Справа № 288/3272/23
Провадження № 2/288/118/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2024 року. смт.Попільня

Попільнянський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді - Рудник М. І.,

за участю секретаря судових засідань - Колодяжної Н.В.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - ОСОБА_2 ,

відповідача - ОСОБА_3 ,

представника відповідача - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Попільня Житомирської області в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі Позивач) звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 (далі Відповідач) про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди в якому вказує, що вона займає посаду начальника відділу освіти, культури, молоді та спорту Андрушівської сільської ради Житомирського району, Житомирської області та протягом більш ніж 20 років працює вчителем історії та права у ОСОБА_5 .Вітрука.

25 жовтня 2023 року в ОСОБА_5 .Вітрука відбулась зустріч з Відповідачем та ОСОБА_6 , підставою для якої був конфлікт сина Відповідача з іншим учнем. На даній зустрічі, крім зазначених осіб, були також присутні заступник директора ліцею з навчально-виховної роботи, заступник директора ліцею з виховної роботи, психолог ліцею та класний керівник 6 класу ліцею. Відповідач та ОСОБА_6 на зустрічі поводились досить агресивно по відношенню до присутніх, висловлювали зневажливе ставлення, допускали образливі вислови та звинувачення до класного керівника в неналежній організації освітнього процесу та відсутності з боку школи індивідуального підходу до виховання її сина.

Під час обговорення обставин інциденту, що стався між учнями, Відповідач почала кричати та вимагати від Позивача, гарантії того, що наслідки бійки між учнями не матимуть шкоди для здоров`я сина Відповідача та їй в подальшому не доведеться витрачатися на його лікування, проте Позивач відповіла, що вона цього гарантувати не може. Після чого, Відповідач та її чоловік почали ображати Позивача, а в подальшому Відповідач промовила фразу наступного змісту: «…я про Вас все знаю, а також те, де і скільки раз, ви п`яна валялися по селу…», що було висловлено у формі фактологічного твердження.

Присутні у приміщенні особи, після почутого не знали, як реагувати, а Позивач не відповідала на висловлене та не продовжувала конфлікт, при цьому зі сторони Відповідача продовжувались образливі вислови та звинувачення, але їх суть зводилась до особистої неприязні та не містила жодної інформації.

Позивач зазначає, що зі змісту поширеної інформації вбачається, що вона містить фактичні дані, а не оціночні судження, при цьому висловлювання та твердження Відповідача не відповідають дійсності та є такими, що порушують її особисті права, зокрема порочать її честь, гідність та ділову репутацію, так як доказів того, що Позивач могла перебувати у стані алкогольного сп`яніння та відповідно поводилась, у Відповідача немає і не може бути. Інформація поширена Відповідачем має негативний характер, оскільки повідомляє третім особам про порушення ним загальновизнаних правил співжиття, прийнятих у суспільстві вимог, принципів етики і моралі та є такою, що порушує її немайнові права.

Поширення недостовірної інформації свідчить про принизливе ставлення Відповідача до Позивача, що в свою чергу впливає на зниження цінності її особи, створює негативну соціальну оцінку особи в очах оточуючих, порушила її честь, оскільки професія вчителя є соціально важливою, передбачає безперервний та належний процес виховання дітей, взаємодії з ними. Висловлені твердження наразі є предметом обговорення, що негативно впливає на особисті права, честь та гідність Позивача, а також завдають їй моральних страждань, змушують виправдовуватися та спростовувати серед оточуючих висловлене.

У зв`язку з поширенням недостовірної інформації, Позивачу завдано моральну шкоду, ця інформація є негативною, формує у суспільстві думку про її не доброчесність та причетність до протиправної поведінки, в результаті чого вона отримала значний стрес, погіршився її емоційний стан та були порушені життєві зв`язки та вона змушена виправдовуватися у тому, чого не скоїла, в зв`язку з чим з Відповідача підлягає стягненню моральна шкода в розмірі 5000.00 гривень.

На підставі вищевикладеного, Позивач просить визнати недостовірною та такою, що порушує права інформацію розповсюджену ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: «…я про Вас все знаю, а також те, де і скільки раз, ви п`яна валялись по селу…»; зобов`язати ОСОБА_3 спростувати недостовірну інформацію, поширену відносно ОСОБА_1 шляхом усного пояснення присутнім та учасникам зустрічі 25 жовтня 2023 року, що нею поширена неперевірена інформація відносно начальника відділу освіти, культури, молоді та спорту Андрушківської сільської ради Житомирського району, Житомирської області, яка виявилася неправдивою, порушила честь, гідність та ділову репутацію особи та призвела до завдання моральної шкоди; стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду за розповсюдження недостовірної інформації, яка порочить її честь, гідність і ділову репутацію в розмірі 5000.00 гривень.

Позивач та її представник в судовому засіданні позов підтримали та просили його задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні заявлені позовні вимоги не визнала та заперечувала проти їх задоволення, пояснила, що під зустрічі 25 жовтня 2023 року на якій була присутня Позивач, вона покидаючи приміщення висловилася, що є зразковою та відповідальною матір`ю, а також вказала: «…я не п`ю, і не валяюсь по селі…», маючи на увазі себе особисто, а не Позивача. 05 березня 2024 року в судовому засіданні надала письмові пояснення по суті позову.

