Житомирський апеляційний суд
Категорія 39 Доповідач Трояновська Г. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2024 року Житомирський апеляційний суд у складі:

Головуючого судді Трояновської Г.С.

суддів: Талько О.Б. Павицької Т.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження (без повідомлення учасників) в м. Житомирі цивільну справу № 295/17249/23 за позовом Акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 22 січня 2024 року, ухваленого під головуванням судді Полонця С.М. у м. Житомирі

в с т а н о в и в:

У грудні 2023 року АТ «Сенс Банк» звернулося до суду із названим позовом та просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором №630949667 у розмірі 166701,36 грн та судовий збір.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 06.07.2018 ОСОБА_1 уклав з АТ «Альфа-Банк» угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії №630949667. Відповідно до умов кредитного договору банк зобов`язувався надати відповідачу кредит, а відповідач зобов`язувався в порядку та на умовах, визначених кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором.

Умовами кредитного договору передбачено, що у випадку невиконання відповідачем умов договору останній зобов`язаний достроково виконати всі боргові зобов`язання перед банком протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дня отримання від банку інформації. Банк належним чином виконав свій обов`язок щодо надання відповідачу кредиту. Відповідач своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 22.01.2023 року заборгованість за кредитним договором становить 166 701, 36 грн.

12 серпня 2022 року загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджене рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на AT «Сенс Банк».

З метою досудового, добровільного врегулювання спору на адресу позичальника було направлено Досудову вимогу щодо виконання договірних зобов`язань, проте її залишено відповідачем без реагування.

Оскільки у добровільному порядку відповідачем кошти не повернуті, позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 22 січня 2024 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Акціонерного товариства «Сенс Банк» заборгованість за кредитним договором №630949667 від 06.07.2018 року станом на 22.01.2023 року у розмірі 166 701 грн. 36 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Сенс Банк» судовий збір в сумі 2684 грн. 00 коп.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушенням судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції зробив невірний висновок щодо визначення природи правовідносин, які виникли між сторонами, оскільки відповідачем угода про надання кредиту №630949667 не укладалася, коштів по вказаному правочину він не отримував, у анкеті-заяві на отримання послуг відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки. Суд не взяв до уваги те, що АТ Сенс Банк не надано ні оригіналу вказаного кредитного договору, ні доказів отриманих і використаних ним коштів. Банк не надав первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», які згідно вказаної норми закону є підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій та які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Також звертає увагу на невідповідність розрахунку заборгованості та виписки по рахунку вимогам законодавства. Зауважує, що додатковою підставою для відмови у задоволенні позову є пропущення позивачем строку звернення до суду із позовом.

Відзиву на апеляційну скаргу до суду не надходило.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Згідно положень ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Враховуючи вищенаведені норми, справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами без повідомлення учасників справи.

Розглянувши справу в межах, визначених ст. 367 ЦПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення із наступних підстав.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 06.07.2018 ОСОБА_1 підписав Анкету Заяву, якою підтвердив акцепт Публічеої пропозиції на укладення договору між ним та ПАТ «Альфа-Банк» на умовах, викладених в Публічній пропозиції на додатках до договору (а.с.6 зв.).

Відповідно до Оферти на Укладання угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, укладеної 06 липня 2018 року між та АТ «Альфа -Банк» та ОСОБА_1 , сторони уклали Угоду про обслуговування Кредитної картки та відкриття Відновлювальної кредитної лінії, яка є невід`ємною частиною Договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа Банк». Клієнт пропонує Банку відкрити йому поточний рахунок з електронним платіжним засобом у гривні, просить випустити міжнародну платіжну карту. Максимальний ліміт кредиту складає 200 000 гривень. Процентну ставку за користування кредитною лінією для торгових операцій пропонує встановити у розмірі 35,99% річних та/або операцій зняття коштів готівкою 35,99% річних. Тип процентної ставки фіксована. Обов`язковий мінімальний платіж пропонує встановити у розмірі 5% від суми загальної заборгованості за кредитною лінією (далі ОМП), але не менше 50 гривень. Дату сплати ОМП пропонує визначити відповідно до умов Додатку № 4 до договору. Платежі з повернення кредиту пропонує здійснювати відповідно до договору. Примірний графік та розрахунок сукупної вартості пропонує навести в Тарифах, які є невід`ємною частиною договору. Пропонує банку щомісячно в останній день розрахункового періоду здійснювати договірне списання грошових коштів з його рахунку в розмірах, що необхідні для щомісячної оплати страхового платежу. Угода вважається укладеною та набуває чинності з моменту підписання банком Акцепту та надання суми кредиту та діє до повного виконання клієнтом своїх зобов`язань перед банком (а.с. 4-5).

