06.03.2024 Справа № 940/1249/23
Провадження по справі № 2/940/53/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2024 року Тетіївський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Мандзюка С.В.

за участю секретаря судового засідання Зіп`юк Т.А.

представника позивачки адвоката Порхун О.П.

представника відповідача Рябоконя М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тетієві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Тетіївського відділу державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), третя особа: Акціонерне товариство «Універсал Банк», про зняття арешту з рухомого та нерухомого майна,

встановив:

У провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Тетіївського відділу державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), третя особа: Акціонерне товариство «Універсал Банк», про зняття арешту з рухомого та нерухомого майна.

У судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з`явилась. Представник позивачки адвокат Порхун О.П. у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити їх у повному обсязі.

Представник відповідача Тетіївського відділу державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Рябоконь М.В. позовні вимоги не визнав та просив відмовити позивачці у задоволенні позовних вимог.

Представник третьої особи Акціонерного товариство «Універсал Банк» у судове засідання не прибув, про час і місце його проведення повідомлений належним чином.

Розглянувши матеріали заяви, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, в межах виконавчого провадження № 36876892 старшим державним виконавцем Тетіївського РВДВС ГТУЮ у Київській області 06.03.2013 року винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження, якою накладено арешт на все майно, що перебуває у власності ОСОБА_1 , що підтверджується відомостями ВП-спецрозділ від 16.08.2023 року (а. с. 8-9).

Із відповіді, наданої 11.10.2023 року № 49647 Тетіївським відділом державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), вбачається, що при перевірці даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень та даних Єдиного реєстру боржників встановлено, що у Державному реєстрі речових прав існує чинний запис про обтяження всього нерухомого майна ОСОБА_1 за № 11827089, який зареєстровано 10.11.2011 року, та внесено на підставі виконавчого листа № 2-385 від 03.08.2010 року, виданого Тетіївським районним судом Київської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Універсал Банк» боргу в сумі 31745,34 грн. 17.06.2011 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 27147757 з виконання зазначеного виконавчого документа. 28.11.2011 року державним виконавцем на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції чинній на дату прийняття рішення) винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу.

Також, у Державному реєстрі речових прав існує чинний запис про обтяження всього нерухомого майна ОСОБА_1 за № 325689, який зареєстровано 10.11.2011 року, та внесено на підставі виконавчого листа № 2-385 від 03.08.2010 року, виданого Тетіївським районним судом Київської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Універсал Банк» боргу в сумі 3745,34 грн. 06.03.2013 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 36876892 з виконання зазначеного виконавчого документа. 26.11.2011 року державним виконавцем на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції чинній на дату прийняття рішення) винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу.

За таких обставин, Тетіївський відділ державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) вважають, що відсутні підстави для зняття арешту з майна ОСОБА_1 . Також повідомив, що виконавчі провадження № 11827089 та № 36876892 знищені як такі, термін зберігання яких закінчився (а. с.11-12).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах,у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Під час виконання судових рішень сторони виконавчого провадження мають право оскаржити рішення, дії або бездіяльність органів державної виконавчої служби, їх посадових осіб, виконавців чи приватних виконавців у порядку судового контролю, оскільки виконання судового рішення є завершальною стадією судового розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

В порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до ст. 19 ЦПК України розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

У разі, якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, що передбачено Законом України «Про виконавче провадження».

Такий висновок міститься в постанові Великої Палати Верховного Суду від 02 жовтня 2019 року у справі № 904/51/19.

У разі відсутності матеріалів відкритого виконавчого провадження орган державної виконавчої служби у разі звернення особи зі скаргою має обґрунтувати правомірність тривалого перебування майна особи під арештом та забороною відчуження, а тому звернення з вимогою, зокрема, щодо оскарження рішення, дій, бездіяльності державного виконавця в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України, буде ефективним способом захисту.

Такий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 01 лютого 2023 року у справі № 206/2832/21.

Як встановлено у ході судового розгляду справи, позивачка ОСОБА_1 є боржником у виконавчому провадженні, відтак вона не може пред`являти позов про зняття арешту з майна, оскільки законом у цьому випадку передбачений інший спосіб судового захисту, а саме, оскарження боржником рішення, дій, бездіяльності державного виконавця в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Отже, враховуючи, що арешт накладено на майно ОСОБА_1 , яка є боржником у виконавчому провадженні, з метою забезпечення виконання рішення суду, а тому вона не може виступати позивачкою у цій справі й така справа не підлягає розгляду в позовному провадженні, тому, провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Схожі правові висновки містяться в постанові Великої Палати Верховного Суду від 02 жовтня 2019 року у справі № 904/51/19, у постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 24 травня 2021 року у справі № 712/12136/18, у постановах Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду від 24 червня 2021 року у справі № 127/11276/20, від 08 вересня 2021 року у справі № 369/3757/20, від 01 грудня 2021 року у справі № 201/6486/20, від 01 лютого 2023 року № 206/2832/21.

На підстві вищевикладеного та керуючись статтями 255, 256, 353, 354 ЦПК України, суд

постановив:

Провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Тетіївського відділу державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), третя особа: Акціонерне товариство «Універсал Банк», про зняття арешту з рухомого та нерухомого майна - закрити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Дата складення повного тексту ухвали: 07 березня 2024 року.

Суддя С.В.Мандзюк