Представник Відповідача в судовому засіданні заперечував проти поданого позову та 05 березня 2024 року надав письмове клопотання про відмову в задоволенні позову.

Суд, вислухавши сторони та їх представників, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

У відповідності до статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Розпорядженням сільського голови Андрушківської сільської ради від 07 червня 2017 року № 28-к, прийнято ОСОБА_1 на посаду начальника відділу освіти, культури, молоді та спорту Андрушківської сільської ради з 01 червня 2017 року, з окладом згідно штатного розпису, як таку що успішно пройшла конкурсний відбір. /а.с.13, 71/

18 вересня 2023 року відділом освіти, культури спорту Андрушківської сільської ради винесено повідомлення про наслідки нещасного випадку з ОСОБА_7 , який навчається (виховується) в Андрушківському ліцеї ім.А.Н. Вітрука, 6 клас, за актом про нещасний випадок від 16 вересня 2023 року. Поставлено діагноз забій м`яких тканин голови, звільнений від навчання з 13 вересня 2023 року по 15 вересня 2023 року. /а.с.14/

Згідно Акту № 2 про нещасний випадок що стався із здобувачем освіти, 12 вересня 2023 року під час перерви о 11.20 годині, учні 6 класу на спортивному майданчику грали м`ячем. ОСОБА_8 і ОСОБА_7 розпочали сперечатися за м`яч. Під час суперечки ОСОБА_8 головою вдарив ОСОБА_9 в голову. ОСОБА_7 отримав забій голови. Причиною нещасного випадку є порушення правил безпечної поведінки на перерві під час гри м`ячем. Висновок комісії про наслідки нещасного випадку нещасний випадок стався з ОСОБА_10 через недотримання правил безпечної поведінки під час гри з м`ячем. /а.с.14-16/

06 жовтня 2023 року ОСОБА_3 звернулась до начальника відділу освіти Житомирського району з заявою в якій зазначила, що в акті про нещасний випадок із її сином ОСОБА_10 вказано, що подія сталася з його вини, а тому вона змушена звернутись до відділу. При розмові з представниками ліцею у випадку, що стався звинуватили лише її сина, а про дитину яка його вдарила навіть не згадували. В подальшому на її сина почався психологічний тиск, його почали принижувати у будь-якій ситуації та безпідставно звинувачувати. ОСОБА_3 хвилюється за сина, який знаходиться в нервовому стані в зв`язку з тим, що його батько перебуває на війні, а зважаючи на його підлітковий вік, вона має побоювання щоб він нічого собі не заподіяв. На її думку, класний керівник та педагогічний колектив повинні однаково відноситися до всіх дітей, проте обстановка в класі неблагополучна. В заяві просить припинити психологічний тиск на її дитину, шукати методи для покращення відношень учень > вчитель > учень, всі діти які винні в цій ситуації повинні бути однакові, нести відповідальність нарівні, а не її син винен, а ОСОБА_11 ні, до її дитини повинні бути нормальні відносини, так як він вже не хоче ходити до школи. /а.с.16-18/

Житомирською районною військовою адміністрацією Житомирської області 16 жовтня 2023 року за вих.№ К-94 повідомлено голову Андрушківської сільської ради та начальника відділу освіти, культури, молоді та спорту про надходження 06 жовтня 2023 року звернення ОСОБА_3 щодо булінгу сина заявниці, просили розглянути дане звернення у визначені терміни. /а.с.15, 52/

Як вбачається з характеристики на учня 6 класу ОСОБА_9 , виданої Андрушківським ліцеєм, він навчається в ліцеї з 1 класу, має початковий рівень успішності, зацікавлення у вивченні шкільних предметів не проявляє, на перервах порушує дисципліну. У вільний час відвідує спортивний гурток з футболу, де проявляє себе з кращої сторони, має грамоти та подяки з футбольних турнірів. Школу відвідує систематично, занять без поважної причини не пропускає. Батько проживає окремо, мати на дзвінки класного керівника відповідає, самостійно не телефонує, шкільним життям не цікавиться, на батьківські збори 21 вересня 2023 року не з`явилась. У 2022-2023 роках приходила до школи на запрошення заступника директора з виховної роботи з питання порушення її сином поведінки на уроках. /а.с.19/

13 жовтня 2023 року за вих. № 252/01-23 відділом освіти, культури, молоді та спорту Андрушківської сільської ради повідомлено Житомирську районну військову адміністрацію Житомирської області про те, що освітній процес у Андрушківському ліцеї відбувається згідно норм чинного законодавства, ОСОБА_3 стосовно дискримінації її сина до відділу не зверталась. /а.с.20. 54-55/

23 жовтня 2023 року за вих. № 171/01-23 відділом освіти, охорони здоров`я, культури та спорту Житомирської РДА у відповідь на лист відділу освіти, культури, молоді та спорту Андрушківської сільської ради 13 жовтня 2023 року за вих. № 252/01-23 повідомлено, що з метою вирішення конфліктної ситуації просять організувати зустріч із заявницею ОСОБА_3 та проінформувати про її результати. /а.с.21, 53/

Відповідно до повідомлення начальника відділу освіти, культури, молоді та спорту Андрушківської сільської ради Малишевої М.А. від 26 жовтня 2023 року за вих.№ 263, направленого відділу освіти, охорони здоров`я, культури та спорту Житомирської РДА, 25 жовтня 2023 року в ліцеї в присутності: заступника директора ліцею ОСОБА_12 , заступника директора з виховної роботи ОСОБА_13 , шкільного психолога ОСОБА_14 , класного керівника ОСОБА_15 , начальника відділу освіти, культури, молоді та спорту Андрушківської сільської ради Малишевої М.А., відбулася зустріч з ОСОБА_3 , яка прийшла з ОСОБА_6 та вимагала надати гарантії того, що її дитина в подальшому не буде мати наслідків для здоров`я, в зв`язку з травмою, отриманою під час конфлікту з ОСОБА_8 . При цьому на зустрічі мати дитини звинуватила ОСОБА_1 в алкоголізмі та тому, що вона «валяється» в селі. Зважаючи на конфліктну ситуацію, створену на ґрунті безпідставних та абсурдних звинувачень, вважає за доцільне припинити подальше розслідування фактів, викладених у зверненні ОСОБА_3 щодо булінгу її сина. /а.с.21, 58-60/

Згідно пояснювальної записки директора Андрушківського ліцею Осадчої Н.В. від 12 жовтня 2023 року наданої на ім`я начальника відділу освіти, культури, молоді та спорту Андрушківської сільської ради ОСОБА_1 , нещасний випадок з ОСОБА_10 було розслідувано комісією та встановлено, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 посперечались за м`яч, суперечка переросла в бійку та ОСОБА_8 вдарив ОСОБА_9 головою в голову, комісія зазначила, що нещасний випадок стався через недотримання учнями правил безпечної поведінки. Коли учні повернулись, ОСОБА_16 було запропоновано пройти до медпункту, проте він відмовився, при цьому класний керівник зателефонувала матерям обох учасників бійки. З ОСОБА_8 та його матір`ю були проведені бесіди про недопустимість фізичного насильства та порушень правил поведінки. На батьківські збори, які відбулися 21 вересня 2023 року ОСОБА_3 не прийшла, до дирекції ліцею ні усно, ні письмово з жодною скаргою не зверталася. /а.с.19. 70/

Згідно пояснювальної записки ОСОБА_17 , класного керівника 6 класу Андрушківського ліцею від 26 жовтня 2023 року, вона була 25 жовтня 2023 року присутня на зустрічі з ОСОБА_3 та ОСОБА_6 на якій було запропоновано врегулювати конфлікт, який стався між учнями. ОСОБА_6 змінив напрям бесіди та почав звинувачувати вчителів у некомпетентності та неправильному розслідуванні нещасного випадку, який стався між учнями. ОСОБА_3 звинуватила вчителів, адміністрацію школи та медичного працівника у ненаданні медичної допомоги дитині, а в подальшому звинуватила вчителів у некомпетентності та упередженому ставленні до її сина. Протягом розмови ОСОБА_6 підбурював ОСОБА_3 , провокував її на агресивну поведінку щодо вчителів. В подальшому ОСОБА_18 перевів розмову на особистості вчителів та ОСОБА_1 , почав її ображати та втручатись в особисте життя, зводити наклеп. Тим самим він спровокував на образливі вислови і ОСОБА_3 з якими вони і залишили кабінет. Після цієї розмови стан у всіх був пригнічений. Вважає, що звинувачення ОСОБА_3 та ОСОБА_6 були безпідставними, надуманими і неперевіреними, а поведінка агресивною і неприпустимою. /а.с.22, 63-64/

Згідно пояснювальної записки ОСОБА_12 , заступника директора з навчально-виховної роботи Андрушківського ліцею від 26 жовтня 2023 року, вона була 25 жовтня 2023 року присутня на зустрічі з ОСОБА_3 та ОСОБА_6 на якій було запропоновано врегулювати конфлікт, який стався між учнями. ОСОБА_6 почав звинувачувати вчителів у некомпетентності при розслідування нещасного випадку, а ОСОБА_3 звинуватила вчителів, адміністрацію ліцею, медичного працівника в ненаданні сину медичної допомоги та вказала, що вчителі не мають належної освіти. ОСОБА_6 підбурював ОСОБА_3 , ображав начальника відділу освіти, втручався у її життя та спровокував ОСОБА_3 на образливі вислови в бік керівника відділу освіти. /22-23, 65-66/