06 липня 2018 року ОСОБА_1 підписано паспорт споживчого кредиту, який містить, серед іншого, інформацію щодо строку кредитування 12 місяців з можливістю пролонгації дії відновлювальної кредитної лінії на новий строк за умови дотримання клієнтом умов договору; максимальної суми кредиту 200 000 грн.; мети отримання кредиту споживчі цілі; способу та строку надання кредиту безготівковим шляхом; процентної ставки 35,99% річних; типу картки MasterCard DEBIT WORLD(а.с.6).

Загальна заборгованість ОСОБА_1 , згідно з наданим позивачем розрахунком, станом на 22.01.2023 року становить 166701,36 грн., з яких: 122606,53 грн. тіло кредиту; 270,20 грн. відсотки за користування кредитом; 40902,77 грн. прострочене тіло кредиту; 2921,86 грн. відсотки за прострочену заборгованість по тілу кредиту(а.с.8).

Згідно виписки по рахунку за період з 10.07.2018 по 22.01.2023 відповідач активно користувався наданими банком кредитними коштами (а.с. 9-24).

Відповідно до Досудової вимоги щодо виконання договірних зобов`язань, направленої 25 квітня 2023 року АТ «Сенс Банк» на адресу ОСОБА_1 , банк повідомляв позичальника про наявність заборгованості за кредитним договором у розмірі 166701,36 грн та вимагав протягом 30 календарних днів усунути порушення умов кредитного договору та погасити заборгованість (а.с. 25).

Вказана Вимога направлялась на адресу відповідача ОСОБА_1 рекомендованим листом, згідно Списку згрупованих відправлень «Укрпошти» (а.с. 27).

Згідно Витягу з державного реєстру банків, сформованого 02 грудня 2022 року, найменування юридичної особи АТ «Сенс-Банк», зміна найменування з Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на Акціонерне товариство «Сенс-Банк» (а.с. 28).

Відповідно до Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, Акціонерне Товариство «Сенс Банк» є юридичною особою зареєстрованою в передбаченому Законом порядку (а.с.29).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем надано достатні та належні докази на підтвердження істотного порушення відповідачем умов кредитного договору та існування заборгованості, а також врахував позицію відповідача, який не оспорив ні суму позову, ні правильність проведеного позивачем розрахунку, ні підстав, з яких позов заявлений.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до норм статті 625 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, установлених ст. 11 цього Кодексу, зокрема: договорів та інших правочинів.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є загальнообов`язковим до виконання сторонами. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1ст. 530 ЦК України).

За відсутності інших підстав припинення зобов`язання, передбачених договором або законом, зобов`язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною першою статті 81 Цивільного Процесуального Кодексу України встановлено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З матеріалів справи вбачається, що 06.07.2018 ОСОБА_1 та АТ «АЛЬФА-БАНК» уклали договір про отримання банківських послуг шляхом підписання відповідачем оферти на укладання угоди про надання кредиту, акцепту на укладення угоди про надання кредиту та анкети-заяви про акцепт публічної пропозиції на укладення договору про банківське обслуговування фізичних осіб, який за своєю правовою природою є договором приєднання, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, а друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Зі змісту анкети-заяви про акцепт публічної пропозиції на укладення договору про банківське обслуговування фізичних осіб слідує, що відповідач погодився з тим, що анкета-заява разом з офертою на укладання угоди про надання кредиту, акцепту на укладення угоди становлять кредитний договір, відповідач ознайомлений з зазначеними документами, що включає основні умови кредитування та своїм підписом надав згоду з його умовами, у зв`язку з чим суд вважає, що між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору.

У справі, що розглядається судом, як в оферті на укладення кредитного договору, так і в паспорті споживчого кредиту, підписаного позичальником ОСОБА_1 зазначено про наявність процентної ставки за користування кредитною лінією, розмір якої становить 39,99% річних.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 зазначено про відсутність обов`язку кредитодавця нараховувати відсотки за кредитом у випадку їх не врахування у кредитному договорі, з відсиланням до Умов та правил надання банківських послуг.

Як уже зазначено розмір процентної ставки у цій справі між сторонами погоджено.

З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 22.01.2023 зобов`язання за кредитним договором з погашення кредиту відповідач належним чином не виконував, внаслідок чого виникла заборгованість в розмірі 166701,36 грн., з яких: 122606,53 грн. тіло кредиту; 270,20 грн. відсотки за користування кредитом; 40902,77 грн. прострочене тіло кредиту; 2921,86 грн. відсотки за прострочену заборгованість по тілу кредиту.

