КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи № 761/3952/23 Головуючий у суді першої інстанції - Осаулов А.А.
Номер провадження № 22-з/824/415/2024 Доповідач в суді апеляційної інстанції - Яворський М.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(додаткове судове рішення)

26 лютого 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Яворського М.А.,

суддів: Кашперської Т.Ц., Фінагеєва В.О.,

за участю секретаря - Сукач О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 , поданою ОСОБА_2 , про ухвалення додаткового судового рішення у справі за апеляційною скаргою Головного Управління Пенсійного фонду України в м. Києві на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 14 липня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України в м. Києві про зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою Київського апеляційного суду від 07 лютого 2024 року апеляційну скаргу Головного Управління Пенсійного фонду України в м. Києві залишено без задоволення. РішенняШевченківського районного суду міста Києва від 14 липня 2023 року залишено без змін.

09 лютого 2024 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав заяву про ухвалення додаткового судового рішення про розподіл судових витрат, відповідно до якої представник просить ухвалити додаткове судове рішення, яким стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ в м. Києві на користь ОСОБА_1 понесені витрати на правничу допомогу у розмірі 5 000 грн.

На підтвердження розміру понесених витрат на оплату правничої допомоги ОСОБА_1 надає:

- договір №309 про надання правової допомоги від 29 вересня 2023 року;

- додаток №2 від 22 листопада 2023 року до договору №309 про надання правової допомоги від 29 вересня 2023 року;

- акт наданих послуг від 09 лютого 2024 року згідно договору №309 про надання правової допомоги від 29 вересня 2023 року;

- звіт про обсяг наданих послуг від 09 лютого 2024 року згідно договору №309 про надання правової допомоги від 29 вересня 2023 року.

Вказує, що у відзивів на апеляційну скаргу ОСОБА_1 попереджала суд, що попередній орієнтовний розрахунок судових витрат на правову допомогу складає 5000 грн, а остаточний розмір витрат буде визначено з урахуванням вчинених процесуальних дій.

Звертає увагу й на те, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено чи тільки має бути сплачено, що також узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, що викладена в постанові від 03 жовтня 2019 року у справі №922/445/19.

Крім того, відповідно до умов договору та додатку гонорар (вартість послуг) за таким договором оплачується клієнтом протягом 30 робочих днів з дати набрання чинності судового рішення у справі на підставі виставленого рахунку.

Заявник вказує й на те, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, а суд, натомість, позбавлений права самостійно без клопотання відповідача зменшити такий розмір.

23 лютого 2024 року на адресу апеляційного суду надійшли заперечення від Головного Управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо поданої заяви про ухвалення додаткового судового рішення про розподіл судових витрат. Так, вказані заперечення мотивовані тим, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо. ГУ ПФУ в м. Києві посилається на те, що позивачем не надано жодного документа, що свідчить про здійснену оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку. Враховуючи зазначене, Головне Управління Пенсійного фонду України в м. Києві просить відмовити позивачу у задоволенні заяви про ухвалення додаткового судового рішення.

26 лютого 2024 року на адресу апеляційного суду надійшла заява від представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 про розгляд поданої зави про ухвалення додаткового судового рішення без участі представника позивача.

26 лютого 2024 року на адресу апеляційного суду надійшла заява від представника Головного Управління Пенсійного фонду України в м. Києві надійшла заява про розгляд поданої зави про ухвалення додаткового судового рішення без участі представника відповідача.

Заяву про ухвалення додаткового судового рішення подано в строк, встановлений ст.141 ЦПК України.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно з статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Зазначений висновок міститься у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у справі № 306/1198/17 від 08 квітня 2020 року.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02 липня 2020 року в справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19).

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява № 19336/04, п. 269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (ч.8 ст.141 ЦПК України).

З матеріалів справи вбачається, що інтереси ОСОБА_1 в Київському апеляційному суді представляв ОСОБА_3, що підтверджується відповідною копією ордеру серії АІ №1498761 від 22 листопада 2023 року (а.с.194, т.1).

В матеріалах справи міститься також копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, виданого на ім`я ОСОБА_3 серії КС №11254/10 від 28 серпня 2023 року (а.с.195, т.1).

Крім того, інтереси ОСОБА_1 в Київському апеляційному суді представляв також ОСОБА_2 , що підтверджується відповідною копією ордеру серії АІ №1501974 від 28 листопада 2023 року (а.с.210, т.1), а також наданою копією свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, виданого на ім`я ОСОБА_2 серії КС №9191/10 від 31 липня 2020 року (а.с.211, т.1).