Згідно пояснювальної записки ОСОБА_19 , практичного психолога Андрушківського ліцею від 26 жовтня 2023 року, вона була 25 жовтня 2023 року присутня на зустрічі з ОСОБА_3 та ОСОБА_6 на якій було запропоновано врегулювати конфлікт, який стався між учнями. При цьому ОСОБА_6 змінив напрям бесіди та почав звинувачувати вчителів у некомпетентності, неправильному розслідуванні нещасного випадку, який стався між учнями, ненаданні медичної допомоги дитині. ОСОБА_3 вказала, що процес навчання організований неправильно та наявність упередженого ставлення до її сина. ОСОБА_6 підбурював ОСОБА_3 та провокував її щодо агресивної поведінки щодо вчителів. Під час пояснень ОСОБА_1 , ОСОБА_6 та ОСОБА_3 переходили на особистість, почали втручатись в особисте життя та безпідставно її ображати як матір та людину, вважає, що їх поведінка є неприпустимою. /а.с.61-62/

Згідно пояснювальної записки ОСОБА_13 , заступника директора з виховної роботи Андрушківського ліцею від 26 жовтня 2023 року, вона була 25 жовтня 2023 року присутня на зустрічі з ОСОБА_3 та ОСОБА_6 на якій було запропоновано врегулювати конфлікт, який стався між учнями. ОСОБА_6 звинуватив вчителів у некомпетентності при розслідуванні нещасного випадку, а ОСОБА_3 в ненаданні дитині медичної допомоги, неналежному рівні освіти вчителів та упередженому ставленні до її сина, на будь-які пояснення реагували негативно. ОСОБА_6 підбурював ОСОБА_3 до агресивної поведінки, а в подальшому вони перейшли на особистість ОСОБА_1 , почали втручатись у її особисте життя, ображати як матір та людину. Вважає їх поведінку неприпустимою, а звинувачення надуманими та безпідставними. /а.с.67-69/

Відповідно до характеристики, виданої начальником відділу пожежного нагляду та технічних засобів охорони ВП Київський загін воєнізованої охорони філії «Відомча воєнізована охорона» АТ «Укрзалізниця», ОСОБА_3 з квітня 2009 року працює на посаді старшого інструктора з протипожежної профілактики виробничого підрозділу Київський загін воєнізованої охорони. За час роботи зарекомендувала себе з позитивної сторони, дисциплінована, професійно підготовлений працівник. Свої посадові обов`язки виконує добросовісно і сумлінно, з почуттям відповідальності за доручену справу. Має зразкову виконавчу дисципліну. По характеру спокійна, коректна, стримана у взаємовідносинах з колегами по роботі, за час роботи стягнень не було. /а.с.45/

12 грудня 2023 року дитячою клінічною лікарнею № 6 Шевченківського району міста Києва видано довідку про те, що дитина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходиться на стаціонарному лікуванні в кардіоревматологічному відділенні з 07 грудня 2023 року по даний час. /а.с.46/

Службою у справах дітей Житомирської РДА за вих.№ 715-6/171 від 11 жовтня 2023 року рекомендовано службі у справах дітей Андрушківської сільської ради обстежити умови проживання сім`ї ОСОБА_3 та провести з матір`ю профілактично-роз`яснювальну роботу щодо належного виконання батьківських обов`язків, так як за наявною інформацією її син ОСОБА_16 має конфлікти з однолітками, схильний до агресії, а мати дітей на контакт з вчителями та мешканцями села не йде. /а.с.47/

Згідно Акту обстеження умов проживання ОСОБА_3 , умови проживання задовільні, будинок газифікований з водопостачанням. У кімнатах чисто, прибрано, будинок умебльований, наявні всі побутові прилади. Діти: - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; - ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_3 мають одну спільну кімнату, окремі спальні місця, шкільний куточок, забезпечені одягом, взуттям, предметами особистої гігієни, продуктами харчування, шкільним приладдям. ОСОБА_3 виховує наразі дітей одна. Хлопці допомагають матері по господарству, годують курей, собаку, миють посуд, прибирають у будинку. Мати працює у м.Києві, приїжджає додому близько 17.00 години, у разі її відсутності за дітьми наглядає дідусь ОСОБА_6 (батько другого чоловіка матері, який помер). Мати проводить бесіди з дітьми про поведінку в школі під час шкільних уроків, з односельчанами та вчителями. /а.с.48-49/

Як вбачається з довідки від 08 вересня 2023 року, солдат ОСОБА_21 , дійсно перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 Збройних Сил України. /а.с.50/

Відповідно до пояснень ОСОБА_3 від 15 вересня 2023 року, її син ОСОБА_22 навчається в 6 класі Андрушківського ліцею та 12 вересня 2023 року до неї зателефонувала класний керівник ОСОБА_15 і повідомила, що її сина вдарив у голову однокласник ОСОБА_8 . Після уроків її син прийшов додому і повідомив, що в нього болить голова і на голові у нього була гематома. Наступного дня вони пішли до сімейного лікаря, щоб отримати медичну допомогу та їм дали направлення на обстеження. /а.с.51/

20 листопада 2023 року за вих.№ 186 відділом освіти, охорони здоров`я, культури та спорту Житомирської РДА повідомлено ОСОБА_3 про те, що за результатами зустрічі щодо врегулювання конфліктної ситуації, відділ освіти, культури, молоді та спорту Андрушківської сільської ради надав відповідь про те, що вважає за доцільне припинити подальше розслідування фактів, викладених у зверненні ОСОБА_3 /а.с.56-57/

