15.02.2024 Справа № 756/5914/22
Унікальний № 756/5914/22
Провадження № 2 /756/260/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2024 року м. Київ

Оболонський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - Яценко Н.О.,

за участі секретаря - Євтушик В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом АТ КБ «Приват Банк» до ОСОБА_1 , про стягнення боргу кредитором спадкодавця, -

В С Т А Н О В И В:

АТ КБ «Приватбанк» у серпні 2022 року звернувся до суду з позовом до відповідачів - ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та просить суд стягнути з відповідачів на свою користь заборгованість за кредитним договором №б/н від 08.02.2010 року в розмірі 7 942 грн. 02 коп. та судові витрати, посилаючись на ту обставину, що відповідачі прийняли спадщину до складу якої входять, у тому числі, кредитні зобов`язання померлого позичальника. Спадкування обов`язків відбулося відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, так як відповідачі не відмовлялись від спадщини.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи від 04.08.2022 року головуючим у справі визначено суддю Яценко Н.О.

Ухвалою Оболонського районного суду м.Києва від 09.09.2022 року було відкрито спрощене позовне провадження по справі.

Ухвалою Оболонського районного суду м.Києва від 19.01.2023 року з урахуванням предмету спору здійснено перехід до розгляду справи в порядку загального позовного провадження.

За інформацією Київського відділу державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), зокрема, відповідно до Актового запису про смерть №8620 від 14.05.2011 р., відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер у віці 62 років ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою Оболонського районного суду м.Києва від 21.03.2023 року провадження у справі за позовною заявою АТ КБ «Приватбанк» в частині вимог до ОСОБА_2 про стягнення боргу кредитором спадкодавця було закрито.

12.10.2022 року на адресу суду надійшла копія спадкової справи щодо майна померлого ОСОБА_3 в якій міститься лише претензія АТ КБ «ПРИВАТ БАНК».

Позивач в судові засідання призначені на 16.01.2024 р. о 11 год. 30 хв. та 15.02.2024 р. о 14 год. 45 хв. не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином шляхом надсилання електронного листа на електронну адресу позивача, що підтверджується довідками про його доставку, враховуючи заяву представника позивача про отримання процесуальних документів в електронному вигляді (60 а.с.).

В силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного терміну. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасникам справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції. Така позиція викладена в рішенні Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнова проти України».

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 р. у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Таким чином, прецедентна практика ЄСПЛ щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури, і це не є порушенням права на справедливий суд.

Відповідно до частини першої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

На осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків у межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживати наданими правами.

Згідно п.3 ч.1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Системний аналіз наведених норм процесуального права свідчить про те, що законодавець диференціює необхідність врахування судом поважності/неповажності причин неявки позивача до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне. Тобто процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані з принципом диспозитивності цивільного судочинства, за змістом якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд залишає позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Таким чином, згідно з вимогами ЦПК України суд не зобов`язаний з`ясовувати причини повторної неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача і у випадку повторної неявки позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду (такий висновок суду відповідає правовій позиції, висловленій Верховним Судом у постанові від 21.09.2020 р. по справі №658/1141/18, провадження № 61-3617св19).

Враховуючи численні неявки в судові засідання належним чином повідомленого позивача, суд вважає за доцільне залишити позов без розгляду.

Разом з тим, залишення позову без розгляду не порушує право позивача на судовий захист, оскільки відповідно до положень ч. 2 ст. 257 ЦПК України залишення заяви без розгляду не перешкоджає повторному зверненню до суду з тією ж позовною заявою.

Керуючись п.3 ч.1 ст. 257 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позовну АТ КБ «Приват Банк» до ОСОБА_1 , про стягнення боргу кредитором спадкодавця - залишити без розгляду, роз`яснивши, що особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на її апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу було подано протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя