УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 521/24416/23

провадження № 4-с/521/12/24

26 лютого 2024 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси в складі:

Головуючого судді Михайлюка О.А.,

при секретарі Родіоновій Т. А.,

розглянувши в судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на дії приватного виконавця Колечка Дмитра Миколайовича,-

Встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою на дії приватного виконавця Колечка Дмитра Миколайовича.

Скарга обґрунтовується тим, що приватним виконавцем Колечко Д.М. листом №12118 від 06.10.2023 року боржник ОСОБА_1 повідомляється про проведення експертної оцінки 1/3 частини квартири, загальною площею 65,1 кв.м, житловою площею 40,3 кв.м, яка складається з трьох кімнат за адресою: АДРЕСА_1 , з визначенням якби ринкової вартості у сумі 363800 гривень.

Скаржник вказує, що копії звіту про визначення такої вартості частини квартири виконавцем боржнику не надано, за якими критеріями визначена така вартість квартир боржнику невідомо, таким чином оціночна вартість у виконавчому провадження АСВП:66404971 є завищеною більш ніж в два рази.

Скаржник просить суд визнати неправомірними дії приватного виконавця Колечка Дмитра Миколайовича по завищенню вартості 1/3 частини квартири АДРЕСА_2 .

Скаржник в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, в ході розгляду справи представник скаржника підтримував вимоги скарги.

Приватний виконавець Колечко Дмитро Миколайович в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду відзив, відповідно до якого просив відмовити у задоволенні скарги.

Суд, дослідивши зібрані по справі докази, вважає, що скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Суд встановив, що на примусовому виконанні приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечка Дмитра Миколайовича перебуває виконавче провадження №66404972 з виконання виконавчого листа №1519/4718/2012, виданого Малиновським районним судом м. Одеса 27.07.2021 року, яким встановлено стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» з ОСОБА_1 борг у розмірі 130 275 Дол. США та судовий збір у розмірі 598,42 грн.

У рамках вказаного виконавчого провадження приватним виконавцем було звернуто стягнення на належну боржниці 1/3 квартири загальною площею 65,1 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до звіту про оцінку 1/3 частини трикімнатної квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_3 , виконаний 29.09.2023 року, вартість майна склала 363 800,00 грн.

Згідно із листом №12118 від 06.10.2023 року, який ОСОБА_1 отримала та додала до скарги, боржник була належним чином повідомлена про визначену оцінювачем вартість арештованого майна.

Частиною 8 ст. 26 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі якщо при відкритті виконавчого провадження виконавцем накладено арешт на майно боржника, боржник за погодженням із стягувачем має право передати йому таке майно або реалізувати його та передати кошти від його реалізації стягувачу в рахунок повного або часткового погашення боргу за виконавчим документом. У разі продажу майна боржника покупець повинен внести кошти за придбане майно на рахунок органу державної виконавчої служби або приватного виконавця. Після передачі майна стягувачу або внесення покупцем коштів на рахунок органу державної виконавчої служби або приватного виконавця арешт з проданого майна боржника знімається за постановою виконавця.

Згідно із ст. 57 ЗУ «Про виконавче провадження» визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження. У разі якщо сторони виконавчого провадження, а також заставодержатель у 10-денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника.Звіт про оцінку майна має бути складений не раніше дати винесення постанови про арешт такого майна. У разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, об`єктів незавершеного будівництва, майбутніх об`єктів нерухомості, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання. У разі якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно, виконавець має право залучити суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для проведення оцінки майна. Під час здійснення виконавчого провадження, за яким стягувачем виступає банк, тимчасова адміністрація або ліквідація якого здійснюється відповідно до Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", для проведення оцінки майна (активів) виконавець зобов`язаний залучити суб`єкта оціночної діяльності з переліку, який визначений Фондом гарантування вкладів фізичних осіб у порядку, передбаченому нормативно-правовими актами Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. У разі заперечення однією із сторін проти результатів оцінки майна, проведеної суб`єктом оціночної діяльності, який визначений Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, під час здійснення виконавчого провадження, за яким стягувачем виступає банк, тимчасова адміністрація або ліквідація якого здійснюється відповідно до Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", виконавець призначає рецензування звіту про оцінку майна іншому суб`єкту оціночної діяльності з переліку, який визначений Фондом гарантування вкладів фізичних осіб у порядку, передбаченому нормативно-правовими актами Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем. Оскарження в судовому порядку результатів визначення вартості чи оцінки майна не зупиняє передачі майна на реалізацію, крім випадків зупинення передачі майна на реалізацію судом. Звіт про оцінку майна у виконавчому провадженні є дійсним протягом шести місяців з дня його підписання суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання. Після закінчення цього строку оцінка майна проводиться повторно. Якщо строк дійсності звіту про оцінку майна закінчився після передачі майна на реалізацію, повторна оцінка такого майна не проводиться.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно з частиною першою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України встановлено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа у разі порушення (можливого порушення), невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси.

Тлумачення зазначених норм права та положень статті 447 ЦПК України дозволяє зробити висновок, що завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У порядку судового контролю за виконанням судових рішень такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси сторони виконавчого провадження порушені, а скаржник використовує цивільне судочинство для такого захисту. По своїй суті ініціювання справи щодо судового контролю за виконанням судових рішень не для захисту прав та інтересів є недопустимим.

Звертаючись до суду, сторона виконавчого провадження зобов`язана обґрунтувати, а суд, в свою чергу, зобов`язаний встановити, яке саме право скаржника як сторони виконавчого провадження порушено та підлягає захисту в порядку судового контролю за виконанням.

У порядку судового контролю за виконанням судових рішень правовий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси сторони виконавчого провадження порушені, а скаржник використовує цивільне судочинство для такого захисту.

По своїй суті ініціювання справи щодо судового контролю за виконанням судових рішень не для захисту прав та інтересів сторони виконавчого провадження - є неприпустимим, саме по собі порушення норм законодавства ще не є достатньою підставою для задоволення скарги в порядку судового контролю; необхідно також довести та встановити порушення прав саме скаржника як сторони виконавчого провадження.

Таким чином, якщо приватний виконавець порушив встановлений порядок вчинення виконавчих дій, проте при цьому не порушив права скаржника (скаржник не обґрунтував, а суд не встановив порушення прав саме скаржника, а не будь якої іншої особи), то така скарга задоволенню не підлягає.

Вищевказані висновки погоджуються з правовою позицією Верховного суду (постанова по справі № 654/3323/20, провадження № 61-1993св21 від 14.07.2021 року).

Згідно із вимогами ч. 1 ст. 13 ЗУ «Про виконавче провадження» під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

У порушення приписів ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 13, ст. 447 ЦПК України скаржник не наводить якою саме дією приватного виконавця із визначення вартості майна, що згідно із вимогами ч. 1 ст. 13 ЗУ «Про виконавче провадження» виражається у певному складеному виконавцем документі (постанові, акті, листі) були порушені її права.

Скарга боржника не містить, як відомостей про порушення порядку вчинення виконавцем виконавчих дій, так і обґрунтування того, як вчинення цих дій порушують права боржника.

Відповідно до ч.3 ст. 451 ЦПК України, у разі встановлення, що оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії приватного виконавця Колечка Дмитра Миколайовича.

Керуючись ЗУ «Про виконавче провадження», ст.ст. 1-19, 76-89, 95, 353, 447-453 ЦПК України, суд

вирішив:

Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії приватного виконавця Колечка Дмитра Миколайовича.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: О.Михайлюк

26.02.24