П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 лютого 2024 року м. Київ

Справа № 757/31896/19-ц

Апеляційне провадження №22-ц/824/3174/2024

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача: Соколової В.В.

суддів: Мережко М.В., Поліщук Н.В.

за участю секретаря Бевзи А.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Телявського Анатолія Миколайовича на ухвалу Печерського районного суду м. Києва, постановлену під головуванням судді Ільєвої Т.Г. 14 листопада 2023 року у м. Києві, за поданням приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Телявського Анатолія Миколайовича про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстроване в установленому законом порядку,

В С Т А Н О В И В

У жовтні 2023 року приватний виконавець виконавчого округу міста м. Києва Телявський А.М. звернувся до суду першої інстанції з поданням про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, а саме надати дозвіл приватному виконавцю виконавчого округу м. Києва Телявському А.М. звернути стягнення на майно боржника, яке не було зареєстроване у встановленому законом порядку, а саме: житлового будинку з будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна:00.

Подання обґрунтовував тим, що на примусовому виконанні у приватного виконавця знаходиться виконавче провадження НОМЕР_5 з примусового виконання виконавчого листа №757/31896/19-ц від 12 квітня 2023 року, виданого Печерським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 компенсації половини внеску до статутного фонду ТОВ «Журнал Думка» в загальній сумі 1025250 грн.

Разом з цим, боржником рішення суду в добровільному порядку виконано не було та останній ухиляється від його виконання, а тому приватним виконавцем було розпочато заходи примусового стягнення. Однак вказані заходи результату не дали, у боржника відсутні кошти та рухоме майно, на яке можливо б було звернути стягнення для задоволення вимог стягувача в повному обсязі.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 14 листопада 2023 року в задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Телявського Анатолія Миколайовича про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстроване в установленому законом порядку - відмовлено.

Ухвала суду мотивована тим, що приватним виконавцем не було надано доказів на підтвердження того, що боржник є володільцем вказаного майна, також ним не було доведено факт того, що у боржника недостатньо грошових коштів або рухомого майна, за рахунок якого можна було задовольнити вимоги стягувача.

Також суду не було надано доказів того, що боржник свідомо ухиляється від виконання зобов`язання, не надано доказів того, що він вчиняє дії, які унеможливлюють або ускладнюють виконання рішення суду або докази які б давали підстави вважати, що боржник має намір ухилятися від виконання рішення суду.

Не погодився із вказаним судовим рішенням приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Телявський А.М., представником подана апеляційна скарга, в якій зазначається про незаконність ухвали у зв`язку з порушенням норм матеріального та процесуального права, та невідповідності висновків суду обставинам справи. Вказує на те, що подання приватного виконавця було розглянуто з викликом та за участі представника боржника Новицького К.Е. Крім того, в судовому засіданні представником боржника не заперечувалась відсутність достатньої кількості рухомого майна боржника для задоволення вимог стягувача в межах виконавчого провадження НОМЕР_5. Також приватним виконавцем було надано суду докази того, що за період з 18 травня 2023 року по 30 жовтня 2023 року іншого нерухомого майна, за рахунок якого можна було б задовольнити вимоги стягувача, не було.

Вказує, що для забезпечення реального виконання рішення приватним виконавцем 18 травня 2023 року було винесено постанову про арешт коштів боржника, відповідно до якої накладено арешт на грошові кошти, що містились на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що були відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містились на рахунку накладення арешту або звернення стягнення на які заборонено законом. Однак на рахунку ОСОБА_1 , відкритого в АТ КБ «ПриватБанк» під час примусового виконання рішення було списано лише 31689, 67 грн, вищезазначених коштів було недостатньо для погашення заборгованості.

Вказує, що боржником не було подано декларацію про майновий стан та проігноровано свої обов`язки з повідомлення приватного виконавця про наявність відповідного майна.

Вказує, що судом першої інстанції було встановлено, що за боржником визнано в порядку поділу спільного мана подружжя право власності на частини житлового будинку з будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Інформацію щодо відсутності в ЄДР речових прав на нерухоме майно запису про право власності, зареєстроване за ОСОБА_1 також було дано суду з відповідною довідкою. Вказує, що просив суд першої інстанції звернути стягнення саме на право власності, підтверджене рішенням суду, а не його окрему складову, тому висновки суду першої інстанції в цій частині незрозумілі.

На підставі викладеного просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нове судове рішення, яким подання про звернення стягнення на нерухоме майно задовольнити.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 - адвокат Шуляк Н.О. зазначала про те, що з вказаним поданням приватний виконавець звернувся до суду, не провівши належним чином перевірки майнового стану боржника, зокрема, щодо наявності у боржника рахунків у банках, наявність рухомого і нерухомого майна на час розгляду справи, приватним виконавцем не було доведено факт того, що у боржника на час звернення до суду, недостатньо коштів або рухомого майна, майнових прав , а тому відсутні підстави для задоволення подання.

На підставі викладеного, просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

В судовому засіданні приватний виконавець Телявський А.М. підтримав апеляційну скаргу з підстав викладених у ній, просив про задоволення заявлених ним вимог.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Шуляк Н.О. заперечувала щодо задоволення апеляційної скарги, просила ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового засідання, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів виходить з наступного.

Судом встановлено, що рішенням Печерського районного суду м. Києва від 11 жовтня 2021 року у справі 757/31896/19-ц позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розподіл спільного майна подружжя - задоволено частково.

Виключено з поділу спільної сумісної власності подружжя квартиру АДРЕСА_2 (складається із трьох житлових кімнат, загальною площею 57,80 кв.м.), що є спільною частковою власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та автомобіль марки "Вольво", 2012 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , що є власністю ОСОБА_3 .

Визнано за ОСОБА_2 в порядку поділу спільного майна подружжя право власності на 1/2 частини житлового будинку з будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00, вартістю 1 042 691, 62 гривень.

Визнано за ОСОБА_2 в порядку поділу спільного майна подружжя право власності на 1/2 частини земельної ділянки, площею 0,0718 Га, кадастровий номер :90:021:0011, що розташована, за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00, вартістю 578 653, 79 гривень.

Визнано за ОСОБА_1 в порядку поділу спільного майна подружжя право власності на 1/2 частини житлового будинку з будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00, вартістю 1 042 691, 62 гривень.

Визнано за ОСОБА_1 в порядку поділу спільного майна подружжя право власності на 1/2 частини земельної ділянки, площею 0,0718 Га, кадастровий номер :90:021:0011, що розташована, за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00, вартістю 578 653, 79 гривень.

Визнано за ОСОБА_2 в порядку поділу спільного майна подружжя право власності на житловий будинок, що знаходиться в АДРЕСА_3 .

Визнано за ОСОБА_2 в порядку поділу спільного майна подружжя право власності на 1/2 частини автомобіля марки ВМW, 2002 року випуску, державний номер НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 , вартістю 840 000,00 гривень.

Визнано за ОСОБА_1 в порядку поділу спільного майна подружжя право власності на 1/2 частини автомобіля марки ВМW, 2002 року випуску, державний номер НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 , вартістю 840 000,00 гривень.

Визнано право власності за ОСОБА_1 на твори мистецтва (колекція картин та ікон, італійських, французьких та українських приватних, сучасних, невідомих майстрів: 8 картин, 3 ікони).

Визнано право власності за ОСОБА_1 на 40 % Будівельної компанії "Вертикаль», що складає 1600000 гривень (загальна вартість компанії згідно е-декларації відповідача складає 4000000 грн.).

Визнано право власності за ОСОБА_1 на 2 % частки у юридичній особі «Журнал Думка», що складає 1 600,00 гривень.

У задоволенні іншої частини вимог позову - відмовлено. /т.1 а.с.239-244/

Постановою Київського апеляційного суду від 01 лютого 2023 року рішення Печерського районного суду м. Києва від 11 жовтня 2021 року в частині поділу житлового будинку, що знаходиться в АДРЕСА_3 , вартістю 68000 грн, автомобіля марки БМВ, 2002 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 , вартістю 840000 грн, твори мистецтва (колекція картин та ікон, італійських, французьких та українських приватних, сучасних, невідомих майстрів: 8 картин, 3 ікони), вартістю 70000 грн., а також в частині визнання права власності за ОСОБА_1 на 40% будівельної компанії «Вертикаль» та на 2% частки у юридичній особі «Журнал Думка» скасовано і в цій частині ухвалено нове судове рішення наступного змісту.

В порядку поділу майна виділено ОСОБА_2 у власність автомобіль, марки БМВ, 2002 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 , вартістю 840000 грн; житловий будинок, що знаходиться в АДРЕСА_3 , вартістю 68000 грн.

ОСОБА_1 виділено у власність твори мистецтва (колекція картин та ікон, італійських, французьких та українських приватних, сучасних, невідомих майстрів: 8 картин, 3 ікони), вартістю 70000 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію в сумі 419000 грн.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про виділ у власність ОСОБА_1 40% статутного фонду у Товаристві з обмеженою відповідальністю будівельної компанії «Вертикаль» та 2% статутного фонду у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Журнал Думка» відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 компенсацію половини внеску до статутного фонду Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія Вертикаль» та до статутного фонду Товариства з обмеженою відповідальністю «Журнал Думка» в загальній сумі 1025250 грн.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін. /т.2 а.с.74-83/

12 квітня 2023 року Печерським районним судом м. Києва був виданий виконавчий лист №757/31896/19-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 компенсацію половини внеску до статутного фонду Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія Вертикаль» та до статутного фонду Товариства з обмеженою відповідальністю «Журнал Думка» в загальній сумі 1025250 грн. /т.2 а.с.132-133/

18 травня 2023 року на адресу приватного виконавця від стягувача надійшла заява про відкриття виконавчого провадження, в якій стягувач просив прийняти до виконання виконавчий документ № 757/31896/19-ц від 12 квітня 2023 року виданий Печерським районним судом міста Києва. /т.2 а.с.130-131/

18 травня 2023 року приватним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження НОМЕР_5. /т.2 а.с.135/

18 травня 2023 року приватним виконавцем, відповідно до вимог статті 28 Закону України «Про виконавче провадження», було направлено боржнику постанову про відкриття виконавчого провадження НОМЕР_5 рекомендованим поштовим відправленням № 955 на адресу, що зазначена у виконавчому документі. /т.2 а.с.136-138/

18 травня 2023 року приватним виконавцем винесено постанову про стягнення з боржника основної винагороди, якою визначено стягнути з ОСОБА_1 основну винагороду у сумі 102525 грн. /т.2 а.с.139-140/

18 травня 2023 року приватним виконавцем винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, якою визначено стягнути з ОСОБА_1 загальну суму мінімальних витрат - 451,71 грн. /т.2 а.с.142/

18 травня 2023 року приватним виконавцем, в рамках виконавчого провадження, було винесено постанову про арешт майна боржника, відповідно до якого накладено арешт на все майно боржника у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 1128226,71 грн. /т.2 а.с.151/

18 травня 2023 року було винесено постанову про арешт коштів боржника відповідно до якої накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику ОСОБА_1 у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 1 128 226,71 грн. Постанова направлена до діючих банківських установ в Україні. /т.2 а.с.146-147/

24 травня 2023 року на адресу приватного виконавця від боржника надійшла заява, в якій останній просив визнати рахунок НОМЕР_4 для здійснення видаткових операцій. /т.2 а.с.152/

24 травня 2023 року, приватним виконавцем винесено постанову про визначення поточного рахунку фізичної особи-боржника у банку для здійснення видаткових операцій, якою визначено рахунок НОМЕР_4 , відкритий в АТ КБ «ПРИВАТБАНК», МФО 305299 для здійснення видаткових операцій з даного рахунку на суму в розмірі, що протягом одного календарного місяця не перевищує двох розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом про Державний бюджет України на 01 січня поточного календарного року, а також сплачувати податки, збори без урахування арешту коштів боржника. /т.2 а.с.154-155/

Приватним виконавцем також здійснено запит до Державної фіскальної служби України про наявні рахунки у боржників - юридичних осіб та/або фізичних осіб - підприємців, а також рахунки, відкриті боржником - юридичною особою через свої відокремлені підрозділи. /т.2 а.с.143,148-149/

Згідно наданої відповіді юридичну особу або фізичну особу - підприємця знято з обліку у контролюючих органах.

07 червня 2023 року приватним виконавцем також направлено вимогу до Печерської районної державної адміністрації з вимогою надати інформацію про осіб, місце проживання яких зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 . /т.2 а.с.157/

Згідно відповіді Печерської районної державної адміністрації у вищезазначеній квартирі зареєстровані двоє осіб - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ./т.2 а.с.158-159/

07 червня 2023 року приватним виконавцем направлено вимогу до Київського Бюро технічної інвентаризації, в якій вимагав терміново надати вичерпну інформацію про те, чи зареєстровано на праві власності квартиру АДРЕСА_2 за боржником ОСОБА_1 , а також надати копію технічної документації та правовстановлюючі документи по об`єкту нерухомого майна: квартиру АДРЕСА_2 . /т.2 а.с.166-167/

КП КМР «Київське міське Бюро технічної інвентаризації» надано відповідь, що реєстраційна справа на вказане нерухоме майно в архіві Бюро не формувалась у звязку з відсутністю замовлень, але в додатку була надана копія договру купівлі-продажу квартири від 21 червня 2005року /т.2 а.с.168-171/

У відповідях на запити приватного виконавця МВС України вказало, що відсутні дані про зареєстровані за боржником транспортні засоби, а Державна прикордонна служба України вказала про відсутність даних щодо перетину боржником державного кордону. /т.2 а.с.172-174/.

В ході вчинення виконавчих дій, приватним виконавцем було встановлено, що відповідно до рішення Печерського районного суду міста Києва від 11 жовтня 2021 року № 757/31896/19-ц за ОСОБА_1 визнано в порядку поділу спільного майна подружжя право власності на 1/2 частину житлового будинку з будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000. /т.2 а.с.176-181/

Проте, згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, право власності на 1/2 житлового будинку з будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00, не зареєстроване у встановленому законом порядку. /т.2 а.с.160-165/

Відтак, приватний виконавець у поданні від 17 жовтня 2023 року вказує, що у зв`язку з відсутністю у боржника грошових коштів або іншого рухомого майна для виконання вимог виконавчого листа №757/31896/19-ц від 12 квітня 2023, виданого Печерським районним судом міста Києва, для задоволення законних вимог стягувача є необхідність звернути стягнення на незареєстроване майно боржника.

Відповідно до ч. 10 ст. 440 ЦПК України питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час - виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішуються судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно із ч.1 ст. 5 вказаного Закону примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Статтею 10 Закону встановлено, що заходами примусового виконання рішень є звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об'єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 18 Закону виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частиною 1 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

Відповідно до ч. 6 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

Згідно з положеннями ст. 50 Закону, звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна здійснюється в разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник.

Разом із житловим будинком стягнення звертається також на прилеглу земельну ділянку, що належить боржнику.

У разі звернення стягнення на об`єкт нерухомого майна виконавець здійснює в установленому законом порядку заходи щодо з`ясування належності майна боржнику на праві власності, а також перевірки, чи перебуває це майно під арештом.

Після документального підтвердження належності боржнику на праві власності об`єкта нерухомого майна виконавець накладає на нього арешт та вносить відомості про такий арешт до відповідного реєстру у встановленому законодавством порядку. Про накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, заставлене третім особам, виконавець невідкладно повідомляє таким особам.

У разі якщо право власності на нерухоме маймо боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно.

Відповідно до ч. 1 ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на будинок, квартиру, земельну ділянку, інше нерухоме майно фізичної особи провадиться за відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна.

З наведених вище обставин справи вбачається, що виконавчий лист, який перебуває на виконанні приватного виконавця був виданий на виконання рішення суду про поділ майна подружжя в частині вирішення питання про стягнення компенсації з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 .. Цим же рішенням за ОСОБА_1 було визнано право власності на частину житлового будинку з будівлями та спорудами, та частину земельної ділянки що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00. Право власності на іншу частину цього нерухомого майна визнано за ОСОБА_2 .

Питання про звернення стягнення на майно боржника, що не зареєстроване у встановленому законом порядку, стосується тих випадків, коли боржник фактично є власником майна, володіє та користується таким нерухомим майном, але право власності на таке майно за ним не зареєстровано у встановленому законом порядку.

Матеріали справи не містять даних чи здійснює боржник фактично право володіння і користування вказаним майном, з урахуванням того що інша частина цього майна належить стягувачу у виконавчому провадженні.

Посилання приватного виконавця на те, що боржник має зареєстроване місце проживання за іншою адресою в квартирі, на яку відповідно не може звернуто стягнення так як є його постійним місцем проживання, також не можуть бути прийняті до уваги суду оскільки і ця квартира перебуває у спільній частковій власності боржника і стягувача.

При цьому фактичне місце проживання боржника не встановлено.

Разом з цим слід звернути увагу на те, що вказаними судовими рішеннями між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 також було здійснено поділ рухомого майна, що свідчить про те, що у власності ОСОБА_1 перебуває рухоме майно.

Також з тесту судових рішень вбачається, що ОСОБА_1 має внески до статутних фондів юридичних осіб, що вказує на можливість отримання прибутку від діяльності цих юридичних осіб.

Судом також встановлено, що ОСОБА_1 служить у Збройних силах України, відповідно отримує дохід у вигляді заробітної плати.

Однак ці обставини не були з`ясовані приватним виконавцем.

Вказане свідчить про те, що державним виконавцем проведені не усі можливі заходи по виконавчому провадженню, щодо визначення майна боржника, на яке може бути звернуто стягнення. А виходячи положень ст. 50 Закону, звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна здійснюється в разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна.

Слід погодитись з висновком суду першої інстанції, що суду не надано доказів того, що боржник свідомо ухиляється від виконання зобов`язання, не надано доказів того, що він вчиняє дії, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення суду, або докази, які дають підстави вважати, що боржник має намір ухилитися від виконання рішення суду. А сам по собі факт відсутності поданої декларації з урахуванням поданої боржником заяви про наявний у нього банківський рахунок не є тому підтвердженням

З врахуванням зазначеного, суд першої інстанції дослідивши матеріали подання, дійшов обґрунтованого висновку, що надані докази в підтвердження заявлених вимог, виключають на даний час можливість звернення стягнення на майно боржника у порядку ч.10 ст. 440 ЦПК України, і таке подання здійснено передчасно.

За наведених обставин колегія суддів вважає, що доводи наведені в апеляційній скарзі не знайшли своє підтвердження.

Суд першої інстанції повно з`ясувавши обставини справи надав вірну правову оцінку спірним правовідносинам та дійшов вірного висновку про відмову у прийнятті заяви про збільшення позовних вимог.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Телявського Анатолія Миколайовича- залишити без задоволення.

Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 14 листопада 2023 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач: В.В. Соколова

Судді: М.В. Мережко

Н.В. Поліщук

Повний текст постанови складений 08 березня 2024 року.