4-с/279/2/24
У Х В А Л А

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області в складі судді Шульги О.М., з секретарем Райвахівською Л.В., розглянувши цивільну справу №279/354/24 за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Приватні Інвестиції" на дії державного виконавця щодо прийняття постанови про закінчення виконавчого провадження, відповідно до п.3 ч.1 ст.39 ЗУ "Про виконавче провадження", -
В С Т А Н О В И В:
Скаржник звернувся зі скаргою в обґрунтування якої зазначив, що в провадженні Коростенського міськрайонного суду Житомирської області перебуває справа №279/6080/18 про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь АТ «Кредобанк».
Заочним рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 11.03.2019 року по справі №279/6080/18 позовні вимоги задоволено.
13.05.2019 року на примусове виконання зазначеного рішення був виданий виконавчий лист №279/6080/18, який направлений на виконання до Коростенського ВДВС у Коростенського районі Житомирської області ЦЗ МУ МЮ (м. Хмельницький).
За вказаним виконавчим документом було відкрито виконавче провадження №64861322.
У зв`язку із відсутністю інформації щодо вчинення виконавчий дій та виконавчого провадження, до Відділу державної виконавчої служби був направлений запит про надання інформації від 27.11.2023 року.
28.12.2023 року на адресу стягувача простим листом надійшла постанова про закінчення виконавчого провадження на підставі п.3 ч. 1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження».
Із зазначеною постановою стягувач був ознайомлений 28.12.2023року.
Вважає, що дії державного виконавця неправомірні, оскільки останнім при винесенні постанови про закінчення виконавчого провадження, не враховано відповідні вимоги щодо можливого правонаступництва боржника, не перевірено чи допускають відповідні правовідносини правонаступництво, чим порушено права стягувана на неупереджене, ефективне, своєчасне і в повному обсязі виконання виконавчого листа.
При цьому, головний державний виконавець не зупинив вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні № 64861322 та не отримав даних, необхідних для вирішення питання про заміну померлої сторони виконавчого провадження її спадкоємцями.
Смерть, оголошення померлою або визнання безвісно відсутньою фізичної особи, яка була стороною виконавчого провадження, має виступати підставою для його закінчення лише
коли виконання обов`язків такої особи чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва.
Частиною п`ятою статті 15 Закону № 1404-VIII передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.
Отже, виконавець, установивши на підставі відповідних доказів факт смерті фізичної особи, яка була стороною виконавчого провадження, має вчинити дії щодо отримання даних, необхідних для вирішення питання про заміну такої сторони її спадкоємцями та надалі за заявою сторони звернутися до суду з відповідним поданням про заміну сторони виконавчого провадження.
З урахуванням наведеного просить :
- визнати неправомірними дії головного державного виконавця Коростенського ВДВС у Коростенського районі Житомирської області ЦЗ МУ МЮ (м. Хмельницький) Гребенюк М.В. в частині винесення в межах виконавчого провадження ВП № 64861322 постанови про закінчення виконавчого провадження ВП № 64861322 від 21.09.2023року;
-скасувати постанову головного державного виконавця Коростенського ВДВС у Коростенського районі Житомирської області ЦЗ МУ МЮ (м. Хмельницький) Гребенюк М.В. про закінчення виконавчого провадження ВП № 64861322 від 21.09.2023року;
-зобов`язати головного державного виконавця Коростенського ВДВС у Коростенського районі Житомирської області ЦЗ МУ МЮ (м. Хмельницький) Гребенюк М.В. поновити виконавче провадження ВП № 64861322 та вжити процесуальних заходів щодо процесуального правонаступництва Боржника його спадкоємцями.
Скаржник просив проводити розгляд скарги у його відсутності.
Суб`єкт оскарження про час та місце розгляду скарги був повідомлений належним чином, однак явку свого представника в судове засідання не забезпечив.
Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про наступне.
Постановою державного виконавця Коростенського відділу державної виконавчої служби у Коростенському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Гребенюк М.В. від 21.09.2023 року ухвалено про закінчення виконавчого провадження з виконання судового рішення по виконавчому листу №279/6080/18 на підставі п.3 ч.1 ст.39 Закону України про виконавче провадження, у зв`язку зі смертю боржника.
Так, п.3 ч.1 ст.39 Закону України передбачено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі припинення юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання її обов`язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва, смерті, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім стягувача чи боржника;
Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.
Закон України «Про виконавче провадження» є спеціальним законом, що регулює виконання рішень судів, інших органів (посадових осіб).
Згідно ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Виконавець зобов`язаний: розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання.
Верховний Суд в своїй постанові від 03 листопада 2020 року (справа №916/617/17) роз`яснив, що смерть, оголошення померлою або визнання безвісно відсутньою фізичної особи, яка була стороною виконавчого провадження, має виступати підставою для його закінчення лише коли виконання обов`язків такої особи чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва.
У разі смерті фізичної особи - сторони виконавчого провадження виконавець повинен перевірити, чи допускають відповідні правовідносини правонаступництво, чи ні.
Якщо ж виконавче провадження було закінчене виконавцем, у тому числі, у зв`язку зі смертю боржника, і виконавець при цьому не врахував відповідні вимоги чинного
законодавства щодо можливого правонаступництва боржника, постанову про закінчення виконавчого провадження можна оскаржити в судовому порядку.
Процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні - це заміна на будь-якій стадії виконавчого провадження стягувача або боржника іншою особою у зв`язку з її вибуттям, тобто підставою заміни сторони внаслідок правонаступництва є настання певних обставин, які мають юридичне значення, і в результаті яких виникають цивільні права та обов`язки або пряма вказівка акту цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами.
Статтею 15 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником.
Виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі, зокрема, звернення виконавця та/або заінтересованої особи до суду із заявою про заміну вибулої сторони правонаступником у порядку, встановленому частиною п`ятою статті 15 вказаного цього Закону.
На обов`язок державного виконавця вчинити вищенаведені дії також прямо вказує й Інструкція з організації примусового виконання рішень, затверджена Наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 року №512/5, відповідно до пункту 12 розділу ІІ якої у разі вибуття однієї зі сторін виконавчого провадження (припинення юридичної особи, а також в інших випадках заміни сторони у виконавчому провадженні), якщо правовідносини допускають правонаступництво, виконавець за заявою сторони виконавчого провадження, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником. На підставі постановленої судом ухвали виконавець своєю постановою замінює сторону виконавчого провадження. Ухвала суду та постанова виконавця долучаються до виконавчого документа при його передачі до іншого органу державної виконавчої служби або приватного виконавця або поверненні його стягувачу чи до суду. Пунктом 13 даного розділу Інструкції передбачено, що правонаступництво можливе на всіх стадіях виконавчого провадження з моменту відкриття виконавчого провадження до його закінчення. Після заміни вибулої сторони виконавчого провадження її правонаступником виконавець продовжує виконання виконавчого провадження в порядку, встановленому Законом.
Згідно з ч. 1 ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Відповідно до положень ст.2 вказаного Закону виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права; обов`язковості виконання рішень; законності; диспозитивності; справедливості, неупередженості та об`єктивності; гласності та відкритості виконавчого провадження; розумності строків виконавчого провадження; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.
Відповідно до ч. 1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Практика Європейського суду з прав людини унормовує, що виконання судових рішень розглядається як невід`ємна частина судового розгляду в розумінні статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
З оскаржуваної постанови про закінчення виконавчого провадження від 21.09.2023 року слідує, що підставою для закінчення виконавчого провадження №64861322 став актовий запис №961 про смерть боржника ОСОБА_1 .
Отже, виконавець, установивши на підставі відповідних доказів факт смерті фізичної особи, яка була стороною виконавчого провадження, має вчинити дії щодо отримання даних, необхідних для вирішення питання про заміну такої сторони її спадкоємцями та надалі за заявою сторони звернутися до суду з відповідним поданням про заміну сторони виконавчого провадження. Смерть, оголошення померлою або визнання безвісно відсутньою фізичної особи,
яка була стороною виконавчого провадження, має виступати підставою для його закінчення лише коли виконання обов`язків такої особи чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва.
Оцінюючи за наведеними вище критеріями постанову про закінчення виконавчого провадження від 21.09.2023 року, суд погоджується з твердженнями стягувача про передчасність прийняття державним виконавцем даного рішення, оскільки у постанові не зазначені докази здійснення виконавцем дій, спрямованих на отримання даних, необхідних для вирішення питання про заміну сторони боржника спадкоємцем(-ями) з метою досягнення мети виконавчого провадження.
З урахуванням того, що у даному випадку правовідносини допускають правонаступництво, постанова про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження підлягає скасуванню, оскільки державному виконавцю в межах виконавчого провадження №64861322 необхідно було здійснити заходи щодо виявлення спадкоємців майна померлого боржника ОСОБА_2 і тільки після з`ясування зазначених обставин приймати відповідне рішення про звернення до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником або щодо закінчення виконавчого провадження в разі відсутності таких спадкоємців.
Статтею 447 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
Відповідно до ч. 2 ст.451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).
Скасування постанови про закінчення виконавчого провадження спричиняє його відновлення, і в такому разі обов`язок із вчинення дій, спрямованих на примусове виконання рішення, виконавець має в силу закону , у зв`язку з чим відсутні підстави для задоволення вимог зазначених у п.п.3, 5 резолютивної частини скарги про визнання неправомірними дій , а також зобов`язання державного виконавця поновити виконавче провадження та вжити процесуальних заходів щодо процесуального правонаступництва боржника його спадкоємцями.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 41 Закону України "Про виконавче провадження" у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.
Аналогічне зазначено і у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.02.2021 року у справі № 911/3411/14).
Відповідно до висловлених висновків Великої Палати Верховного Суду про застосування частини першої статті 41 Закону № 1404-VIII (див. mutatis mutandis пункти 77, 79 постанови від 03.11.2020 року у справі № 916/617/17) постанову про закінчення виконавчого провадження, яка ухвалена без урахування вимог закону, можна оскаржити в судовому порядку, а відновлення відповідних прав скаржника може бути ефективно здійснене у разі задоволення скарги та скасування такої постанови.
Керуючись ст.ст. 258, 260, 447, 449-451 ЦПК України,
П О С Т А Н О В И В:
Скаргу задовольнити частково.
Скасувати постанову державного виконавця Коростенського відділу державної виконавчої служби у Коростенському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Гребенюк М.В. від 21.09.2023 року про закінчення виконавчого провадження № 64861322.
Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.
Ухвала набирає законної сили в порядку, передбаченому статтею 261 ЦПК України.
Суддя: Шульга О.М.