Апеляційний суд також враховує, що разом із відзивом на апеляційну скаргу Головного Управління Пенсійного фонду України в м. Києві позивачем було зроблено заяву про попередній (орієнтовний) розмір судових витрат, які очікує понести позивач по справі в апеляційному суді й вказано розмір 5 000 грн. Також було зазначено, що позивач надасть докази понесених витрат в строк, встановлений ст.141 ЦПК України (а.с.201-214, т.1).

Разом із заявою про ухвалення додаткового судового рішення, представник позивача надав копію Договору про надання правової допомоги №309 від 29 вересня 2023 року, укладеного між Адвокатським об`єднанням «ВР Партнерс» та ОСОБА_1 (а.с.7-11, т.2).

Відповідно до положень п.5.1 Договору сторони узгодили, що плата за надані Адвокатським об`єднанням послуги за цим договором встановлюється відповідно до виставлених останнім актів наданих послуг згідно переліку послуг зазначених у Додатках, що є невід`ємною частиною даного Договору.

Згідно п.5.2 Договору передбачено, що послуги надані Адвокатським об`єднанням оплачуються клієнтом у готівковій та безготівковій формі шляхом перерахування коштів на банківський рахунок Адвокатського об`єднання, який визначений у розділі 11 даного договору протягом строків, які вказані у Додатках у будь-який спосіб відповідного акту наданих послуг або у готівковій формі з видачею прибуткового касового ордеру/довідки про підтвердження надходження грошових коштів.

Відповідно до положень п.1 Додатку №2 від 22 листопада 2023 року до Договору №309 про надання правової допомоги від 29 вересня 2023 року передбачено, що розмір гонорару Адвокатського об`єднання за надання послуг, згідно цього договору, складається з загальної кількості годин, витрачених Адвокатським об`єднанням на надання послуг. 1 година наданої правової допомоги Адвокатським об`єднанням клієнту за цим договором складає 1 000 грн. Гонорар за цим договором оплачується клієнтом протягом 30 робочих днів з дати набрання чинності судового рішення у справі №761/3952/23 на підставі виставленого рахунку (а.с.12, т.2).

Також представником позивача було надано Акт наданих послуг від 09 лютого 2024 року згідно Договору №309 про надання правової допомоги від 29 вересня 2023 року, з якого вбачається, що Адвокатське об`єднання надало Бакун Т.Г. наступні послуги: проведення правового аналізу наданих документів, аналіз законодавчої бази, вивчення судової практики, підготовка та подання відзиву на апеляційну скаргу - 4 000 грн; участь у судовому засіданні - 1 000 грн (а.с.13, т.2).

Відповідно до наданого Звіту про обсяг наданих послуг від 09 лютого 2024 року згідно Договору №309 про надання правової допомоги від 29 вересня 2023 року, вбачається, що Адвокатське об`єднання витратило 5 годин на надання професійної правничої допомоги (а.с.14, т.2).

Колегія суддів дослідивши матеріали справи та обґрунтування заяви про стягнення витрат на правову допомогу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , вважає, що вказана заява підлягає задоволенню.

Згідно зі ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Відповідно до положень статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Колегія суддів, оцінюючи співмірність витрат на послуги адвоката зі складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт, а також часом, витраченим на їх виконання, взявши до уваги рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду адвокатом документів, їх значення для спору, враховуючи предмет позову, з огляду на визначені практикою Європейського суду з прав людини критерії, приходить до висновку про задоволення поданої заяви в повному обсязі та стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу у розмірі 5 000 грн.

Апеляційний суд сприймає критично посилання відповідача на те, що позивачем не було надано доказів понесених судових витрат у вигляді оплати наданої правничої допомоги, оскільки витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Аналогічний правовий висновок міститься в постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року по справі № 922/445/19.

Згідно з п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Керуючись ст.ст.133, 137, 246, 270 ЦПК України, Київський апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 , подану ОСОБА_2 , про ухвалення додаткового судового рішення задовольнити.

Стягнути із Головного Управління Пенсійного фонду України в м. Києві (ЄРДПОУ 42098368, 04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) понесені судові витрати по сплаті правничої допомоги в розмірі 5 000 (п`ять тисяч) гривень.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів із дня складення повного судового рішення шляхом подачі скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Текст додаткової постанови складено 26 лютого 2024 року.

Головуючий суддя : М.А.Яворський

Судді: Т.Ц.Кашперська В.О.Фінагеєв