Єдиний унікальний номер 448/898/15-ц
Провадження № 2/448/2/24
У Х В А Л А

судового засідання

04.03.2024 м.Мостиська

Мостиський районний суд Львівської області в складі:

головуючої судді Гіряк С.І.,

за участі секретаря судового засідання Романченко І.А.,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні клопотання представника відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 адвоката Лазора А.О., поданого в інтересах відповідача ОСОБА_1 , про призначення судової експертизи документів фінансово-кредитних операцій по цивільній справі за первісним позовом Акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості та зустрічним позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Кредобанк» про захист прав споживача, визнання договору недійсним та застосування наслідків недійсності нікчемного правочину,

учасники справи:

представник позивача адвокат Кізко Л.С. (в режимі відеоконференцзв`язку),

представник відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 адвокат Лазор А. О.

відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3

негайно після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, постановив ухвалу про наступне:

І. Суть заяви, що вирішується

1. АТ «Кредобанк» звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 з вимогою про стягнення заборгованості.

2. Ухвалою судді Мостиського районного суду Львівської області Білоуса Ю.Б. від 20.07.2021 року задоволено заяву про самовідвід судді Білоуса Ю.Б. від 20.07.2021 та згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.07.2021 року дана справа передана для розгляду судді Гіряк С.І.

3. Ухвалою суду в особі головуючої судді Гіряк С.І. від 20.08.2021 позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

4. Ухвалою від 16.01.2023 суд постановив прийняти до спільного розгляду заяву представника позивача Акціонерного товариства «Кредобанк» адвоката Кізко Лесі Сергіївни про збільшення розміру позовних вимог від 22.10.2021. В подальшому розглядати справу з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог. Запропонувати відповідачам у звязку із збільшення позовних вимог по даній справі, подати до суду заяви (заперечення) або відзив, в якому викласти заперечення відповідно до умов ст.ст.174,178,180 ЦПК України.

5. Ухвалою суду від 15.01.2024 суд постановив прийняти зустрічний позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Кредобанк» про захист прав споживача, визнання договору недійсним та застосування наслідків недійсності нікчемного правочину до спільного розгляду з первісним позовом Акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

6. 19.05.2023 від представника відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 адвоката Лазора А.О. надійшло клопотання про призначення судової експертизи документів фінансово-кредитних операцій. В обґрунтування якого представник відповідачів зазначає, що предметом спору у даній справі є стягнення заборгованості за кредитним договором № 299/ЗЛ від 23.07.2008. Позивачем до позовної заяви додано документ щодо розміру заборгованості за вказаним кредитним договором (розрахунок заборгованості), проте в ньому відсутні розрахунки нарахованого боргу, прострочених відсотків та пені, а лише вказані їх суми. Водночас позивачем не надано розрахунку заборгованості до заяви про збільшення розміру позовних вимог від 22.10.2021, яка прийнята до спільного розгляду ухвалою Мостиського районного суду Львівської області від 16.01.2023.

Вказує, що в заяві представник АТ «Кредобанк» про збільшення розміру позовних вимог від 22.10.2021, сума заборгованості за кредитним договором № 299/3 від 23.07.2008 визначено у розмірі 89 009,58 доларів США, з яких: 57 980,00 доларів США - неповернута сума кредиту; 18320,40 доларів США. прострочені відсотки; 12709,18 дол. США - пеня за період з 31.08.2016 по 30.08.2017. Викладене суперечить доданим до позову матеріалам. Правова позиція відповідача ОСОБА_1 грунтується на запереченні правильності нарахувань заборгованості за кредитним договором №299/3Л від 23.07.2008, здійснених АТ «Кредобанк», та невизнанні відповідних вимог кредитора. Разом з тим, при визначені процентної ставки за кредитним договором №299/3Л від 23.07.2008, банк діяв недобросовісно, нараховуючи відсотки за необґрунтованою ставкою, внаслідок чого неможливо визначити сукупну вартість кредиту з врахуванням процентної ставки за користування кредитними коштами, вартості усіх сукупних послуг та фінансових зобов?язало позичальника, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та погашенням кредиту. Крім того, Банк в порушення вимог п. 3.3. Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою від 10.05.2007 №168 Правління Національного банку України, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 25.05.2007 за №541/13808 (надалі - Правила №168, чинних станом на дату виникнення спірних правовідносин), у Кредитному договорі №299/3Л від 23.07.2008 і в Додаткових угодах до нього не зазначив сукупну вартість кредиту з урахуванням процентної ставки за ним, вартості всіх супутніх послуг та інших фінансових зобов?язань споживача, які пов?язані з отриманням, обслуговуванням і погашенням кредиту, а також не зазначив її в процентному значенні та в грошовому виразі у валюті платежу за кредитними договорами. Так, відповідно до п. 3.3 вказаних Правил №168 банки зобов?язані кредитному договорі зазначати сукупну вартість кредиту з урахуванням процентної ставки за ним, вартості всіх супутніх послуг та інших фінансових зобов?язань споживача, які пов?язані з отриманням, обслуговуванням і погашенням кредиту, а також зазначити її в процентному значенні та в грошовому виразі у валюті платежу за кредитним договором, вигляді:

