У х в а л а

26 лютого 2024 року

м. Київ

Справа № 195/1471/21

Провадження № 61-1952ск24

Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду Гудими Д. А. ознайомився з касаційною скаргою ОСОБА_1 (далі - скаржник)

на рішення Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 24 серпня 2023 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 24 січня 2024 року

у справі за позовом Виконавчого комітету Томаківської селищної ради до скаржника, ОСОБА_2 за участю третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, - Служби у справах дітей Виконавчого комітету Томаківської селищної ради - про позбавлення батьківських прав і стягнення аліментів та

в с т а н о в и в :

1. 9 лютого 2024 року скаржник подав до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить:

скасувати рішення суду першої інстанції у частині позбавлення скаржника батьківських прав й ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні цієї вимоги;

скасувати постанову апеляційного суду й ухвалити нове рішення, згідно з яким відмовити у задоволенні позову про позбавлення скаржника батьківських прав і позбавити таких прав ОСОБА_2 щодо їхньої неповнолітньої доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

зупинити виконання оскаржених судових рішень;

зупинити провадження у справі згідно з пунктом 2 частини першої статті 251 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), оскільки скаржник є військовослужбовцем, проходить службу у Збройних Силах України і перебуває в зоні бойових дій.

2. За змістом частини другої статті 393 ЦПК України, у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 ЦПК України, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддя постановляє відповідну ухвалу.

3. Суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху (абзац перший частини першої статті 185 ЦПК України).

4. Оскільки касаційна скарга не відповідає низці вимог ЦПК України, Верховний Суд вважає, що її слід залишити без руху.

(1) Щодо вимог до змісту касаційної скарги

5. За змістом пункту 2 частини другої статті 392 ЦПК України у редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обов`язкової реєстрації та використання електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами» (далі - Закон № 3200-IX) у касаційній скарзі повинні бути зазначені номери засобів зв`язку, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету. Таких відомостей у касаційній скарзі немає.

5.1. Якщо цим Кодексом встановлено вимогу зазначення у змісті процесуального документа відомостей про наявність або відсутність електронного кабінету, особа, яка подає до суду відповідний процесуальний документ в електронній формі через електронний кабінет, звільняється від обов`язку зазначення відповідних відомостей (частина восьма статті 14 ЦПК України у редакції Закону № 3200-IX).

5.2. Скаржник у касаційній скарзі всупереч пункту 2 частини другої статті 392 ЦПК України не зазначив відомостей про наявність або відсутність у нього електронного кабінету. Від обов`язку навести у касаційній скарзі такі відомості не звільнений, бо подав цю скаргу поштою. Крім того, не зазначив номер засобу зв`язку, хоча у двох фрагментах касаційної скарги залишив місця для вписування такого номера та вказав, що мобільний телефон у зоні бойових дій є єдиним засобом комунікації. Тому просив судові повідомлення й іншу інформацію надсилати лише для отримання їх телефоном.

6. За змістом пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).Проте у касаційній скарзі скаржник такі підстави не конкретизував.

6.1. Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті (рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій статті 389 ЦПК України), є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

(1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні (абзац другий пункту 5 частини другої статті 389 ЦПК України);

(2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні (пункт 2 частини другої статті 389 ЦПК України);

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду (абзац третій пункту 5 частини другої статті 389 ЦПК України).

(3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах (пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України);

(4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).

6.2. Оскільки у касаційній скарзі відсутні вказівки на передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України підстави, скаржник повинен зазначити такі підстави та навести відповідне обґрунтування.

7. За змістом пункту 8 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено дату отримання копії судового рішення суду апеляційної інстанції, що оскаржується. До касаційної скарги додаються докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції, - за наявності (пункт 2 частини четвертої статті 392 ЦПК України). Проте скаржник у касаційній скарзі не вказав дату отримання копії постанови суду апеляційної інстанції та не надав докази на підтвердження цього, якщо такі докази у нього є.

8. За змістом пункту 7 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повиннобути зазначено перелік письмових матеріалів, що додаються до скарги. До касаційної скарги додаються копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, якщо така скарга та додані матеріали подаються до суду в електронній формі через електронний кабінет (речення перше пункту 1 частини четвертої статті 392 ЦПК України).

8.1. Скаржник додав до касаційної скарги ордер на надання правничої (правової) допомоги у Верховному Суді адвокатом Крушинською Антоніною Андріївною. Однак не вказав цей документ у переліку додатків. Крім того, не додав копій ордера відповідно до кількості учасників справи. Хоча ЦПК України не передбачає для особи, яка оскаржує судові рішення, можливості визначати, які матеріали, що додаються до касаційної скарги, не надавати іншим учасникам справи.

(3) Щодо сплати судового збору

9. До касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону (пункт 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України). Однак скаржник не додав до касаційної скарги документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від його сплати відповідно до закону.

9.1. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом (частина друга статті 133 ЦПК України).

9.2. Судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі (частина перша статті 4 Закону України «Про судовий збір»).

9.3. За змістом підпункту 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання юридичною особою до суду позовної заяви немайнового характеру встановлюється у розмірі 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Такий мінімум згідно зі статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» із 1 січня 2021 року становив 2 270,00 грн.

9.4. За подання до суду касаційної скарги на рішення суду, заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду розмір судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми (підпункт 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір»).

9.5. Скаржник оскаржує рішення суду першої інстанції у частині задоволення вимоги про позбавлення його батьківських прав і просить відмовити у її задоволенні, а також оскаржує постанову апеляційного суду в частині відмови у задоволенні вимоги про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , і просить цю вимогу задовольнити.

9.6. Отже, за подання касаційної скарги - за відсутності документів, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону, - скаржник має сплатити: 2 270,00 грн (прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 1 січня 2021 року) х 1 (ставка судового збору за подання позовної заяви) х 2 (кількість оскаржених немайнових позовних вимог) х 200 % (ставка судового збору за подання касаційної скарги) = 9 080,00 грн.

Реквізити для сплати: отримувач коштів: ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102; код отримувача: 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); номер рахунку отримувача: UA0026007; код класифікації доходів бюджету: 22030102; найменування платежу: судовий збір (Верховний Суд, 055); призначення платежу: *;101; НОМЕР_1 ; судовий збір, за скаргою ОСОБА_1 , Верховний Суд (Касаційний цивільний суд), справа № 195/1471/21).

9.7. Скаржник має надати суду відповідний документ про сплату судового збору у зазначеному розмірі або документи, що підтверджують підстави звільнення від його сплати відповідно до закону, а також копії цих документів відповідно до кількості учасників справи (пункти 1, 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України).

(4) Щодо строку на усунення недоліків касаційної скарги

10. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху (речення перше абзацу першого частини другої статті 185 ЦПК України). Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві (речення друге частини третьої статті 185 ЦПК України).

11. Для усунення недоліків, вказаних у цій ухвалі,Верховний Суд встановлює десятиденний строк із дня її вручення скаржникові. У разі невиконання у встановлений строк вимог ухвали Верховний Суд вважатиме касаційну скаргу неподаною та поверне її скаржникові.

Керуючись статтями 185, 260, 261, 392, 393 ЦПК України,

у х в а л и в :

1. Залишити без руху касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 24 серпня 2023 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 24 січня 2024 року у справі за позовом Виконавчого комітету Томаківської селищної ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 за участю третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, - Служби у справах дітей Виконавчого комітету Томаківської селищної ради - про позбавлення батьківських прав і стягнення аліментів.

2. Встановити для усунення недоліків касаційної скарги десятиденний строк із дня вручення цієї ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя Д. А. Гудима