УХВАЛА

07 лютого 2024 року

м. Київ

справа № 461/993/23

провадження № 61-18129ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротенка Є. В. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Тітова М. Ю.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Львівського апеляційного суду від 06 липня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2023 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, у якому просив:

- визнати нежитлові приміщення 8-1, 8-2, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 34,4 кв. м, позначенi лiтерою А-3 спільною сумісною власністю ОСОБА_2 та ОСОБА_1 по 1/2 (одній другій) ідеальній частці;

- визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину нежитлових приміщень 8-1, 8-2, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 34,4 кв. м, позначені літерою А-3;

- визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину нежитлових приміщень 8-1, 8-2, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 34,4 кв. м, позначені літерою А-3.

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 10 березня 2023 року в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Не погодившись з указаним судовим рішення, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу.

Постановою Львівського апеляційного суду від 06 липня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено.

Рішення Галицького районного суду м. Львова від 10 березня 2023 року скасовано та ухвалено постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено.

Визнано нежитлові приміщення 8-1, 8-2, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 34,4 кв. м, позначені літерою А-3 спільною сумісною власністю ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину нежитлових приміщень 8-1, 8-2, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 34,4 кв. м, позначені літерою А-3.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину нежитлових приміщень 8-1, 8-2, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 34,4 кв. м, позначені літерою А-3.

16 грудня 2023 року ОСОБА_1 через засоби поштового зв`язку звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Львівського апеляційного суду від 06 липня 2023 року.

Ухвалою Верховного Суду від 08 січня 2024 року касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, зокрема заявнику запропоновано надати вказати ціну позову та визначити розмір судового збору за подання касаційної скарги.

На виконання вказаної ухвали заявниця надіслала клопотання про усунення недоліків, у якій зазначила ціну позову у розмірі 196 600,00 грн, що підтверджується копією позовної заяви.

За приписами пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Рішенням Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року у справі № 3-88/2021(209/21, 47/22, 77/23, 188/23), зокрема визнано таким, що відповідає Конституції України (є конституційним), пункт 2 частини третьої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову у позовах про визнання права власності на майно або його витребування визначається вартістю майна.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» встановлено, що з 01 січня 2024 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 3 028, 00 грн.

Ціна позову в цій справі становить 196 600,00грн, що станом на 01 січня 2024 року не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3 028,00 грн х 250 = 757 000,00 грн).

Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб підлягають касаційному оскарженню.

Верховним Судом досліджено та взято до уваги: ціну позову, предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства й також не встановлено випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, відповідно до статті 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Верховним Судом взято до уваги, що під час вирішення питання про відкриття касаційного провадження (зокрема й про відмову у відкритті провадження) у справі не надається правова оцінка законності та обґрунтованості оскаржуваних судових рішень, а виключно встановлюється наявність чи відсутність підстав для їх касаційного оскарження відповідно до вимог статей 389, 394 ЦПК України.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Оскільки оскаржуване судове рішення ухвалено у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб і воно не підлягає касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

Зазначення у постанові Львівського апеляційного суду від 06 липня 2023 року про можливість оскарження цієї постанови в касаційному порядку не є підставою для перегляду справи судом касаційної інстанції, оскільки ухвалені у цій справі судові рішення касаційному оскарженню не підлягають.

Разом із тим, не потребують окремого розгляду питання дотримання особою, яка подала касаційну скаргу, вимог статей 390 та 392 ЦПК України.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Львівського апеляційного суду від 06 липня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Коротенко

А. Ю. Зайцев

М. Ю. Тітов