а) реальної процентної ставки (у процентах річних), яка точно дисконтує всі майбутні грошові платежі споживача за кредитом до чистої суми виданого кредиту. Розрахунок значення реальної процентної ставки здійснюється з використанням такої формули:

Потік t n

ЧСК ----- Е

t=1

(1 + d),

де d - реальна процента ставка; ЧСК - чиста сума кредиту, тобто сума коштів, які видаються споживачу або перераховуються на рахунок отримувача в момент видачі кредиту. Чиста сума кредиту розраховується як основна сума кредиту, що визначена згідно з умовами к договору, мінус сума коштів, які утримуються банком під час видачі кредиту,також мінус усі платежі за рахунок власних коштів споживача, що здійснені ним для виконання умов отримання кредиту; Е - знак суми; t - порядковий номер періоду дії кредитного договору (місяць або день); п - загальна залишкова кількість періодів дії кредитного договору (місяців або днів) на дату розрахунку; Потік - сума коштів, яку споживач сплачує банку та/або іншим t особам за кредитом. До потоку включаються платежі в погашення основного боргу за кредитом, процентів за користування ним, комісії на користь банку, платежі на користь третіх осіб, які сплачуються відповідно до отриманого кредиту та пов?язані з обслуговуванням і погашенням кредиту;

б) абсолютного значення подорожання кредиту (у грошовому виразі), розрахунок якого здійснюється шляхом підсумовування всіх платежів (проценти за користування кредитом, усі платежі за супутні послуги, пов?язані з наданням кредиту, його обслуговуванням і погашенням), здійснених споживачем як на користь банку, так і на користь третіх осіб під час отримання, обслуговування та погашення кредиту. Оскільки зміст кредитного договору №299/Л від 23.07.2008 і підписаного до нього договору від 05.03.2013 про внесення змін та доповнень до кредитного договору № 299/3Л від 23.07.2008 не містять інформації, яку Банк зобов?язаний був згідно з п. 3.3. Правил №168 включити до них, і Банк не надав Суду доказів надання такої інформації відповідачу ОСОБА_1 як споживачу фінансових послуг, то такі обставини підтверджують обгрунтованість доводів про необхідність призначення у даній справі судової експертизи документів фінансово - кредитних операцій.

Як вбачається з матеріалів справи, 23.07.2008 між ВАТ «Кредобанк», правонаступником якого є АТ «Кредобанк», та ОСОБА_1 укладено кредитний договір N? 299/ЗЛ, за умовами якого Банк надав позичальнику кредит у розмірі 100 000 доларів США на умовах, визначених договором, на строк до 21.07.2023. Відповідно до п. 3.2 кредитного договору №299/ЗЛ від 23.07.2008 за користування кредитом Позичальник сплачує Банку 14,9 % річних. Після реєстрації права власності на новозбудовану нерухомість, яка придбалась за рахунок кредитних коштів, Позичальник має право звернутися у банк із заявою про зниження процентної ставки, за умови сплати комісії за - у розмірі, згідно тарифів банку. Згідно з абзацом 3 п. 3.2 кредитного договору №299/ЗЛ від 23.07.2008 у разі невиконання п. 2.3 цього договору, процентна ставка за користування кредитними коштами встановлюється з розрахунку на 2% річних вище діючої, починаючи з 1-го числа місяця наступного за місяцем видачі кредиту та діє протягом усього строку користування кредитними коштами. Така зміна розміру процентів додаткового погодження сторонами не потребує.

Відповідно до п. 3.7 кредитного договору N?299/3Л від 23.07.2008 у разі зміни законодавства України щодо здійснення кредитування, облікової ставки Національного банку України, інших економічних умов, що впливають на ціну кредитних коштів, Банк має право самостійно змінити розмір процентної ставки за кредитом, попередивши про це письмово Позичальника рекомендованим листом протягом 7 днів з дати внесення таких змін.

У подальшому 05.03.2013 між ПАТ «Кредобанк», правонаступником якого є АТ «Кредобанк», та ОСОБА_1 внесені зміни та доповнення до кредитного договору №299/3 від 23.07.2008, відповідно до умов яких між сторонами досягнуто згоди щодо внесення змін до пункту 3.2 кредитного договору, сторони домовились, що з 05.03.2013 за користування кредитом Позичальник сплачує Банку проценти у розмірі 13 % річних, а з 01.01.2014 - 14 % річних».

Вказує, що є наявні у даній справі документи не відповідають розрахунку заборгованості, представленому банком. Відтак, відповідач ОСОБА_1 заперечує відповідність розрахунку нарахованих Банком платежів умовам кредитного договору. На думку позичальника, банком складено невірний розрахунок суми заборгованості, який не відповідає умовам кредитного договору та в рази збільшує обсяг його відповідальності.

На підставі наведеного вище, слід прийти до висновку, що позиції сторін та наявні в матеріалах справи докази є взаємно суперечливими. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено судом з призначенням відповідної судової експертизи, а тому є всі підстави для призначення судової експертизи документів фінансово-кредитних операцій. Реальний, обґрунтований належними та допустимими доказами розмір заборгованості може бути встановлений лише за наслідками проведеної судової експертизи документів фінансово-кредитних операцій.

Виникають сумніви щодо відповідності розрахунку нарахованих платежів умовам кредитного договору. Для підтвердження вищезазначених обставин, для встановлення та з?ясування розміру заборгованості за кредитним договором перед позивачем необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, зокрема у галузі економіки, а саме в сфері фінансово-кредитних операцій, якими володіють експерти з проведення експертиз документів фінансово-кредитних операцій, без яких неможливо встановити вищезазначені обставини, а сторонами не надано відповідних висновків експертів з тих самих питань, що є підставою для проведення експертизи, зважаючи на принцип змагальності судового процесу.

Зважаючи на те, що Суд у даній справі не володіє спеціальними знаннями для, то з метою вирішення спору по суті з прийняттям законного, обґрунтованого та об?єктивного рішення, слід дійти до висновку про необхідність призначення у справі судової експертизи.

Предметом позову у даній справі є стягнення заборгованості за кредитним договором, до якого вносилися зміни, в тому числі і розглядаються, та процесом судочинства; кількістю свідків та інших аналогічних проблем, пов?язаних зі збором показань свідків; міжнародними факторами; приєднанням справи до інших справ, а також вступом у справу нових осіб. Крім того, складність справи, а, відповідно, й строк її розгляду залежать, від складності предмету доказування у справі, під яким слід розуміти факти матеріально-правового значення, без з?ясування яких неможливо правильно вирішити справу по суті та застосувати норми матеріального права; від обсягу фактів предмета доказування, який може змінюватися у зв?язку зі зміною підстав для розгляду позову, збільшенням чи зменшенням розміру позовних вимог; від кількості доказів,наданих сторонами.

Зазначає, що сам факт призначення експертизи у справі не може розглядатися порушення вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року щодо розгляду справи упродовж розумного строку, оскільки відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини та п. 1 ст. 6 Конвенції експертиза, призначена судом, є одним із засобів встановлення або оцінки фактичних обставин справи і тому складає невід?ємну частину судової процедури, остання, у свою чергу, є самостійним елементом права на справедливий судовий розгляд і включає як процесуальні гарантії захисту особистих прав, так і правові механізми обмеження свавілля держави в особі її органів і посадових осіб.

Зазначає також, що у випадку призначення судової економічної (фінансово-кредитної) експертизи по даній справі відповідач ОСОБА_1 оплату гарантує, враховуючи, що проведення експертизи потребує значного часу, слід дійти до висновку, що на час виконання експертизи необхідно зупинити провадження у даній справі.

На проведення експертизи запропоновано поставити наступні питання:

1.Чи відповідає наявний у матеріалах справи розрахунок заборгованості позичальника ОСОБА_1 (по сплаті поточних і прострочених процентів за кредит та погашення поточної і простроченої основної суми боргу) перед АТ «Кредобанк» за Кредитним договором (із змінами та доповненнями, внесеними Додатковим договором, умовам цього Кредитного договору документам бухгалтерського обліку АТ «Кредобанк» та розрахунковим документам АТ «Кредобанк» щодо видачі тапогашення кредиту за Кредитним договором з урахуванням вимог п. 4.10. Положення №254, та абзацу шістнадцятого пп. 2.1.1. п. 2.1. глави 2 Положення №566?

???2. Яким є фактичний (дійсний) розмір заборгованості за Кредитним договором та з чого він складається.

???3. Якими є реальна процентна ставка (у процентах річних) та «абсолютне значення подорожчання кредиту» за Кредитним договором на момент його укладення, та чи визначено їх в Кредитному договорі та Додаткових договорах до нього? Чи відповідають реальна процентна ставка і абсолютне значення подорожчання кредиту зазначеним в договорі та додатках до нього процентам за користування кредитом?

4. Який обсяг складає документально обтрунтований щомісячний платіж за Кредитним договором (в т.ч. заборгованість за кредитом, проценти за користування кредитом, комісії, страхових та інших платежів), виходячи з базових умов, викладених в умовах Кредитного договору Додаткових договорах? Чи обґрунтовано нормативно та документально виконано АТ «Кредобанк» оформлення з надання кредиту по Кредитному договору з урахуванням вимог п. 4.10. Положення №254 та абзацу 16 пп. 2.1.1. п. 2.1. глави 2 Положення №566?

7. 25.07.2023 року представник позивача АТ «Кредобанк» подала письмові заперечення на клопотання представника відповідачів про призначення судової експертизи документів фінансово-кредитних операцій, просить відмовити у задоволені такого клопотання.

В обґрунтування заперечень, посилається на те, що клопотання про призначення експертизи мотивоване тим, що позивачем не надано розрахунку заборгованості до заяви про збільшення розміру позовних вимог. Зазначає, що в матеріалах справи сторінка 261 - 266 наявний розрахунок суми позову про стягнення заборгованості по Кредитному договору 299/3Л від 23.07.2008 року - позичальник ОСОБА_1 сума позову станом на 30.08.2017 рік - 76 300.4 доларів США та розрахунок пені по простроченій заборгованості позичальника у відповідності до кредитного договору сума 12 709,18 доларів США. Також, в клопотанні зазначено, що Банк не зазначив сукупну вартість кредиту з урахуванням процентної ставки за ним, вартості всіх супутніх послуг та інших фінансових зобов?язань споживача, які пов?язані з отриманням, обслуговуванням і погашенням кредиту, а також не зазначив п в процентному значенні та в грошовому виразі у валюті платежу за кредитними договорами.

Вказує, що 22.08.2022 року на адресу суду та всіх учасників було надіслано для огляду оригінали кредитної справи, долучені до матеріалів справи належним чином завірених копій, клопотання було розглянуто в судовому засіданні від 05.07.2023 року та задоволено судом, тобто долучено до матеріалів справи документи. Серед яких зокрема наявний підписаний ОСОБА_1 . Додаток 1 - Спосіб погашення заборгованості по кредиту, в якому зокрема зазначено реальну процентну ставку та абсолютне значення подорожчання кредиту, серед іншого вказано і додаткові банківські витрати. Відповідно до умов укладеного договору Банк видає Позичальнику кредит в сумі 100 000,00 дол. США на строк до 21 липня 2023 року (п. 2.1 Договору). Пунктом 2.2. Кредитного договору визначено, що Кредит видається на наступні цілі: ремонт нерухомості (виключно). Згідно з п. 2.3 Кредитного договору позичальник зобов?язаний: письмово погоджувати з Банком використання кредиту на інші, ніж зазначені вище цілі; представляти у Банк документи, які підтверджують використання кредитних коштів на цілі, передбачені: п.п.2.2.1 цього договору протягом трьох місяців від дня підписання цього Договору, якщо кредит отриманий для ремонту/реконструкції нерухомості. Датою видачі кредиту вважається день списання коштів з позичкового рахунку (утворенням строкової заборгованості по позичковому рахунку) (п. 2.7 Кредитного договору). Меморіальний ордер №2701054 від 23.07.2008 року (міститься в матеріалах справи 267 сторінка).

Відповідно до п. 3.2. Кредитного договору за користування кредитом Позичальник сплачує Банку 14,9 % річних. У разі не виконання п.2.3 цього Договору, процентна ставка за користування кредитними коштами встановлюється в розрахунку на 2% річних вище діючої, починаючи з 1-го числа місяця наступного за місяцем видачі кредиту та діє протягом усього строку користування кредитними коштами. Така зміна розміру процентів додаткового погодження сторонами не потребує. Проценти за користування кредитом нараховуються щомісячно на суму заборгованості по кредиту за методом «факт/360» (фактична кількість днів у місяці, але умовно в розі 360 днів), за ставкою, визначеною у п.3.2. цього Договору з моменту видачі кредиту до терміну вказаного в у п. 2.1. цього Договору.

Відповідно до п. 4.1 Кредитного договору Позичальник повинен повернути Банку кредит у повному обсязі в порядку і терміни передбачені цим Договором та/або додатками до нього.

Повернення суми кредиту здійснюється щомісячно рівними частинами по 556,00 дол. США (179 траншів), останній платіж по кредиту 476,00 дол. США - 1 транш, не пізніше останнього робочого дня поточного місяця, якщо інше не передбачено цим Договором та/або додатками до нього. Також визначена черговість погашення заборгованості 05.03.2013 року між ПАТ «Кредобанк» та ОСОБА_1 було укладено Договір про внесення змін та доповнень до Кредитного договору №299/31 від 23.07.2008 року, за умовами якого пункт 3.2 Розділу 3 Кредитного договору №6299/3Л від 23.07.2008 р. викладено в наступній редакції: «3.2. 3 05.03.2013 року за користування кредитом Позичальник сплачує Банку проценти у розмірі 13,0% річних, з 01.01.2014 року - 14,0% річних.», пункт 4.1: «4.1. Заборгованість погашається щомісячно рівними частинами, шляхом внесення готівки в касу Банку, або шляхом безготівкового перерахунку, 480,00 доларів США по (124 транші). Останній транш дорівнює залишку заборгованості по кредиту.»

Вказує, що 25 травня 2021 року Верховним Судом у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у справі №554/4300/16 були зроблені правові висновки: Належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеним кредитним договором та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність. Згідно із зазначеною нормою закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Пунктом 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Такого ж змісту норма закріплена у пункті 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року №75.

Посилається на те, що аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором. Тому, надані банком виписки за рахунками позичальника, яким суди дали оцінку у сукупності з іншими зібраними у справі доказами, підтверджують обставини видачі кредиту та його розміру, а також заборгованість по кредиту, розмір якої відображено у детальному розрахунку та не спростовано будь-яким контррозрахунком відповідача.

Зазначає, що в матеріалах справи містяться розрахунок заборгованості та виписки руху коштів по рахункам, що в своїй сукупності підтверджують видачу кредиту та його розміру, а також суми коштів що були внесені в рахунок погашення заборгованості по кредиту та в свою чергу розмір заборгованості, що відображено у розрахунку.

Відносно запропонованих питань на вирішення експерта, зазначає щодо четвертого питання «Який обсяг складає документально обгрунтований щомісячний платіж за Кредитним договором...» при укладенні договору сторонами було визначено: «... Повернення суми кредиту здійснюється щомісячно рівними частинами по 556.00 дол. США (179 траншів), останній платіж по кредиту 476,00 дол. США -1 транш, не пізніше останнього робочого дня поточного місяця, якщо інше не передбачено цим Договором та/або додатками до нього. Відповідно до п. 3.2. Кредитного договору за користування кредитом Позичальник сплачує Банку 14,9 % річних...» В подальшому «.3.2. 3 05.03.2013 року за користування кредитом Позичальник сплачує Банку проценти у розмірі 13,0% річних, з 01.01.2014 року - 14,0% річних.», пункт 4.1: «4.1. Заборгованість погашається щомісячно рівними частинами, шляхом внесення готівки в касу Банку, або шляхом безготівкового перерахунку, 480,00 доларів США (124 транші). Останній транш дорівнює залишку заборгованості по кредиту.» Вказаний розмір визначається безпосередньо з умов Кредитного договору, що наданий для оцінки суду

Щодо питання «Чи обгрунтовано нормативно та документально виконано АТ «Кредобанк» оформлення з надання кредиту, то Меморіальний ордер №2701054 від 23.07.2008 року (міститься в матеріалах справи 267 сторінка).

Щодо третього питання зазначає, що в матеріалах справи міститься Додаток 1 - Спосіб погашення заборгованості по кредиту в якому зокрема зазначено реальну процентну ставку та абсолютне значення подорожчання кредиту, серед іншого вказано і додаткові банківські витрати. Непогодження відповідача з розміром процентів, передбачених умовами кредитного договору, не є підставою для призначення судової економічної експертизи. До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 04.04.2018 року у справі №585/2892/15-ц.

Щодо першого питання Експерту необхідно встановити відповідність розрахунку заборгованості, що надав позивач, внутрішнім документам позивача, не наводячи, при цьому, жодного аргументу з якого вбачається сумнів у правильності вказаного розрахунку.

Вважає, що наведені питання стосуються безпосередньо умов кредитного договору, віднесені до компетенції суду, у зв?язку з чим підлягають дослідженню судом шляхом надання оцінки умовам кредитного договору у сукупності з наявними в матеріалах справи доказами, а саме: банківськими виписками, меморіальним ордером, розрахунком заборгованості та іншими документами, що подані позивачем.

Посилається на висновки Верховного Суду у постанові від 24.01.2018 року у справі № 917/50/17 та постанові від 04.04.2018 року у справі № 916/2955/14. Зазначає, що як роз?яснено у п. п. п. 1, 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.1997 року № 8 «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах», звернути увагу судів на необхідність суворого додержання вимог закону при призначенні судових експертиз та використанні їх висновків. Вказано на неприпустимість призначення експертизи у випадках, коли з?ясування певних обставин не потребує спеціальних знань, а також порушення перед експертом правових питань, вирішення яких віднесено законом до компетенції суду. Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Також, відповідно до ст. 103 ЦПК питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом. Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз?яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов?язаний мотивувати таке відхилення або зміну.

Вважає, що питання які повинні ставитись експерту повинні стосуватись відповідності розрахунку умовам кредитного договору та розміру заборгованості яка підлягає до стягнення:

- Чи відповідає розрахунок заборгованості ОСОБА_1 по Кредитному договору №299/3Л від 23.07.2008 року (з урахуванням внесених змін Договором про внесення змін та доповнень від 05.03.2013 року до Кредитного договору № 299/3Л від 23.07.2008 року) умовам цих Договорів.

???- Який фактичний (дійсний) розмір заборгованості ОСОБА_1 перед АТ «Кредобанк» по Кредитному договору №299/3Л від 23.07.2008 року з урахуванням внесених змін Договором про внесення змін та доповнень від 05.03.2013 року до Кредитного договору №299/3Л від 23.07.2008 року та його складові.

Вказує, що судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено судом з призначенням відповідної судової експертизи. До аналогічних правових висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 04.07.2018 року у справі №917/2033/16. Отже, призначення судом судової експертизи має місце у разі дійсної потреби та у разі неможливості суду вирішити питання, що входять до предмета доказування, без ї призначення та є правом, а не обов?язком суду. До аналогічних правових висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 17.04.2018 року у справі № 914/3994/13.

Відповідач не надав власний контррозрахунок, який міг бути піддати сумніву розрахунок, наданий позивачем, а відтак не довів суду необхідність призначення у справі судової експертизи. До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 11.04.2018 року у справі № 331/402/15-ц. Відповідачем не надано суду власний контррозрахунок, який міг бути піддати сумніву розрахунок, наданий позивачем. Поряд з цим, непогодження відповідача з розміром процентів, передбачених умовами кредитного договору, не є підставою для призначення судової економічної експертизи. До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 04.04.2018 року у справі №585/2892/15-ц.

Просить відмовити у задоволені клопотання про призначення експертизи.

ІІ. Позиція учасників справи

8. В підготовчому судовому засіданні представник відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 адвокат Лазор А.О. просив задовольнити клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи, посилаючись на її доцільність, надав пояснення, аналогічні викладеним змісту письмового клопотання.

9. В підготовчому судовому засіданні 04.03.2023 відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 просили задовольнити клопотання про призначення експертизи.

10. Представник позивача адвокат Кізко Л.С. в підготовчому судовому засіданні заперечила проти задоволення клопотання представника відповідачів, надала пояснення аналогічні викладеним у письмових запереченнях. Просила відмовити у задоволенні клопотання представника відповідачів про призначення судової почеркознавчої експертизи.

Вивчивши подані представником відповідачів клопотання, дослідивши матеріали справи, заслухавши думку учасників процесу, суд приходить до наступного висновку.

ІІІ. Застосоване Судом законодавство

11. Завданням цивільного судочинства, як визначено ч.1ст.2 ЦПК України, є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частини 1 статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно із частиною 1 статті 15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно до п.8 ч.2 ст.197 ЦПК України у підготовчому судовому засіданні суд вирішує питання про призначення експертизи, виклик у судове засідання експертів, свідків, залучення перекладача, спеціаліста.

12. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про судову експертизу» судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні органів досудового слідства чи суду.

А відповідно до статті 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо.

Згідно із ч. 5 ст. 103 ЦПК України, учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну.

13. Статтею 105 ЦПК України передбачено, що призначення експертизи судом є обов`язковим у разі заявлення клопотання про призначення експертизи обома сторонами. Призначення експертизи судом є обов`язковим також за клопотанням хоча б однієї із сторін, якщо у справі необхідно встановити:

1) характер і ступінь ушкодження здоров`я;

2) психічний стан особи;

3) вік особи, якщо про це немає відповідних документів і неможливо їх одержати.

14. Суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

З точки зору закону підставою для призначення судової експертизи є необхідність з`ясування обставин, які потребують спеціальних знань, тобто тих, які виходять за межі знань осіб, які беруть участь у справі, та судді, котрий розглядає справу.

15. Відповідно до ч 1 ст. 103 Цивільного процесуального кодексу України, суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з?ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

16. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду» для з`ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, призначає експертизу, коли необхідність експертного висновку випливає з обставин справи і поданих доказів.

17. Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено судом з призначенням відповідної судової експертизи. До аналогічних правових висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 04.07.2018 року у справі №917/2033/16.

