г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/537/24
Номер провадження 2/213/647/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 березня 2024 року м. Кривий Ріг

Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого - судді Попова В.В.,

секретар судового засідання Куропятник І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі судових засідань №14, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу № 213/537/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

встановив:

Короткий зміст позовної заяви.

Сторони з 13 грудня 2016 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, мають спільну малолітню дитину сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка після припинення сімейних відносин проживає з позивачем, питання матеріального утримання сина вирішено, з відповідача стягнуто аліменти. Причиною розірвання шлюбу позивач зазначає різні погляди на життя, відсутність спільних інтересів, байдуже ставлення один до одного, що поступово призвело до втрати почуття любові та взаємоповаги. Вважає збереження сім`ї неможливим, оскільки це суперечить інтересам сторін і дитини, у зв`язку з чим надання строку для примирення - недоцільним. Просила врахувати, що спору про поділ майна на цей час немає. Шлюб просить розірвати, залишити їй прізвище « ОСОБА_4 ».

Процесуальні дії у справі.

05.02.2024 позовна заява надійшла до суду.

09.02.2024 позовна заява прийнята до розгляду, провадження у справі відкрито. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Інші процесуальні дії у справі судом не здійснювались.

Заяви, клопотання.

Належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи сторони в судове засідання не з`явилися, подали заяви про розгляд справи без їхньої участі.

Позивач позовні вимоги підтримала, просила задовольнити.

Відповідач позовні вимоги визнав.

За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін, що відповідає положенням ч.3 ст.211, ч.4 ст.206 ЦПК України.

Фіксування судового засідання технічними засобами, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, не здійснюється.

Фактичні обставини, встановлені судом.

Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 13 грудня 2016 року Інгулецьким районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 186.

Мають малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає з позивачем, чого відповідач не заперечував.

Шлюбні відносини між сторонами припинені. Майновий спір наразі відсутній.

Зміст спірних правовідносин.

Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з волевиявленням дружини припинити шлюб шляхом його розірвання на підставі рішення суду.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Відповідно до статті 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Згідно з приписами статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Частиною 3, 4 ст.56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до статті 5 Протоколу №7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікований Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», який є частиною національного законодавства України, як чинний міжнародний договір, який регулює цивільні відносини, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, відповідно до статті 10 Цивільного кодексу України, кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання.

Стаття 8 Конвенції декларує, що кожен має право на повагу до його приватного i сімейного життя, до житла і до таємниці кореспонденції. За частиною 2 вказаної статті, органи державної влади не можуть втручатися у здійснення цього права інакше ніж згідно із законом, і коли це необхідно в демократичному суспiльствi в інтересах національної i громадської безпеки або економічного добробуту країни, з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав i свобод інших осіб.

Як проголошено положеннями статті 12 Конвенції, чоловік і жінка, що досягли шлюбного віку, мають право на шлюб і створення сім`ї згідно з національними законами, які регулюють здійснення цього права, так і безумовним правом чоловіка і жінки є право на розірвання шлюбу, через призму зокрема статей 5, 8 вказаного міжнародного договору.

Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах.

Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Згідно з приписами 4 ст.206 ЦПК України у разі визнання позивачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Висновок суду.

Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, приходить до висновку, що шлюбно-сімейні відносини сторони не підтримують, шлюб між ними фактично розпався, сім`я носить формальний характер, рішення позивача про звернення до суду із даним позовом є виваженим та відповідає волевиявленню дружини. Оскільки відповідач позовні вимоги визнав, відповідно до ст.206 ЦПК України позов підлягає задоволенню.

Щодо розподілу судових витрат.

Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Водночас, керуючись положеннями ч.1 ст.142 ЦПК України, суд вважає за можливе у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, стягнути з відповідача на користь позивача 50 % сплаченого ним судового збору, а інші 50 % - повернути позивачу з державного бюджету України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1-23, 76-81, 89, 95, 141, 142, 206, 258-259, 263-265, 352, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Розірвати шлюб, укладений 13 грудня 2016 року між ОСОБА_2 ем та ОСОБА_6 , зареєстрований Інгулецьким районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 186.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити прізвище « ОСОБА_7 ».

Копію рішення суду надіслати до Криворізького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Криворізькому районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на повернення судового збору 605 /шістсот п`ять/ гривень 60 копійок.

Повернути ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , з державного бюджету України 50 відсотків судового збору, тобто 605 /шістсот п`ять/ гривень 60 копійок, сплаченого нею за подання до суду позовної заяви про розірвання шлюбу, згідно квитанції № 0.0..1 від 02.02.2024, на розрахунковий рахунок УК в Інгулецькому районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області № UA0004649, , МФО 899998, код класифікації доходів бюджету 22030101.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач - ОСОБА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Дата складення повного судового рішення 07 березня 2024 року.

Головуючий суддя В.В. Попов