Під час розгляду справи судом було витребувано від відділення поліції № 2 Житомирського РУП ГУ НП в Житомирській області Висновок про результати розгляду звернення ОСОБА_3 ЄО № 3582 від 15 вересня 2023 року, до якого додано: - довідку про результати розгляду звернення ОСОБА_3 від 04 жовтня 2023 року в якій вказано, що 12 вересня 2023 року о 13.00 годині в АДРЕСА_1 , ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , спричинив фізичний біль своєму однокласнику ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . В діях ОСОБА_23 на момент проведення перевірки не вбачаються ознаки кримінального чи адміністративного правопорушення, оскільки він не досяг віку з якого настає відповідальність. В даному випадку в діях матері ОСОБА_23 ОСОБА_24 містяться ознаки адміністративного правопорушення, передбачені статтею 184 КУпАП; - електронний рапорт від 15 вересня 2023 року за заявою ОСОБА_6 ; - пояснення ОСОБА_3 від 15 вересня 2023 року; - пояснення ОСОБА_23 від 21 вересня 2023 року; - протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 049747 від 21 вересня 2023 року, в якому зафіксовано факт вчинення ОСОБА_24 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 184 КУпАП та вона в поясненнях визнавала свою винність; - повідомлення ОСОБА_3 від 05 жовтня 2023 року.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 пояснила, що вона працює в Андрушківському ліцеї ім. А.Н.Вітрука на посаді заступника директора з виховної роботи та вона знайома з ОСОБА_3 близько року. Про ситуацію, що побилися два хлопчики в школі вона дізналась пізніше, а 25 жовтня 2023 року вона, заступник директора ліцею з навчально-виховної роботи ОСОБА_12 , психолог ОСОБА_19 , класний керівник ОСОБА_15 та начальник відділу освіти ОСОБА_1 зібрались в ліцеї на зустріч з ОСОБА_3 та ОСОБА_6 з даного приводу. На вказаній зустрічі ОСОБА_3 та ОСОБА_6 були стривожені та висловлювали претензій до вчителів щодо учбового процесу та ненадання допомоги дитині. В кінці зустрічі ОСОБА_3 , виходячи з кабінету висловилась на адресу ОСОБА_1 зі словами: «…я про вас все знаю, я не п`ю і не валяюсь по селі…». При цьому, ОСОБА_3 дивилась на ОСОБА_1 , а тому всі присутні, вирішили, що даний вислів стосується її.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_15 пояснила, що вона працює в Андрушківському ліцеї ім. А.Н.Вітрука на посаді вчителя та є класним керівником 6-го класу в якому навчається ОСОБА_22 та їй відомо про бійку, яка сталася між ним та ОСОБА_8 . 25 жовтня 2023 року вона, заступник директора ліцею з навчально-виховної роботи ОСОБА_12 , заступника директора з виховної роботи ОСОБА_13 , психолог ОСОБА_19 та начальник відділу освіти ОСОБА_1 зібрались в ліцеї на зустріч з ОСОБА_3 та ОСОБА_6 з метою врегулювання даного конфлікту. На вказаній зустрічі ОСОБА_3 та ОСОБА_6 звинувачували вчителів у некомпетентності. В кінці зустрічі ОСОБА_1 сказала ОСОБА_3 , що вона її знає візуально, на що ОСОБА_3 відповіла: «…я теж про вас все знаю, що ви пили і валялись по селі…» та вийшли з кабінету. На уточнюючі запитання представника Відповідача та суду, як саме звучав вислів: «…я не п`ю і не валяюсь по селі…» або «…ви пили і валялись по селі…», свідок пояснила, що вона вже дослівно не пам`ятає.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 пояснив, що ОСОБА_3 є його невісткою та він допомагає їй з вихованням її дітей від першого шлюбу ОСОБА_25 та ОСОБА_16 . У вересні 2023 року між ОСОБА_16 та ОСОБА_8 сталась бійка, а тому ОСОБА_3 звернулась до відділу освіти Житомирської РДА. 25 жовтня 2023 року між ним, ОСОБА_3 та представниками ліцею відбулася зустріч з приводу конфлікту, який стався між дітьми. Присутні на вказаній зустрічі представники ліцею та начальник відділу освіти почали звинувачувати ОСОБА_3 в тому, що вона не вміє виховувати дітей, а начальник відділу освіти запитувала, чому вона звернулась до Житомирської РДА, а не вирішувала даний конфлікт на місці, в зв`язку з чим ОСОБА_3 вивели з рівноваги. В кінці зустрічі, ОСОБА_3 сказала: «…я не п`ю і не валяюсь по селі…», маючи на увазі себе, а не ОСОБА_1 .

