Провадження № 2/183/794/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2024 року м. Новомосковськ Дніпропетровської області

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - Майної Г. Є.,

з участю секретаря судового засідання Коссовича А. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Новомосковську Дніпропетровської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Губиниської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області, третя особа Друга новомосковська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про встановлення фактів, що мають юридичне значення та визнання права власності в порядку спадкування за законом,-

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2023 року позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, який в подальшому уточнив. В обґрунтування уточненого позову посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його тітка ОСОБА_2 , після її смерті залишилось спадкове майно, яке вона фактично прийняла після смерті своєї матері ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 . Заповіту ОСОБА_2 не залишила, окрім позивача інших спадкоємців немає, до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини ніхто не звертався. Позивач є спадкоємцем за правом представлення як племінник, відповідно до ст. 1266 ЦК України, оскільки брат померлої - його батько ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . За його заявою була відкрита спадкова справа, проте відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину з тих підстав, що в документах, що стосуються родинних відносин, є розбіжності в прізвищах, іменах та по батькові батька позивача та його сестри, тобто тітки позивача ОСОБА_2 , які не дають можливості підтвердити факт родинних відносин між позивачем та спадкодавицею. Крім того, не надано документів, що підтверджують право власності спадкодавця на спадкове майно. У зв`язку з чим позивач звертається до суду і просить: встановити факт, що має юридичне значення, а саме: що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є племінником ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Вільне Новомосковського району Дніпропетровської області; встановити факт, що має юридичне значення, а саме що ОСОБА_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Вільне Новомосковського району Дніпропетровської області була дочкою ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Вільне Новомосковського району Дніпропетровської області; встановити факт, що має юридичне значення, а саме що ОСОБА_2 прийняла спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Вільне Новомосковського району Дніпропетровської області; визнати за позивачем право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , що складається з житлового будинку А-1 загальною площею 59,9 м2, житловою площею 25,0 м2, прибудови а-1, сарая Б, сарая В, споруд (хвіртка, ворота, огорожа) № 1-3, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Вільне Новомосковського району Дніпропетровської області.

Ухвалою суду від 27 вересня 2023 року позов залишався без руху.

Ухвалою суду від 10 жовтня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, цією ж ухвалою витребувано докази.

Ухвалою суду від 29 листопада 2023 року задоволено клопотання позивача про виклик та допит свідків, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні представник позивача - адвокат Михалевич Л. Ф. позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені у позові, просила їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Причини неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи суду не подавав, у зв`язку з чим суд вважає можливим розглянути справу у його відсутність.

Третя особа просила розглядати справу у її відсутність.

Суд, заслухавши вступне слово та пояснення представника позивача, допитавши свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , дослідивши матеріали справи в їх сукупності, приходить до переконання, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Як убачається з свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданим 04 березня 1978 року і наданим суду у засвідченій заявником копії, ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 в с. Вольне Новомосковського району Дніпропетровської області, його батьками записані ОСОБА_4 та ОСОБА_8 (а.с. 9).

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, наданим суду в копії, засвідченій позивачем, серії НОМЕР_2 (а.с. 12)

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 , виданим ІНФОРМАЦІЯ_2, наданим суду у засвідченій позивачем копії (а.с. 11).

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , про що 23 червня 2016 року видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_4 , надане суду у засвідченій позивачем копії (а.с. 13).

Відповідно до довідок, виданих Вільненським старостинським округом Губиниської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області № 152 та № 153 від 27 квітня 2023 року, наданих суду у засвідчених позивачем копіях, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживала в АДРЕСА_1 по ІНФОРМАЦІЯ_1 - по день смерті. Проживала та була зареєстрована одна. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , проживала в АДРЕСА_1 , з 13 червня 2001 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 - по день смерті. Проживала та була зареєстрована разом з донькою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 16).

Як убачається з повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 9 від 20 березня 2023 року, ОСОБА_4 (по батькові не зазначено) народився ІНФОРМАЦІЯ_7 , його батьками указані ОСОБА_9 та ОСОБА_3 (а.с. 60 зворот - 61 зворот).

Відповідно до повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 3 від 20 березня 2023 року, ОСОБА_2 народилася ІНФОРМАЦІЯ_8 , її батьками записані ОСОБА_9 та ОСОБА_10 (а.с. 62).

Таким чином наявні розбіжності у написанні прізвища, імені та по батькові батьків померлого ОСОБА_4 , який є батьком позивача, та померлої ОСОБА_2 , що, зокрема стало підставою для відмови нотаріуса у видачі позивачеві свідоцтва про право на спадщину.

Факт того, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є племінником ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Вільне Новомосковського району Дніпропетровської області, а також факт того, що ОСОБА_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Вільне Новомосковського району Дніпропетровської області була дочкою ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Вільне Новомосковського району Дніпропетровської області, підтверджується наведеними вище документами в їх сукупності, а також показаннями в судовому засіданні свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Зважаючи на те, що законом не визначено іншого порядку встановлення зазначених фактів, суд вважає необхідним задовольнити заявлені вимоги позивача в цій частині.

Щодо встановлення факту прийняття спадщини.

Відповідно до довідки № 29 від 15 січня 2024 року, виданої Вільненським старостинським округом Губиниської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області, на підставі погосподарської книги № 7 стор. 56 номер об?єкта погосподарського обліку 0590 за адресою: АДРЕСА_1 являється власником будинку померла ОСОБА_3 . За вищевказаною адресою числиться в користуванні неприватизована присадибна земельна ділянка загальною площею 0,19 га (0,19 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд) із земель комунальної власності. Користувачем зазначеної земельної ділянки була ОСОБА_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . На підставі земельно-кадастрової книги № 3 стор. 56 № 56 (а.с. 74).

Як вбачається з технічного паспорту, виготовленого станом на 04 серпня 2023 року, на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , останній складається з: житлового будинку - літ. А-1, загальною площею 59,9 м2, житловою площею 25,0 м2; прибудови - літ. а-1; сараю - літ. Б, В; споруд № 1-3. Рік спорудження/реконструкції 1975 (а.с. 22-28).

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. У погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначався рік введення в експлуатацію будинку.

Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по веденню книг погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими наказом Центрального статистичного управління СРСР від 13 квітня 1979 року № 112/5 (далі - Вказівки № 112/5), а згодом - аналогічними Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року за № 5-24/26, та Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 25 травня 1990 року № 69 (далі - Вказівки № 69).

Відповідно до п. 7 Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затвердженого ЦСУ СССР 12 травня 1985 року № 5-24/26, дані книги погосподарського обліку використовуються, зокрема, для обліку житлових будинків, що належать громадянам на праві приватної власності. Записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

За часів дії законодавства УРСР момент виникнення права власності на будинки, споруди не залежав від державної реєстрації його права.

З наведеного вбачається, що записи в погосподарських книгах є належним підтвердженням права власності особи на нерухоме майно.

Оскільки право власності ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстровано у погосподарських книгах сільського населеного пункту, а відсутність правовстановлюючого документу не є підставою для припинення права власності, на підставі досліджених доказів суд дійшов висновку, що їй належало спірне домоволодіння.

Правовідносини щодо прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , виникли до набрання законної сили ЦК України 2004 року, тому діють норми ЦК України в редакції 1963 року.

Згідно з ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Статтею 548 ЦК УРСР 1963 року визначено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до статті 549 ЦК УРСР 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Відповідно до довідки, виданої Вільненським старостинським округом Губиниської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області № 153 від 27 квітня 2023 року, наданої суду у засвідченій позивачем копії, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , проживала в АДРЕСА_1 , з 13 червня 2001 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 - по день смерті. Проживала та була зареєстрована разом з донькою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 16). Зазначене свідчить про фактичне прийняття ОСОБА_2 спадщини після смерті ОСОБА_3 і відповідає вимогам ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року), за відомостями зі Спадкового реєстру спадкова справа після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , не заводилась, наявності інших спадкоємців судом не установлено, тому позовні вимоги про встановлення факту прийняття спадщини підлягають задоволенню.

Листом державного нотаріуса Другої новомосковської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Крутько Л. П. від 20 березня 2023 року, позивачеві ОСОБА_1 повідомлено про неможливість у вчиненні нотаріальної дії, а саме видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове домоволодіння, оскільки до нотаріальної контори, зокрема, не було представлено правовстановлюючого документа про належність спадкодавцеві спадкового майна та відсутності інформації про реєстрацію права власності на нього.

Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частиною 2 статті 1223 ЦК України передбачено, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Частина 1 ст. 1258 ЦК України встановлює, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Відповідно до ч. 3 ст. 1266 ЦК України племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Матеріали спадкової справи № 350/2016 після смерті ОСОБА_2 містить звернення позивача до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.

З огляду на те, що судом установлено факт того, що спадкодавцем ОСОБА_2 за життя фактично прийнято спадщину і їй за життя належало домоволодіння АДРЕСА_1 , а також установлення факту родинних відносин позивач є спадкоємцем за законом за правом представлення після її смерті, який прийняв спадщину, матеріали спадкової справи доказів наявності інших спадкоємців за законом чи заповітом, та спадкоємців, які мають право на обов`язкову частку у спадщині і які звернулися протягом встановленого строку до нотаріуса з приводу прийняття спадщини не містять і судом не установлено, доказів на підтвердження переходу права власності на спадкове домоволодіння після смерті спадкодавця матеріали справи не містять, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову в цій частині і за позивачем належить визнати право власності на спадкове домоволодіння у порядку спадкування за законом за правом представлення після смерті ОСОБА_2 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 81, 82, 141, 142, 259, 263-265, 268, 272, 273, 293, 315, 319 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Губиниської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області, третя особа - державний нотаріус Другої новомосковської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Крутько Людмила Петрівна, про встановлення фактів, що мають юридичне значення та визнання права власності в порядку спадкування за законом - задовольнити повністю.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме: що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є племінником ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Вільне Новомосковського району Дніпропетровської області.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме що ОСОБА_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Вільне Новомосковського району Дніпропетровської області була дочкою ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Вільне Новомосковського району Дніпропетровської області.

Встановити факт, що ОСОБА_2 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати за позивачем право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , що складається з: житлового будинку А-1 ,загальною площею 59,9 м2, житловою площею 25,0 м2, прибудови а-1, сарая Б, сарая В, споруд (хвіртка, ворота, огорожа) № 1-3, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Судові витрати віднести на рахунок держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

- ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , АДРЕСА_2 ;

-Губиниська селищна рада Новомосковського району Дніпропетровської області, , 51250, Дніпропетровська область, Новомосковський район, смт Губиниха, вул. Шевченка, буд. 16;

-Друга новомосковська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), , 51200, Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, пл. Героїв, 1.

Рішення суду складено і підписано 22 січня 2024 року.

Суддя Г.Є. Майна