлені належним чином, заяв про розгляд справи у судовому засіданні до суду не надходило (а.с.22, 23).

ОСОБА_2 , та його представник ОСОБА_4 , також клопотань про розгляд справи в судовому засіданні із повідомленням сторін також не направляли.

Інших заяв та клопотань від учасників справи до суду не надходило.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Отже, оскільки сторони не з`явилися в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, що викладені у позовній заяві та підтверджені доданими до неї доказами, які були досліджені судом, враховуючи відзив відповідача, на засадах верховенства права, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов до висновку про можливість постановлення по справі рішення та задоволення позовних вимог.

Судом встановлено, що 27 грудня 1995 року ОСОБА_2 зареєстрував шлюб з ОСОБА_5 , у відділі реєстрації актів цивільного стану м. Шахтарськ Донецької обл., актовий запис № 579, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с. 10).

Від шлюбу сторони мають повнолітніх дітей.

У відповідності до ч.1 ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Частиною 4 ст. 56 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Відповідно до ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

За змістом ч. 2 ст. 104, ст. 110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Як роз`яснено у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року № 11 передбачено, що охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач та відповідач не мають намір зберігати шлюб, а примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Приймаючи до уваги доводи викладені в позовній заяві, суд вважає, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню.

За змістом ч. 2 ст. 114, ст. 115 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Розірвання шлюбу, здійснене за рішенням суду, має бути зареєстроване в державному органі реєстрації актів цивільного стану, за заявою колишньої дружини або чоловіка.

Керуючись статтями 21, 24, 56, 104, 112, 114, 115 СК України, статтями 5, 12, 13, 81, 141, 259, 263, 264, 265, 280 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований 27 грудня 1995 року у відділі реєстрації актів цивільного стану м. Шахтарськ Донецької обл., актовий запис № 579. - розірвати.

Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса для листування: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Текст рішення виготовлено 20.02.2024 року.

Суддя Г.М. Лебідь-Гавенко