ІV. Висновки Суду

18. Враховуючи наведені норми та обставини справи встановилено, що ухвалою судді Мостиського районного суду Львівської області Білоуса Ю.Б. від 20.07.2021 року задоволено заяву про самовідвід судді Білоуса Ю.Б. від 20.07.2021, у даній справі, яка подана до суду 31.08.2015 та згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 21.07.2021 року дана справа передана для розгляду судді Гіряк С.І., ухвалою суду в особі головуючого судді Гіряк С.І. від 20.08.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

Згідно ухвали суду від 16.01.2023 суд постановив прийняти до спільного розгляду заяву представника позивача Акціонерного товариства «Кредобанк» адвоката Кізко Лесі Сергіївни про збільшення розміру позовних вимог від 22.10.2021.

При цьому, відповідач ОСОБА_1 лише 19.05.2023 звернувся із клопотанням про призначення із клопотанням про призначення експертизи документів фінансово-кредитних операцій.

19. Статтею 105 ЦПК України передбачено, що призначення експертизи судом є обов`язковим у разі заявлення клопотання про призначення експертизи обома сторонами. Призначення експертизи судом є обов`язковим також за клопотанням хоча б однієї із сторін, якщо у справі необхідно встановити:

1) характер і ступінь ушкодження здоров`я;

2) психічний стан особи;

3) вік особи, якщо про це немає відповідних документів і неможливо їх одержати.

Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

20. Виходячи із наведеного, враховуючи те, що клопотання заявлено лише однією стороною, а питання запропоновані відповідачкою не стосуються встановлення: 1) характеру і ступеня ушкодження здоров`я; 2) психічного стану особи; 3) віку особи, якщо про це немає відповідних документів і неможливо їх одержати, тому Суд вважає, що підстави для призначення експертизи відсутні.

21. Крім того, згідно із ч. 1, 3 ст. 107 ЦПК України матеріали, необхідні для проведення експертизи, експерту надає суд, якщо експертиза призначена судом. При призначенні експертизи суд з урахуванням думки учасників справи визначає, які саме матеріали необхідні для проведення експертизи. Суд може також заслухати призначених судом експертів з цього питання. Копії матеріалів, що надаються експерту, можуть залишатися у матеріалах справи.

При визначенні матеріалів, що надаються експерту чи експертній установі, суд у необхідних випадках вирішує питання про витребування відповідних матеріалів за правилами, передбаченими цим Кодексом для витребування доказів.

Частиною 1 статті 104 ЦПК України передбачено, що про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в які зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються на дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

22. Судом встановлено, що до матеріалів справи представник первісного позивача долучила докази, на які посилається як на підставу обґрунтування первісних позовних вимог щодо кредитної заборгованості, які підлягають дослідженню судом шляхом надання їм правової оцінки в сукупності з іншими наявними в матеріалах справи доказами.

Стороною відповідача не наданий суду власний контррозрахунок, як підставу заперечення розрахунку позивача, а непогодження відповідача з розміром процентів, передбачених умовами кредитного договору, не є підставою для призначення судової економічної експертизи. Правовий висновок суду узгоджується із правовою позицією Верховного Суду в постанові від 04.04.2018 року у справі №585/2892/15-ц.

Судова експертиза повинна призначатися лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять саме до предмету доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Зазначених умов призначення експертизи не встановлено.

23. Проаналізувавши доводи ініціатора клопотання, заслухавши представника первісного позивача, яка заперечувала проти призначення експертизи, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні клопотання про призначення судової експертизи документів фінансово-кредитних операцій слід відмовити, з врахуванням того, що стороною відповідача не доведено необхідності проведення такої експертизи.

24. Також необхідно звернути увагу, що, відповідно до частини другої статті 2 ЦПК України суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Крім того, відповідно до пункту 10 частини третьої статті 2 ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства є розумність строків розгляду справи судом. Згідно з пунктом 7 частини другої статті 129 Конституції України розумні строки розгляду справи є однією з основних засад судочинства.

25. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожній особі гарантовано право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

26. Згідно з частиною першою статті 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового розгляду.

27. Пунктом 7 постанови пленуму ВСС України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 11«Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення» визначено, що судді повинні усвідомлювати особисту відповідальність за розгляд справ у встановлені законом строки, за якість розгляду справ, не допускати фактів зволікання, вживати всіх необхідних заходів із метою неухильного дотримання процесуальних строків.

28. Статтею 121 ЦПК України визначено, що суд має встановлювати розумні строки для вчинення процесуальних дій. Строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню цивільного судочинства.

Строки, встановлені Цивільним процесуальним кодексом України є обов`язковими для судів та учасників судових процесів, оскільки визначають тривалість кожної стадії процесу або час, протягом якого має бути вчинено процесуальну дію. Зазначене є завданням цивільного судочинства (стаття 1 ЦПК).

Недотримання строків розгляду цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення порушує конституційне право на судовий захист, гарантований статтею 55 Конституції України, і негативно впливає на ефективність правосуддя та на авторитет судової влади.

29. Крім того, Суд звертає увагу, що 19.05.2023 одночасно із клопотання про призначення експертизи документів фінансово-кредитних операцій, ОСОБА_1 подав до суду клопотання проприйняття зустрічного позову в справі про захист прав споживача, визнання договору недійсним та застосування наслідків недійсності нікчемного правочину та заяву про поновлення процесуального строку для подання зустрічного позову, який ухвалою від 15.01.2024 прийнятий до спільного розгляду, при цьому в судовому засіданні 04.03.2024 представник відповідач підтримав клопотання ОСОБА_1 про призначення експертизи, посилаючись на неправильність розрахунку заборгованості, що свідчить про затягування стороною відповідача розгляду справи.

30. Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається ( частина перша статті 44 ЦПК України).

Верховний Суд неодноразово наголошував, що однією із основоположних засад цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України). Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Принцип справедливості, добросовісності і розумності є проявом категорій справедливості, добросовісності і розумності як суті права загалом. Принцип добросовісності є одним із засобів утримання сторін від зловживання своїми правами. Основне призначення цього принципу вбачається в наданні суддям більше можливостей з?ясовувати в повному обсязі фактичні обставини справи і, насамкінець, встановити об?єктивну істину. Загалом зміст цих принципів (справедливості,добросовісності і розумності) полягає в тому, що тексти законів, правочинів та їх застосування суб?єктами цивільних правовідносин мають бути належними і справедливими та відповідати загальновизнаним нормам обороту та нормам закону.

При цьому суд відзначає, що добросовісність (пункт 6 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України) - це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Доктрина venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки), базується ще на римській максимі - «on concedit venire contra factum proprium» (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці).

Згаданий принцип римського права «venire contra factum proprium» є вираженням «equitable estoppel» - однієї з найважливіших доктрин загального права. В системі загального права ця доктрина грунтується на «principles of fraud» та є спрямованою на недопущення ситуації, в якій одна сторона може займати іншу позицію в судовому розгляді справи, що відрізняється від її більш ранньої поведінки або заяв, якщо це ставить протилежну сторону у невигідне становище (зокрема, постанови Верховного Суду від 17.11.2018 року у справі №911/205/18, від 24.10.2019 року у справі №904/3315/18, від 06.12.2019 року у справі № 910/353/19).

Відповідно до § 23 Рішення Європейського суду з прав людини від 06 вересня 2007 року, заява № 3572/03 у справі «Цихановський проти України», національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також, чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 10 липня 1984 року у справі «Гінчо проти Португалії» передбачив, що держави - учасниці Ради Європи зобов?язані організовувати свою правову систему таким чином, щоб забезпечити додержання положень пункту 1 статті 6 Конвенції та вимог щодо судового розгляду упродовж розумного строку.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив про обов?язок заявника демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов?язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

31. Встановлено, що про призначення судової експертизи документів фінансово-кредитних операційза клопотанням відповідача від 19.05.2023 у справі, яка подана до суду 31.08.2015 та згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 21.07.2021 року дана справа передана для розгляду судді Гіряк С.І., ухвалою суду в особі головуючого судді Гіряк С.І. від 20.08.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, в якій ухвалою суду від 15.01.2024 суд постановив прийняти зустрічний позов ОСОБА_1 до АТ «Кредобанк» про захист прав споживача, визнання договору недійсним та застосування наслідків недійсності нікчемного правочину, не є обов`язком для суду, як і не є обов`язком збирання доказів, а тому враховуючи змагальність цивільного процесу, суд не знаходить підстав для задоволення клопотання відповідача про призначення експертизи у справі.

Крім цього призначення такої експертизи, призведе до затягування розгляду справи та порушення принципу розумності строку, що є неприпустимим

32. Суд також вважає за доцільне звернути увагу відповідача ОСОБА_1 та його представника на те, що у відповідності до вимог ст. 106 ЦПК України сторона вправі подати до суду висновок експерта, складений на їхнє замовлення, оскільки експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має ті самі права і обов`язки, що й експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду.

Керуючись ст.ст. 2, 3,103-106,187, 197, 258, 260, 353 ЦПК України, Суд

постановив:

1. В задоволенні клопотання представника відповідачів: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 адвоката Лазора А.О., поданого в інтересах відповідача ОСОБА_1 , про призначення судової експертизи документів фінансово-кредитних операцій у справі за первісним позовом Акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості та зустрічним позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Кредобанк» про захист прав споживача, визнання договору недійсним та застосування наслідків недійсності нікчемного правочину відмовити.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту підписання її суддею і окремому оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлений, проголошений та підписаний суддею 07.03.2024.

Суддя Світлана ГІРЯК