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_19 пояснила, що вона працює в Андрушківському ліцеї ім. А.Н.Вітрука на посаді психолога та 25 жовтня 2023 року була присутня на зустрічі з ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , яка відбулася з приводу конфлікту між учнями 6 класу ОСОБА_10 та ОСОБА_8 . На зустрічі також були присутні заступник директора ліцею з навчально-виховної роботи ОСОБА_12 , заступник директора з виховної роботи ОСОБА_13 , класний керівник ОСОБА_15 та начальник відділу освіти Малишева М.А. ОСОБА_6 вказав, що акт про нещасний випадок складений неправильно та звинувачував вчителів у некомпетентності, а ОСОБА_3 висловлювала своє незадоволення учбовим процесом. В кінці зустрічі ОСОБА_3 дивлячись на ОСОБА_1 , сказала: «…я під заборами не валяюсь…». На уточнюючі запитання представника Відповідача, як саме звучав вислів: «…я не п`ю і не валяюсь по селі…», свідок пояснила, що вона вже дослівно не пам`ятає.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 пояснила, що вона працює в Андрушківському ліцеї ім. А.Н.Вітрука на посаді заступника директора з навчально-виховної роботи. 25 жовтня 2023 року вона, заступник директора з виховної роботи ОСОБА_13 , психолог ОСОБА_19 , класний керівник ОСОБА_15 та начальник відділу освіти Малишева М.А. були присутні на зустрічі з ОСОБА_3 та ОСОБА_6 з приводу конфлікту між учнями 6 класу ОСОБА_10 та ОСОБА_8 . Від ОСОБА_3 та ОСОБА_6 були претензії до вчителів щодо навчально-виховного процесу. В кінці зустрічі ОСОБА_3 , виходячи з кабінету висловилась на адресу ОСОБА_1 зі словами: «…я знаю, що ви п`єте та валяєтесь по селі…».

Статтею 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Згідно статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення.

Позивач звернулася до суду з позовом в якому просить визнати недостовірною та такою, що порушує її права інформацію розповсюджену Відповідачем, а саме: «…я про Вас все знаю, а також те, де і скільки раз, Ви п`яна валялись по селу…», зобов`язати Відповідача спростувати недостовірну інформацію, поширену відносно неї та стягнути з Відповідача на свою користь моральну шкоду за розповсюдження недостовірної інформації, яка порочить її честь, гідність і ділову репутацію в розмірі 5000.00 гривень, з тих підстав, що інформація, яку розповсюдила Відповідач є такою, що порушує її особисті права, зокрема порочать її честь, гідність та ділову репутацію, так як відсутні докази того, що Позивач могла перебувати у стані алкогольного сп`яніння.

Статтею 32 Конституції України визначено, що кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації.

Відповідно до статті 34 Конституції України, кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

Згідно статті 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Кожен має право на свободу вираження поглядів в розумінні статті 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів.

Здійснення цих прав може бути обмежене законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя.

Ураховуючи викладене та беручи до уваги зазначені конституційні положення, суди при вирішенні справ про захист гідності, честі та ділової репутації повинні забезпечувати баланс між конституційним правом на свободу думки і слова, правом на вільне вираження своїх поглядів та переконань, з одного боку, та правом на повагу до людської гідності, конституційними гарантіями невтручання в особисте і сімейне життя, судовим захистом права на спростування недостовірної інформації про особу, з іншого боку.

Відповідно до частини першої статті 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Згідно зі статтями 297, 299 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі, на недоторканість своєї ділової репутації, а також право на звернення до суду з позовом про захист її гідності, честі та ділової репутації.

Способами захисту гідності, честі чи ділової репутації від поширення недостовірної інформації можуть бути, крім права на відповідь та спростування недостовірної інформації, також і вимоги про відшкодування збитків та моральної шкоди, заподіяної такими порушеннями як фізичній, так і юридичній особі. Зазначені вимоги розглядаються відповідно до загальних підстав щодо відповідальності за заподіяння шкоди (пункт 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи»).

При розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

У разі якщо позивач є публічною особою, то суд, розглядаючи і вирішуючи справу про захист його гідності, честі чи ділової репутації, враховує положення Декларації Комітету Міністрів Ради Європи про свободу політичних дебатів у засобах масової інформації, схваленої 12 лютого 2004 року (далі - Декларація), а також рекомендації, що містяться у Резолюції № 1165 (1998) Парламентської Асамблеї Ради Європи про право на недоторканність особистого життя (далі - Резолюція).

У Резолюції зазначається, що публічними фігурами є особи, які обіймають державні посади і (або) користуються державними ресурсами, а також усі ті, хто відіграє певну роль у суспільному житті (у галузі політики, економіки, мистецтва, соціальній сфері, спорті чи в будь-якій іншій галузі).

У статтях 3, 4, 6 Декларації вказано, що оскільки політичні діячі та посадові особи, які обіймають публічні посади або здійснюють публічну владу на місцевому, регіональному, національному чи міжнародному рівнях, вирішили апелювати до довіри громадськості та погодилися «виставити» себе на публічне політичне обговорювання, то вони підлягають ретельному громадському контролю і потенційно можуть зазнати гострої та сильної громадської критики у засобах масової інформації з приводу того, як вони виконували або виконують свої функції. При цьому зазначені діячі та особи не повинні мати більшого захисту своєї репутації та інших прав порівняно з іншими особами.

Таким чином, межа допустимої критики щодо політичного діяча чи іншої публічної особи є значно ширшою, ніж окремої пересічної особи. Публічні особи неминуче відкривають свої слова і вчинки для ретельної уваги всього суспільства, повинні це усвідомлювати і мають виявляти більшу терпимість.

У цій категорії справ суду необхідно надати оцінку балансу права особи, на свободу вираження поглядів, а також права особи на повагу до його гідності та честі, на недоторканність своєї ділової репутації.

Підставою для втручання у право на свободу вираження поглядів, для задоволення позову про захист гідності та честі фізичної особи, ділової репутації фізичної чи юридичної особи, є сукупність таких обставин: поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Одним із основних питань, яке підлягає вирішенню у цій категорії справ, є визначення характеру поширеної інформації та з`ясування, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням. При цьому підлягає врахуванню зміст поширеної інформації, її значення для суспільної дискусії, важливість посади, яку обіймає особа, відносно якої поширена інформація, достовірність інформації, наслідки її поширення.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про інформацію» ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Якщо особа вважає, що оціночні судження або думки принижують її гідність, честь чи ділову репутацію, а також інші особисті немайнові права, вона вправі скористатися наданим їй законодавством правом на відповідь, а також на власне тлумачення справи у тому самому засобі масової інформації з метою обґрунтування безпідставності поширених суджень, надавши їм іншу оцінку.

Спростованою може бути інформація, яка містить відомості про події та явища (факти), яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). В будь-якому випадку це має бути інформація, істинність якої можливо перевірити, існування таких фактів не залежить від їх суб`єктивного сприйняття чи заперечення через думки і погляди особи.

Вільне вираження поглядів є істотним чинником повноцінного розвитку особистості в суспільстві, як і здатність особи сприймати заперечення, спонукання, заохочення через думки, ідеї, висловлені іншими людьми.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Частиною першою статті 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) визначено, що кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів. Ця стаття не перешкоджає державам вимагати ліцензування діяльності радіомовних, телевізійних або кінематографічних підприємств.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (далі -ЄСПЛ) свобода вираження поглядів є однією з важливих засад демократичного суспільства та однією з базових умов прогресу суспільства в цілому та самореалізації кожної окремої особи. Відповідно до пункту 2 статті 10 Конвенції вона стосується не тільки «інформації» чи «ідей», які сприймаються зі схваленням чи розглядаються як необразливі або нейтральні, але й тих, які можуть ображати, шокувати чи непокоїти. Саме такими є вимоги плюралізму, толерантності та широти поглядів, без яких немає «демократичного суспільства» (рішення у справі «Карпюк та інші проти України» від 06 жовтня 2015 року).

За змістом усталеної практики ЄСПЛ втручання в свободу вираження власних думок та поглядів порушує свободу висловлення думки в трьох випадках: якщо воно здійснено не на підставі закону, якщо воно не переслідує допустимої мети або якщо воно порушує баланс між метою, заради якої здійснено втручання, і свободою вираження думки.

ЄСПЛ також підтвердив, що правдивість оціночних суджень не припускає можливості доказування, і оціночні судження дійсно слід відрізняти від фактів, існування яких може бути підтверджене, та виділив три можливі варіанти фундаменту, на якому можна побудувати свою оцінку: факти, що вважаються загальновідомими; підтвердження висловлювання яким-небудь джерелом; посилання на незалежне дослідження.

Таким чином, фактичні твердження та оціночні судження є різними поняттями, а розмежовування цих термінів лежить в основі захисту права на честь та гідність як особистих немайнових прав.

За своїм характером судження є розумовим актом, що має оціночний характер та виражає ставлення того, хто говорить, до змісту висловленої думки і напряму, що пов`язано з такими психологічними станами, як віра, впевненість чи сумнів.

Повинно бути зроблене чітке розмежування між констатацією фактів та оціночними судженнями. У той час як наявність фактів може бути продемонстровано, достовірність оціночних суджень не піддається доведенню. Вимогу доводити достовірність оціночних суджень неможливо виконати, вона порушує свободу думки як таку. Отже, коли робляться твердження про поведінку третьої особи, деколи може бути важко віднайти різницю між оцінкою фактів та оціночними судженнями. Проте навіть оціночне судження може бути надмірним, якщо воно не має під собою фактичних підстав.

Чинним законодавством не передбачено можливість притягнення до відповідальності за висловлювання оціночних суджень, тому що вони, як і думки, переконання, судження, критична оцінка певних фактів і недоліків, не можуть бути предметом судового захисту, оскільки, будучи вираженням суб`єктивної думки і поглядів, не можуть бути перевірені на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів).

Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 25 січня 2023 року у справі № 761/33563/20.

Позивач вказує, що підставою для звернення до суду є те, що на зустрічі, яка відбулась з приводу конфлікту, який виник між сином Відповідача та іншим учнем, на якій були присутні, Відповідач, Позивач, як начальник відділу освіти, культури, молоді та спорту Андрушківської сільської ради та представники Андрушківського ліцею: заступник директора з навчально-виховної роботи Дворська Л.В., заступник директора з виховної роботи Кравець І.І., психолог ОСОБА_19 , класний керівник Руцька Ж.Л., Відповідач образила Позивача, поширивши про неї недостовірну інформацію наступного змісту: «…я про Вас все знаю, а також те, де і скільки раз, Ви п`яна валялись по селу…». Вказана інформація містить фактичні дані, а не оціночні судження, має негативний характер, порушує особисті немайнові права Позивача, свідчить по принизливе ставлення до неї, що впливає на зниження цінності її особи.

