4-с/465/12/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" лютого 2024 р., року м.Львів

Суддя Франківського районного суду м. Львова Дзеньдзюра С.М., розглянувши матеріали скарги скарги ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавого округу Львівської області Сокіл Віталії Іванівни про визнання незаконною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження №72107749 від 23.06.2023 року суд,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою на дії приватного виконавця виконавого округу Львівської області Сокіл Віталії Іванівни про визнання незаконною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження №72107749 від 23.06.2023 року.

Ухвалою судді Франківського районного суду м. Львова Дзеньдзюрою С.М. від 06.09.2023 року подану скаргу ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавого округу Львівської області Сокіл Віталії Іванівни про визнання незаконною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження №72107749 від 23.06.2023 року залишено без руху з підстав, вказаних у ній та надано строк для усунення недоліків, допущених при її подачі, який не може перевищувати п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Копія вищевказаної ухвали надсилалась судом на адресу заявника, зазначену ним в скарзі, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення №439, яке повернулось на адресу суду з конвертом.

Як вбачається із скарги заявник зазначив поштову адресу АДРЕСА_1 , на яку і була направлена кореспонденція суду для заявника, зокрема, ухвала про залишення без руху.

Так, направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Верховного Суду від 18.03.2021 у справі № 911/3142/19, від 27.11.2019 у справі №913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі №24/260-23/52-б).

Відповідно до частини 4 статті 12 Цивільно процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Отже, в разі коли фактичне місцезнаходження особи - учасника судового процесу з якихось причин не відповідає її місцезнаходженню, визначеному згідно з законом, і дана особа своєчасно не довела про це до відома суду, інших учасників процесу, то всі процесуальні наслідки такої невідповідності покладаються на цю фізичну особу.

Також судом враховані положення Правил надання послуг поштового зв`язку, визначені постановою Кабінету Міністрів України №270 від 05.03.2009 року (далі Правила).

Так, порядок доставки поштових відправлень, поштових переказів, повідомлень про вручення поштових відправлень, поштових переказів, періодичних друкованих видань юридичним особам узгоджується оператором поштового зв`язку разом з юридичною особою. Для отримання поштових відправлень юридична особа повинна забезпечити створення умов доставки та вручення поштових відправлень відповідно до вимог Закону України "Про поштовий зв`язок", цих правил (пункт 94 правил).

Відтак, повна відповідальність за достовірність інформації про місцезнаходження, а також щодо наслідків неотримання поштових відправлень за своїм офіційним місцезнаходженням покладається саме на фізичну особу.

У разі якщо копію прийнятого судового рішення (ухвали, постанови, рішення) направлено судом листом за належною поштовою адресою, тобто повідомленою суду учасником справи, і повернено підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання чи закінчення строку зберігання поштового відправлення, то вважається, що адресат повідомлений про прийняте судове рішення.

Вказана правова позиція міститься в постанові Верховного Суду від 12.03.2019 у справі № 923/1432/15.

Враховуючи вищевикладене суд вважає, що заявник був належним чином повідомлений судом про залишення буз руху його скарги. При цьому, неотримання адресатом кореспонденції від судового органу є суб`єктивною поведінкою здійснення стороною своїх процесуальних прав, що не може вважатися поважною причиною, яка перешкоджала заявнику усунути недоліки скарги у встановлений судом строк.

В той же час, заявник не був позбавлений можливості скористатися вільним доступом до електронного реєстру судових рішень в Україні, в силу статті 4 Закону України "Про доступ до судових рішень" та ознайомитися з ухвалою Франківського районного суду м.Львова від 06.09.2023 року.

Враховуючи вказане, судом було здійснено всі заходи, щодо належного повідомлення заявника про залишення скарги без руху та надання часу на усунення недоліків.

Окрім того, заявник протягом тривалого часу не проявляє належної зацікавленості у розгляді поданого скарги, відтак така пасивна поведінка останнього свідчить про безумовну втрату інтересу до поданої скарги.

Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, серед іншого, розумність строків розгляду справи судом (п. 10 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

Суд переконаний за необхідне зазначити наступне: як вбачається із правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у справі «Каракуця проти України» від 20 лютого 2017 року, що заявники не виявили належної зацікавленості у розгляді їхньої справи, оскільки вони протягом 1 року та 8 місяців не звертались до апеляційного суду за інформацією щодо стану розгляду їх апеляційної скарги.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Окрім цього, судом враховано, що Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затвердженоЗаконом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні"», із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб в Україні введено воєнний стан.

У подальшому, відповідними Указами Президента України строк дії воєнного стану в Україні продовжено і такий триває і на час розгляду даного процесуального питання.

Рада суддів України оприлюднила рекомендації роботи судів в умовах воєнного стану, зокрема, у п. 6 рекомендувала по можливості продовжувати процесуальні строки щонайменше до закінчення воєнного стану.

Разом з цим, враховуючи, що особа, яка подала скаргу не повідомила суду про те, що не може усунути недоліки скарги через задіяння до функціонування критичної інфраструктури, вступу до лав Збройних Сил України, територіальної оборони, добровольчих воєнних формувань та інших форм протидії збройної агресії проти України, тощо, суддя вважає, що є наявні підстави для визнання скарги неподаною та повернення її заявнику.

Відповідно до ч.1 ст.44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається.

Кожна особа несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 12 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

При цьому, протягом всього перебування скарги в суді недоліки такої не усунуто, з клопотанням про продовження строку відповідно до частини другої статті 127 ЦПК України, для усунення недоліків позовної заяви, заявник до суду не звертався.

Відповідно до ч.3 ст. 185 ЦПК України, суддя повертає позовну заяву у разі, якщо позивач у встановлений судом строк не усунув недоліки позовної заяви.

Відповідно до ч.7 ст.185 ЦПК України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення позовної заяви.

На підставі наведеного, керуючисьст.185 ЦПК України,-

П О С Т А Н О В И В :

Матеріали скарги ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавого округу Львівської області Сокіл Віталії Іванівни про визнання незаконною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження №72107749 від 23.06.2023 року - повернути заявнику.

Повернення скарги не перешкоджає повторному зверненню із такою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення скарги.

На ухвалу суду може бути подано апеляційну скаргу протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Львівського апеляційного суду.

Суддя Дзеньдзюра С.М.