Провадження № 2/947/441/24
27.02.2024 року м. Одеса
Київський районний суд м. Одеси в складі:
головуючого - судді Літвінової І.А.,
секретар суду помічник судді Романенко С.В. (за дорученням головуючого на підставі ч. 3 ст. 66 ЦПК України),
В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 27 квітня 2012 року між ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ АКЦІОНЕРНИЙ БАНК "УКРГАЗБАІІК та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № 016/255/2КР /И-12, відповідно до умов якого Банк надав Позичальнику кредит, у сумі 220 000.00 (двісті двадцять тисяч гривень 00 копійок), кредит надавався на придбання житлової нерухомості, а саме: однокімнатної квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 .
Також, 27 квітня 2012 року між ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ АКЦІОНЕРНИЙ БАНК "УКРГАЗБАНК та ОСОБА_1 було укладено договір іпотеки без оформлення заставної, предметом якого є квартира, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 .
Також зазначив, що в забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором між Банком, Позичальником та ОСОБА_2 було укладено Договір поруки, відповідно до умов якогопоручитель поручається перед Кредитором за виконання Позичальником зобов`язань по кредитному договору № 016/255/2КР /И-12 від 27.04.2012 року.
Позивач стверджує, що внаслідок неналежного виконання Позичальником своїх зобов`язань за кредитним договором, станом на 21 травня 2023 року утворилася заборгованість у розмірі 147 632,99 гривень, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом.
Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Літвіновій І.А.
Враховуючи положення статей 280, 281 ЦПК України судом постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи за наявними у ній матеріалами.
Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого.
Правовідносини по справі є цивільно-правовими та врегульовані Цивільним Кодексом України, главою 71, параграфом 2, про кредитний договір.
В ході розгляду справи судом встановлено, що 27 квітня 2012 року між ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ АКЦІОНЕРНИЙ БАНК "УКРГАЗБАІІК та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № 016/255/2КР /И-12.
Згідно з пунктом 1.1. Кредитного договору Банк надав Позичальнику кредит у сумі 220 000,00 (двісті двадцять тисяч гривень 00 копійок). Відповідно до п. 1.2. кредитного договору, кредит надавався па придбання житлової нерухомості, а саме: однокімнатної квартири, загальною площею 39.8 кв.м. житловою площею 15,7 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 . Кредит надавався Банком Позичальнику шляхом видачі готівки через касу Банку.
27 квітня 2012 року між ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ АКЦІОНЕРНИЙ БАНК "УКРГАЗБАНК та ОСОБА_1 було укладено договір іпотеки без оформлення заставної, який було посвідчено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Одеської області Таранською А.М.,, та зареєстровано в реєстрі за № 2962. Предметом договору іпотеки виступила квартира, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , відповідно до якої, приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, Таранською А.М., було накладено заборону щодо відчуження.
Підпунктом 1.3.1. Кредитного договору кредит надавався Відповідачу в строк з 27 квітня 2012 р. по 27 квітня 2027 року
Підпунктом 1.3.2. Кредитного договору Позичальник у будь-якому випадку був зобов`язаний повернути кредит у повному обсязі: - в термін, не пізніше 27 квітня 2027 року, якщо тільки не було застосовано інший термін повернення кредиту, встановлений за домовленістю Сторін на підставі додаткової угоди до цього Договору, або достроково, відповідно до умов Кредитного договору.
Пунктом 1.4. Кредитного договору визначено, що Позичальник повинен сплачувати Банку проценти за користування кредитними коштами за весь термін фактичного користування кредитом.
Підпунктом 1.4.1. Кредитного договору визначено, що за користування кредитними коштами у межах терміну кредитування була встановлена процентна ставка, яка встановлюється у розмірі 16.8% річних та була фіксованою.
Підпунктом 1.4.2. Кредитного договору за користування кредитними коштами, які були не повернуті в терміни передбачені Кредитним договором (прострочена заборгованість), процентна ставка встановлюється у розмірі 21,8% річних та є фіксованою.
Відповідно до розділу II кредитного договору, визначено умови забезпечення зобов`язання. Так, згідно з п. 2.1. у відповідності до договору іпотеки від 27 квітня 2012 року, укладеного одночасно з Кредитним договором між Банком та Позичальником, у забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором. Банком приймається в іпотеку нерухомість, яка зазначена у п. 1.2 Кредитного договору.
У відповідності до п. 2.2. Кредитного договору кредит забезпечується також всім належним Позичальнику майном, на яке може бути звернуто стягнення у порядку, встановленому чинним законодавством України. Позичальник засвідчує, що на момент підписання Кредитного договору його активи не знаходяться у податковій заставі.
Відповідно, до умов кредитного договору, а саме, до розділу ІІІ, чітко визначено порядок нарахування процентів за користування кредитними коштами та погашення заборгованості за кредитним договором.
Отже, згідно п. 3.1. Кредитного договору, Позичальник мав здійснювати повернення суми кредиту на рахунок № НОМЕР_5 (надалі Рахунок кредиту), відкритий у АБ «УКРГАЗБАНК», код банку 320478, щомісячно з 1-го (першого) по 10-е (десяте) число кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту, в розмірі, що становить 3 359,00 три тисячі триста п`ятдесят дев`ять гривень 00 копійок (надалі-плановий платіж).
Якщо останній день для сплати планового платежу припадає на вихідний або святковий день, то сплата чергового планового платежу по кредиту здійснюється у день, що передує такому вихідному або святковому дню.
Дострокове повне або часткове повернення кредиту дозволяється у будь-який банківський день. У разі сплати (погашення) Позичальником основної суми боргу у сумі, що перевищує розмір планового платежу, зобов`язання Позичальника зменшуються на суму такого погашення. У випадку внесення Позичальником коштів на погашення заборгованості за кредитом у сумі, що перевищує розмір планового платежу, надлишкова сума зараховується в рахунок сплати чергових платежів по строковій заборгованості за кредитом (окрім останнього банківського дня місяця). У разі внесення коштів в останній банківський день місяця, їх розподіл здійснюється Банком наступного банківського дня.
Також, відповідно до п. 3.2. Кредитного договору, було встановлено, що щомісячно, один раз на місяць, не пізніше 10-го (десятого) числа місяця, наступною за місяцем користування кредитом (окрім останнього місяця користування кредитом).
Якщо останній день для сплати процентів за користування кредитними коштами припадає на вихідний або святковий день, то сплата процентів здійснюється у день, що передує такому вихідному або святковому дню.
Згідно з п. 3.2.1. Кредитного договору, у разі порушення будь-якого або декількох зобов`язань, встановлених п.п. 4.3.6-4.3.9 Кредитного договору, щомісячно, один раз на місяць, з 1-го (першого) по 10-е (десяте) число кожного наступного місяця за місяцем нарахування (окрім останнього місяця користування кредитом), та у день остаточного погашення кредитної заборгованості (в т.ч. простроченої заборгованості), а також у день дострокового повного погашення заборгованості по кредиту (у випадку, якщо день повного погашення заборгованості/простроченої заборгованості за кредитом припадає на період застосування комісії за управління коштами в частині обслуговування кредитної заборгованості), позичальник зобов`язаний сплачувати комісію за управління коштами в частині обслуговування кредитної заборгованості, у розмірі, визначеному в п.п. 1.4.3 Кредитного договору, на рахунок № НОМЕР_5 , відкритий в АБ «УКРГАЗБАНК», код банку 320478.
Якщо останній день строку сплати комісії за управління коштами в частині обслуговування кредитної заборгованості припадає на вихідний або святковий день, то сплата комісії за управління коштами в частині обслуговування кредитної заборгованості здійснюється у день, що передує такому вихідному або святковому дню.
Статтею 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 629 ЦК України передбачено, що Договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
З розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 21 травня 2023 року утворилася заборгованість в сумі - 147 632,99 грн. за Кредитним договором №016/255/2КР/И-12 від 27 квітня 2012 року, яка складається: із заборгованості по кредиту строкова у розмірі - 126 550,66 грн.; - заборгованість по кредиту прострочена у розмірі - 11 503,71 грн.; заборгованість по процентах поточна у розмірі - 1 352,93 грн.; - заборгованість по процентах з відстроченим терміну у розмірі - 7 753,70 грн.; - заборгованість за несвоєчасне погашення кредиту та процентів (3% річних станом на 23.02.2022 року - 127,35 грн.; - сума збільшення заборгованості з урахуванням індексу інфляції за несвоєчасне погашення кредиту іа відсотків станом на 23.02.2022 року -344,69 грн.
Згідно статті 546 Цивільного кодексу України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.
В забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором між Банком, Позичальником та ОСОБА_2 було укладено Договір поруки № 016/255/2П/И-12 від 27.04.2012 року.
Частиною 1 статті 553 ЦК України передбачено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.
Згідно пункту 1.1. Договору поруки, Поручитель поручається перед Кредитором за виконання Позичальником зобов`язань по кредитному договору № 016/255/2П/И-12 від 27.04.2012 року, укладеному між Кредитором та Позичальником, за умовами якого Позичальник зобов`язаний у порядку та на умовах, викладених у кредитному договорі не пізніше 26 квітня 2027 року повернути кредит у розмірі 220 000,00 грн., сплатити проценти за користування кредитними коштами у межах терміну кредитування, виходячи з 16,8% річних, сплатити проценти за користування кредитними коштами, що не повернуті у терміни, передбачені кредитним договором (прострочена заборгованість), виходячи з 21,8% річних, а також комісії та неустойки у розмірі і випадках, передбачених кредитним договором, договором забезпечення за Кредитним договором.
Пунктом 1.2. Договору поруки передбачено, то Поручитель несе солідарну відповідальність з Позичальником перед Кредитором за порушення виконання зобов`язань по кредитному договору.
Відповідно до статті 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.
Частиною 1 етапі 543 ЦК України визначено, що у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.
Відповідно до частини 4 статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку поруки, встановленого договором поруки. Якщо такий строк не встановлено, порука припиняється у разі виконання основного зобов`язання у повному обсязі або якщо кредитор протягом трьох років з дня настання строку (терміну) виконання основного зобов`язання не пред`явить позову до поручителя. Якщо строк (термін) виконання основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор протягом трьох років з дня укладення договору поруки не пред`явить позову до поручителя. Для зобов`язань, виконання яких здійснюється частинами, строк поруки обчислюється окремо за кожною частиною зобов`язання, починаючи з дня закінчення строку або настання терміну виконання відповідної частини такого зобов`язання.
Пунктом 5.1. Договору поруки передбачено, що цей договір набирає чинності з моменту підписання Сторонами/уповноваженими представниками Сторін та скріплений відбитками печаток (за наявності) і діє протягом 30 років.
Суд, вивчивши матеріали справи, доходить до висновку, що в справі містяться достатньо доказів для ухвалення рішення про задоволення позовних вимог та стягнення з відповідачів на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» заборгованості у розмірі 147 632,99 гривень.
Згідно з ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
У відповідності до ч.ч. 1-3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Згідно з ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
У п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно з ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно з вимогами ст.ст. 124, 129 Конституції України, задачами цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних, прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Основними засадами судочинства є законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження та обов`язковість рішень суду до виконання.
Крім того, у відповідності зі ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Отже, з відповідачів на користь позивача також необхідно стягнути сплачений при подані позовної заяви до суду судовий збір у розмірі 2 684,00 гривень.
З урахуванням вищевикладеного та керуючись ст.ст. 206, 265, 280-289, ЦПК України, ст.ст. 3, 11, 15, 16, 509, 510, 526, 527, 611, 612, 623, 624, 625, 1046-1050, 1052, 1054 ЦК України, суд
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складення.
Днем складення заочного рішення є 27 лютого 2024 року.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заява про перегляд заочного рішення повинна бути подана у письмовій формі та відповідати вимогам, встановленим статтею 285 ЦПК України.
Суддя: ЛітвіноваІ.А.