Під час розгляду справи судом встановлено, що за своїм змістом інформація, з приводу визнання якої недостовірною Позивач звернулась до суду, не може бути витлумачена як повідомлення про конкретні факти так, поведінка Відповідача на зустрічі відображає її власні переживання й емоції, викликані певними подіями, а саме те, що з її сином стався нещасний випадок та він отримав травму, в зв`язку з якою проходив лікування, Відповідач зверталась до уповноважених осіб з приводу булінгу сина, а тому будучи присутньою на зустрічі мала упереджене особисте сприйняття її результатів, крім того, присутні на зустрічі представники ліцею в своїх письмових поясненнях та наданих в судових засіданнях показах вказали, що на створення конфлікту та різкі вислови її також підбурював ОСОБА_6 , при цьому будучи занепокоєним відношенням до її сина. Отже, вищенаведені висловлення є вираженням суб`єктивної думки і поглядів Відповідача і не свідчать про приниження честі, гідності та ділової репутації Позивача. Висловлювання Відповідача відображають лише її власну оцінку реальних подій, висловлену у формі оціночних суджень, критичних зауважень, припущень, та не є недостовірною інформацією, що відповідно до статті 277 ЦК України підлягає спростуванню.

Таким чином інформація, висловлена Відповідачем є вираженням її власних думок, її не можна витлумачити як таку, що містить фактичні дані, а тому не є підставою для захисту права на повагу честі, гідності та ділової репутації та, відповідно, не є предметом судового захисту.

Під час розгляду справи Позивач вказала, що висловлювання Відповідача мало наступний зміст: «…я про Вас все знаю, я не п`ю і не валяюсь по селі…» та говорячи даний вислів, вона дивилась в її сторону, а тому Позивач сприйняла його, як адресований стосовно неї.

Крім того, допитані в судовому засіданні свідки, надали суперечливі покази як і щодо того який саме конкретно вислів було сказано Відповідачем, також кого він стосувався.

Таким чином, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження факту поширення Відповідачем недостовірної негативної інформації, яка б порушувала особисті немайнові права Позивача, а покази свідків у даній справі, не можуть бути визнані належним та допустимим доказом у розумінні статті 78 ЦПК України, оскільки під час розгляду справи не було встановлено факту поширення Відповідачем недостовірної інформації, яка б порушувала немайнові особисті права Позивача.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги про визнання недостовірною та такою, що порушує права інформацію, розповсюджену ОСОБА_3 25 жовтня 2023 року, а саме: «…я про Вас все знаю, а також те, де і скільки раз, Ви п`яна валялись по селу…» та зобов`язання ОСОБА_3 спростувати недостовірну інформацію, поширену відносно ОСОБА_1 шляхом усного пояснення присутнім та учасникам зустрічі 25 жовтня 2023 року, що нею поширена неперевірена інформація відносно начальника відділу освіти, культури, молоді та спорту Андрушківської сільської ради Житомирського району, Житомирської області, яка виявилася неправдивою, порушила честь, гідність та ділову репутацію особи та призвела до завдання моральної шкоди є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Позивачем також заявлено позовну вимогу про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 моральної шкоди за розповсюдження недостовірної інформації, яка порочить її честь, гідність і ділову репутацію в розмірі 5000.00 гривень.

Стаття 23 ЦК України визначає, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Згідно роз`яснень, які містяться в пункті третьому постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (далі Постанова № 4), під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Частиною другою пункту п`ятого вказаної Постанови визначено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправними діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші підстави, що мають значення для вирішення спору.

Відповідно до частини третьої пункту дев`ятого Постанови, визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової шкоди) суд повинен наводити у рішенні відповідні мотиви.

З огляду на те, що судом відмовлено у задоволенні позовних вимог в частині визнання недостовірною та такою, що порушує права інформації розповсюдженої Відповідачем та зобов`язання її спростувати, а заявлена позовна вимога про відшкодування моральної шкоди є похідною від зазначених вимог, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовної вимоги про відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частини першої, п`ятої, шостої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Відповідно до статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову.

Не підлягають, відповідно до статті 141 ЦПК України, до подальшого розподілу понесені Позивачем судові витрати, оскільки в задоволенні позову відмовлено.

Керуючись статтями 32, 34, 68 Конституції України; Законом України «Про інформацію»; Постановою Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи»; Постановою Пленуму Верховного суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»; статтями 15, 16, 23, 277, 297, 299 ЦК України; статтями 4, 5, 12, 13, 19, 23, 28, 48, 76, 78, 81, 82, 89, 128, 141, 258, 259, 263-265, 352, 354, 355 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Попільнянського

районного суду М. І. Рудник