Справа № 138/552/24
Провадження №:2/138/394/24
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

26 лютого 2024 року м. Могилів-Подільський

Суддя Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області Холодова Т.Ю., ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї документами ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Серебрійське» про розірвання та визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, стягнення невиплаченої орендної плати та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

22.02.2024 позивач звернувся до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області з вказаним позовом.

Ознайомившись зі змістом позовної заяви та доданими до неї документами, суд вважає, що позовна заява підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків з огляду на таке.

Вимоги щодо форми та змісту позовної заяви, а також документів, що до неї додаються, визначені ст.ст. 175-177 ЦПК України.

Відповідно до п. 3, 5, 9 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Також, згідно з ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Однак дана позовна заява не відповідає вказаним вище вимогам закону.

Так, в прохальній частині позовної заяви позивач просить стягнути з відповідача орендну плату за 2023 рік в сумі 11980 грн.

При цьому позовна заява не містить обґрунтуваний розрахунок розміру орендної плати, яку позивач просить стягнути з відповідача, а також посилання на докази, що підтверджують розмір орендної плати, яку просить стягнути позивач.

Також в прохальній частині позовної заяви, крім вимоги про розірвання договору оренди земельної ділянки, позивач заявляє вимогу про визнання вказаного договору оренди земельної ділянки недійсним. При цьому, сама позовна заява містить лише обставини, якими позивач обґрунтовує вимогу щодо розірвання договору оренди земельної ділянки та не містить обґрунтування та посилання на докази в частині вимог про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним.

Крім того, відповідно до ст.134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

При цьому, суд звертає увагу позивача на правову позицію Великої Палати Верховного Суду від 12.11.2019 у справі № 904/4494/18 щодо відмови позивачу у покладенні витрат на правову допомогу на відповідача, в зв`язку з не заявленням в суді першої інстанції орієнтовного розміру витрат на правову допомогу.

Разом з тим, позивач в прохальній частині позовної заяви просить стягнути з відповідача витрати на оплату правової допомоги та не зазначає в позовній заяві орієнтованого розрахунку судових витрат, зокрема витрат на правову допомогу, які він поніс та очікує понести у зв`язку з розглядом даної справи.

Щодо сплати позивачем судового збору необхідно зазначити наступне.

Звертаючись до суду з даною позовною заявою позивач ставить наступні вимоги: розірвати договір оренди земельної ділянки; визнати недійсним договір оренди земельної ділянки; стягнути невиплачену орендну плату в розмірі 11980 грн.; стягнути моральну шкоду в розмірі 20000 грн.

Тобто позивачем заявлено дві вимоги немайнового характеру (про розірвання договору оренди земельної ділянки та про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки) та дві вимоги майнового характеру (про стягнення орендної плати в розмірі 11980 грн. та про стягнення моральної шкоди в розмірі 20000 грн.)

Стаття 4 Закону України «Про судовий збір» визначає, що за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Одночасно, відповідно до вимог підпункту 5 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви про відшкодування моральної шкоди ставка судового збору становить 1,5 % ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При цьому згідно з ч. 3 ст. 6 даного Закону, за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Отже, сума судового збору, яка підлягає сплаті позивачем за дану позовну заяву становить 6661,60 грн. (2х1211,20 грн.=2422,40 грн. за дві вимоги немайнового характеру + 1211,20 грн. за вимогу майнового характеру + 3028 грн. за вимогу про стягнення моральної шкоди).

При цьому, згідно з ч. 4 п. 26 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» платіжні документи, на підставі яких перераховуються суми судового збору, подаються до суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені з використанням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, а також платіжне доручення, яке за формою не відповідає наведеним вимогам, не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Однак, в порушення вказаних вимог закону позивач додав до позовної заяви ксерокопію квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки № 0.0.1.1 від 15.02.2024 про сплату судового збору в розмірі 1211,20 грн., яка не є оригіналом, а відтак не є належним доказом сплати судового збору на виконання вимог ч. 4 ст. 177 ЦПК України. При цьому, доказів сплати позивачем судового збору в сумі 6661,60 грн. або документів, що підтверджують підстави звільнення позивача від сплати судового збору до позовної заяви не додано.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного вище та керуючись ст.ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ст.ст. 177 ч. 4, 185 ч. 1, 2, 258-261 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Залишити без руху позовну заяву ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Серебрійське» про розірвання та визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, стягнення невиплаченої орендної плати та моральної шкоди, надавши позивачу строк десять днів з дня отримання копії ухвали для усунення зазначених в мотивувальній частині ухвали недоліків, шляхом подання суду позовної заяви із викладом обставин та посиланням на докази, якими позивач обґрунтовує вимоги про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, з зазначенням обґрунтуваного розрахунку розміру орендної плати, яку позивач просить стягнути з відповідача у сумі 11980 грн., а також з зазначенням попереднього (орієнтованого) розрахунку судових витрат (у кількості для суду та копії для відповідача) та подання суду оригіналу документу, що підтверджує сплату позивачем судового збору у сумі 6661,60 грн.або документів, що підтверджують підстави звільнення позивача від сплати судового збору відповідно до закону.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Т.Ю. Холодова