Справа №442/8023/23
Провадження №2/442/150/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2024 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючої - судді Грицай М.М.,

секретар судового засідання - Антоненко В.О.,

з участю позивача - ОСОБА_1 ,

відповідача - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

в с т а н о в и в :

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на дитину.

В обґрунтування позову посилається на те, що 22.11.2007 між нею та ОСОБА_2 укладено шлюб, який згодом розірваний за рішенням суду. У шлюбі з відповідачем народився син: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Син знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріально не допомагає, хоча є особою працездатного віку, на обліку у центрі зайнятості населення, як безробітний, не перебуває, інших дітей не має, виконавчі стягнення відсутні. Враховуючи потреби неповнолітнього сина, вважає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на сина у розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Зважаючи на вищенаведене, просить суд задоволити позов.

Відповідач подав заперечення на позов, де вказав, що офіційно не працює, не має стабільного доходу, підробляє тимчасовими роботами, на його утриманні перебувають батьки. Мама хворіє. Він оплачує комунальні послуги, купляє продукти та ліки. Його стан здоров`я теж погіршився. Отож, просить задоволити позов частково в розімірі 1/4 частки від доходу щомісяця.

У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та просила їх задоволити.

У судовому засіданні відповідач частково визнав позов та просив стягувати аліменти на сина в розмірі 1/4 частки від доходу щомісяця, оскільки він офіційно не працює, на його утриманні перебувають батьки, мати хворіє.

Заслухавши сторін, перевіривши матеріали справи, оцінивши докази, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов наступного висновку.

Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської обасті від 19.11.2012 у справі №1306/5707/2012 розрівано шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , зареєстрований 22.11.2007 у Відділі реєстрації актів цивільного стану міста Дрогобича Дрогобицького міськрайонного управління юстиції Львівської області, актовий запис №765. Після розірвання шлюбу залишено прізвище - ОСОБА_5 .

У шлюбі з відповідачем ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 22.07.2008, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану міста Дрогобича Дрогобицького міськрайонного управління юстиції Львівської області.

Батьки відповідача - ОСОБА_6 та ОСОБА_7 хворіють, що підтверджується довідками КНП "ЦПМСД" Комарнівської МР від 22.01.2024, згідно яких ОСОБА_6 , 1960 року народження, ОСОБА_7 , 1958 року народження, знаходяться на ОСОБА_8 " обліку в Новосільській АЗПСМ.

Згідно з висновком КНП "Городоцька центральна лікарня" Городоцької міської ради Львівської області, за результатами езофагогастродуоденоскопії від 14.07.2023 у ОСОБА_2 встановлено гастропатію, бульбіт, непрямі ознаки недостатності СОД.

Відповідно до довідки Львівського обласного центру зайнятості від 06.02.2024, ОСОБА_2 не перебуває на обліку у Городоцькому управлінні Львівської філії ЛОЦЗ як безробітний.

Як вбачається з Витягу про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 15.01.2024 за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Згідно з відомостями Городоцької ДПІ ГУ ДПС у Львівській області від 06.02.2024 за період І кварталу 2023 року по 3 квартал 2023 року, інформація щодо джерел/сум нарахованого (виплаченого) доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків щодо ОСОБА_2 відсутня.

Відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Положеннями ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України

Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно частини 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Обставини, які суд повинен врахувати при визначенні розміру аліментів, передбачені ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України. Ці обставини стосуються як дитини, так і платника аліментів: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно частини 2 статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Частиною 1 статті 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину (частина 5 статті 183 СК України).

Відповідно до частини 1 статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Отже, вимогами сімейного законодавства передбачено обов`язок батьків утримувати своїх неповнолітніх дітей. Зважаючи на подані сторонами докази у справі, враховуючи те, що відповідач не заперечив щодо стягнення з нього аліментів на сина в розмірі частини від усіх видів його заробітку щомісячно, такий не має стабільного доходу, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову про стягнення аліментів в розмірі частини від усіх видів заробітку відповідача щомісячно, чим забезпечить виконання ним батьківського обов`язку щодо утримання своєї неповнолітньої дитини.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання на підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати.

Оскільки позивачка при поданні даного позову була звільнена від сплати судового збору, суд, з урахуванням ч. 6 ст. 141 ЦПК України, дійшов висновку про необхідність стягнення такого з відповідача в дохід держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 13, 77-82, 206, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задоволити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (адреса: АДРЕСА_1 ), на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (адреса: АДРЕСА_2 ), аліменти на сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі частини від усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10.11.2023 і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь держави 1211,20 (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 копійок) судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 19.02.2024.

Суддя М.М. Грицай