За викладених обставин, апеляційний суд вважає доведеними підстави для задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за договором кредиту від 06.07.2018.

Доводи ОСОБА_1 з приводу недоведення факту отримання ним грошових коштів, неукладення кредитного договору між ним та позивачем, судом не беруться до уваги, так як в матеріалах справи міститься особистий підпис ОСОБА_1 в Анкеті-Заяві про акцепт Публічної пропозиції ПАТ «Альфа-Банк» на укладення договору про банківське обслуговування фізичних осіб у ПАТ «Альфа-Банк», уОферті на Укладання угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії та паспорті споживчого кредиту та доказами, яким суд надав належну оцінку та спростовуються діями ОСОБА_1 щодо частково виконання зобов`язань за кредитним договором, а тому не можуть бути належними і достатніми підставами для скасування оскаржуваного судового рішення.

Як до суду першої інстанції, так і до апеляційного суду відповідач не звертався з клопотанням про призначення почеркознавчої експертизи і не оспорював справжність свого підпису у документах. У справі, що розглядається судом, відповідач із зустрічним позовом про визнання недійсним кредитного договору чи окремих його частини, не звертався.

В матеріалах справи відсутні докази того, що наведені умови договору, його форма і порядок укладення суперечать положенням ЦК України, або іншим актам цивільного законодавства, а також, що волевиявлення позичальника було обмеженим і не відповідало його внутрішній волі. Викладені істотні умови, права і обов`язки сторін, зокрема, способи та терміни погашення кредиту погоджені сторонами, про що свідчить їх підписання ними. Відповідач у повному обсязі отримав інформацію про умови кредитування, був ознайомлений з порядком повернення кредиту та інших платежів.

З розрахунку заборгованості вбачається рух коштів по рахунку, витрати на побутові потреби, поповнення рахунку, відтак і укладення кредитного договору.

Всупереч вимог ст.ст.12, 81 ЦПК України ОСОБА_1 не надав до суду свого розрахунку, не вказав яку суму коштів він повернув за укладеним між сторонами договором кредиту.

Доводи апеляційної скарги щодо неналежності та невідповідності розрахунку заборгованості та виписки по рахунку до уваги також не беруться, оскільки до суду надано виписку по рахунку з кредитною карткою World Debit Mastercard за період з 10.07.2020 по 22.01.2023, яка має статус первинного документа, що підтверджується Переліком типових документів, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 12 квітня 2012 року № 578/5. Зазначена виписка є належним доказом отримання та користування відповідачем кредитними коштами, у ній зазначені всі операції з часу активації кредитної картки зі зняття грошових коштів, погашення заборгованості, яка відповідачем не спростована (а.с. 9-24).

Зазначене узгоджується з позицією Верховного Суду від 02 грудня 2020 року у справі №161/5267/20.

Вимога ОСОБА_1 про витребовування оригіналів документів у межах кредитного договору є безпідставною, оскільки в матеріалах справи є належним чином засвідчені копії оригіналів документів, які не викликають сумнівів.

Аргументи в апеляційній скарзі про те, що у анкеті-заяві на отримання послуг відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки не мають правового значення, оскільки вимог про стягнення неустойки позивач не заявляв та не нараховував.

Посилання в апеляційній скарзі на пропуск позивачем строку позовної давності також не заслуговують на увагу, оскільки безпосередньо умовами договору, який особисто підписаний відповідачем, передбачено можливість його пролонгації. Крім того, останній платіж поповнення рахунку був здійснений відповідачем 08.02.2022, а позивач звернувся з позовом 19.12.2023, тобто в межах позовної давності.

Аналізуючи питання обсягу дослідження інших доводів відповідача та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків місцевого суду, колегія суддів виходить з того, що у справі, яка переглядається, сторонам було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в апеляційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правильних висновків суду першої інстанції.

Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія апеляційного суду вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому правові підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Оскільки, судове рішення залишено без змін, а апеляційна скарга без задоволення, то судовий збір за подання апеляційної скарги не відшкодовується та покладається на особу, яка подала апеляційну скаргу.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах не підлягають касаційному оскарженню. Малозначними, зокрема, є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України). Дана справа є малозначною в сили вимог закону.

Керуючись ст.ст. 367, 369, 374, 375, 381, 382, 389 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргуОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Богунського районного суду м. Житомира від 22 січня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді