ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/413/24 Справа № 932/194/23 Суддя у 1-й інстанції - Куцевол В.В Суддя у 2-й інстанції - Никифоряк Л. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд колегією суддів у складі:

головуючого судді Никифоряка Л.П.,

суддів Гапонова А.В., Новікової Г.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в письмовому провадженні у місті Дніпрі апеляційну скаргу Акціонерного товариства «ОТП Банк» на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 липня 2023 року у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

В позові пред`явленому до суду 19 грудня 2022 року (згідно поштового штемпелю) Акціонерне товариство «ОТП Банк» (далі АТ «ОТП Банк», Банк) виклало вимогу про стягнення з позичальника ОСОБА_1 заборгованості, що утворилася станом на 18 жовтня 2022 року в розмірі 68 319,84 грн, яка складається із: заборгованості за тілом кредиту 49 262,64 грн; заборгованості за відсотками 19 057,20 грн. Існування такої заборгованості Банк пов`язував із неналежним виконанням з боку відповідача зобов`язань взятих на підставі кредитного договору № від 03 вересня 2021 року.

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 липня 2023 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі АТ «ОТП Банк» виклало вимогу про скасування рішення та ухвалення нового, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Узагальненими доводами апеляційної скарги є те, що надані позивачем документи підтверджують факт надання відповідачу кредитних коштів, тому висновки суду щодо недоведеності вимог у цій частині є необґрунтованими.

Відповідач своїм правом, передбаченим статтею 360 ЦПК України, не скористався та відзиву на апеляційну скаргу не подавав.

Відповідно до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно з частиною першою статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно пункту 1 частини першої статті 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що про час та місце слухання даної справи апеляційним судом сторони у справі повідомлені належним чином у відповідності до вимог статей 128-130 ЦПК України, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень та довідкою про отримання документів в електронному суді.

Сторони у встановлений законом строк не звернулися до суду з заявою із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача щодо змісту рішення, яке оскаржено, доводів апеляційної скарги та меж, в яких повинна здійснюватися перевірка рішення, встановлюватися обставини і досліджуватися докази, дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з положенням частини другої статті 374 ЦПК України підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що 03 вересня 2021 року між АТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № , відповідно до умов якого Банк зобов`язався надати останньому кредит в розмірі 49 500,00 грн, а позичальник повернути його до 03 вересня 2026 шляхом внесення ануїтетних платежів зі сплатою відсотків за користування грошима на рівні 40 % річних (а.с.9-12).

Відповідно до розділу № 3 паспорту споживчого кредиту, спосіб надання кредиту шляхом видачі суми кредиту у вигляді готівкових коштів через касу банку, у строк, визначений кредитним договором (а.с.13).

На підтвердження заявлених позовних вимог позивачем також надано: розрахунок заборгованості; орієнтовний графік платежів та розрахунок загальної вартості кредиту; анкету-заяву на отримання кредиту; правила кредитування; копію паспорта відповідача; письмову досудову вимогу та докази її направлення; статут.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з їх безпідставності та недоведеності, прийшовши до висновку, що не надано доказів видачі (перерахування) кредитних коштів, як-то первинних бухгалтерських документів, а розрахунок заборгованості в розумінні приписів закону не може бути беззаперечним доказом виконання банком зобов`язань щодо видачі/перерахування кредитних коштів.

Однак, суд апеляційної інстанції не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Встановлено, що 03 вересня 2021 року між АТ «ОТП Банк», як кредитором, та ОСОБА_1 , як позичальником, було укладено у простій письмовій формі кредитний договір № , відповідно до умов якого Банк зобов`язався надати останньому кредит в розмірі 49 500,00 грн, а позичальник повернути його до 03 вересня 2026 шляхом внесення ануїтетних платежів зі сплатою відсотків за користування грошима на рівні 40 % річних (а.с.9-12).

Згідно пункту 2.1 кредитного договору в порядку передбаченому кредитним договором та правилами кредитування банк надає позичальнику кредит, а позичальник приймає кредит, зобов`язується належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відповідну плату за користування кредитом на рахунок погашення боргових зобов`язань, а також виконати всі інші зобов`язання, як вони визначені кредитним договором та правилами кредитування.

Відповідно до пункту 3.1 кредитного договору банк надає позичальнику кредит шляхом видачі готівкою суми кредиту позичальнику через касу банку, зменшених на утриману банком комісійну винагороду за видачу кредиту (якщо суму комісійної винагороди за видачу кредиту включено до суми кредиту), а також на оплату додаткових послуг банку, страхової премії страхової премії, якщо вищезазначені суми включені до суми кредиту та з подальшим перерахуванням цих сум за цільовим використанням кредиту згідно із дорученням позичальника.

Крім того, відповідно до розділу 3 паспорту споживчого кредиту, спосіб надання кредиту шляхом видачі суми кредиту у вигляді готівкових коштів через касу банку, у строк, визначений кредитним договором (а.с.13).

Прийняті на себе зобов`язання за вказаним кредитним договором АТ «ОТП Банк» виконало своєчасно і повністю, надавши ОСОБА_1 кредиті ресурси в повному обсязі, що підтверджується заявою на видачу готівки № 4205971 від 03 вересня 2021 року (а.с.74).

Отже, помилковим є висновок суду першої інстанції про те, що позивачем не було надано виписки за картковим рахунком або меморіального ордеру на підтвердження отримання позичальником кредитних коштів, оскільки видача кредиту здійснювалася у вигляді готівкових коштів через касу банку.

Відповідно до пункту 4.6 кредитного договору підписанням кредитного договору позичальник заявляє, гарантує та підтверджує, що послуги банку, пов`язані із видачою кредиту, отримав у повному обсязі. Зауваження щодо якості та обсягу наданих банком послуг та оплати комісійної винагороди за видачу кредиту (за наявності) відсутні.

Тобто, ОСОБА_1 підписанням кредитного договору підтвердив отримання кредитних коштів.

Також встановлено, що відповідач ОСОБА_1 користувався кредитними коштами та частково сплачував заборгованість за договором, що підтверджує факт укладення кредитного договору.

Так, 11 жовтня 2021 року позичальником було внесено платіж на суму 237,36 грн на погашення тіла кредиту та 1 683,46 грн на погашення процентів за користування кредитом.

Жодних заперечень щодо укладання кредитного договору та отримання кредитних коштів відповідач не заявляв.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції безпідставно відмовив у позові, вказуючи на недоведеність позивачем обставин, щодо виконання своїх зобов`язань за договором з видачі суми кредиту.

У зв`язку з неналежним виконанням ОСОБА_1 договірних зобов`язань утворилася заборгованість, розмір якої станом на 18 жовтня 2022 року становить 68 319,84 грн, яка складається із: заборгованості за тілом кредиту 49 262,64 грн; заборгованості за відсотками 19 057,20 грн, що підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості (а.с.8).

Наданий Банком розрахунок заборгованості є належним та допустимим доказом в розумінні статей 77, 78 ЦПК України, адже містить детальний опис нарахованої заборгованості, дати здійснення платежів боржником, кількість днів, за які нарахована заборгованість залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), дати нарахування складових загальної заборгованості за кредитом.

Відповідач ОСОБА_1 не надав суду доказів, які спростовували б розрахунок заборгованості перед АТ «ОТП Банк», не довів відсутність заборгованості.

Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи викладене, доводи позивача щодо укладання кредитного договору, надання кредитних коштів та наявність заборгованості, у зв`язку із неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за кредитним договором, підтверджені належними та допустимими доказами і не спростовані відповідачем.

Таким чином, перевіривши розрахунок заборгованості та оцінивши його в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що позовні вимоги АТ «ОТП Банк» про стягнення заборгованості за кредитним договором № від 03 вересня 2021 року є обґрунтованими та доведеними.

На викладене вище місцевий суд уваги не звернув, у повному обсязі фактичні обставини не встановив, тому рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 липня 2023 року підлягає скасуванню з ухваленням нового про задоволення позовних вимог про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «ОТП Банк» заборгованості за кредитним договором № від 03 вересня 2021 року станом на 18 жовтня 2022 року в розмірі 68 319,84 грн, яка складається із: заборгованості за тілом кредиту 49 262,64 грн; заборгованості за відсотками 19 057,20 грн.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права (пункт 4 частини першої статті 376 ЦПК України).

Згідно з частиною другою статті 376 ЦПК України неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

За положеннями частин першої та тринадцятої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Приймаючи до уваги висновок суду про задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, що складаються із судового збору, сплаченого останнім за подачу позовної заяви та апеляційної скарги в розмірі 6 202,50 грн, враховуючи ставки судового збору, що діяли на час подання до суду процесуальних документів (2 481,00 х 150% = 3 721,50 + 2 481,00 = 6 202,50).

Керуючись статтями 259,268,374,376,381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «ОТП Банк» задовольнити.

Рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 липня 2023 року скасувати.

Позовні вимоги Акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «ОТП Банк» заборгованість за кредитним договором № від 03 вересня 2021 рокустаном на 18 жовтня 2022року в розмірі 68 319,84 грн, яка складається із: заборгованості за тілом кредиту 49 262,64 грн; заборгованості за відсотками 19 057,20 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «ОТП Банк» судові витрати, що складаються із судового збору в розмірі 6 202,50 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках передбачених пунктом 2 частиною третьою статті 389 ЦПК України.

Повне судове рішення складено 08 лютого 2024 року.

Судді: