Справа № 595/948/23
Провадження № 2/595/21/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.02.2024

Бучацький районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді Содомори Р.О.,

при секретарі Присташ П.Р.,

з участю представника позивача-відповідача ОСОБА_1 ,

представника відповідача-позивача Челій-Пушкар О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Бучач справу за позовом ОСОБА_2 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про розірвання договору купівлі-продажу та стягнення коштів за його неналежне виконання, стягнення неустойки та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу, інфляційних та 3 % річних за порушення грошового зобов`язання,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 , згідно якого просить суд розірвати договір купівлі-продажу від 14 липня 2020 року, укладений між ним та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 ; стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на його користь 275000 гривень за неналежне виконання умов договору купівлі-продажу від 14 липня 2020 року; стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на його користь 495000 гривень неустойки за затримку виконання вимоги про надання товару аналогічної марки та за кожен день затримки усунення недоліків понад установлений строк (згідно претензії 30 днів).

Свої вимоги мотивує тим, що 14 липня 2020 року він уклав з фізичною особою- підприємцем ОСОБА_3 договір купівлі-продажу. Згідно пунктів 1.1. і 1.2. даного договору Продавець зобов`язується поставити та передати у власність Покупцю продукцію та виконати роботи по її влаштуванню, а Покупець зобов`язується прийняти продукцію та виконані роботи і оплатити, згідного даного договору. Найменування продукції та послуг: Бетонні вироби та їх встановлення. Згідно п. 2.1. договору - груповий асортимент продукції, що постачається, становить: 1. Бруківка у вигляді подвійної Т в кількості 750 м. кв. за ціною 220 грн. за метр квадратний; 2.Бордюр дорожній у кількості 110 м. за ціною 150 грн. за метр; 3. Транспортні послуги у кількості 11 за ціною 1000 грн.;4. Встановлення бруківки у кількості 750 м. кв. за ціною 110 грн. за метр квадратний. Після підписання даного договору сторонами, та внесення ним попередньої оплати за вказану продукцію, як вимагає п. 6.1. даного договору, відповідач поставив зазначений у п. 2.1. товар та приступив до встановлення бруківки і бордюру за адресою АДРЕСА_1 . Даний факт підтверджується накладними (рахунками) на поставку товару і надання послуг, які додаються до позову. За наслідками виконаних відповідачем робіт та надання послуг він у повному обсязі оплатив їх вартість, як того вимагають пункти 5.1. та 6.2. Згідно п. 5.1. Договору купівлі-продажу від 14.07.2020 - загальна вартість виконаних робіт за даним договором складає 275000 гривень, а згідно п. 6.2 - остаточний термін оплати по завершенню всіх об`ємів виконаних робіт в день закінчення всіх робіт. Через рік після виконання відповідачем робіт щодо встановлення бруківки і бордюрів він виявив значні недоліки даного товару, а саме: відбувся процес руйнації бетонних виробів (бруківка і бордюри почали розсипатись). Поставлений відповідачем товар був неналежної якості, а тому є непридатним до експлуатації, про що він повідомив відповідача. Факт поставки відповідачем йому неякісного товару підтверджується протоколом ДП «Будівельна лабораторія» № 2 Т «Ш.В.М.» від 4 червня 2021 року, в якому заначено, що міцність бетонних виробів не відповідає проектному класу. Однак жодних дій відповідач не вжив щодо усунення вказаних недоліків. У відповідності до п. 3.1. договору купівлі-продажу від 14.07.2020 - гарантійний термін експлуатації з моменту отримання продукції покупцем складає 3 (три) роки. Не реагування відповідача на його зауваження змусило його 20 квітня 2022 року звернутись до нього з претензією, в якій просив замінити товар (бруківку та бордюри) на товар належної якості у відповідності до вимог ДСТУ або повернути кошти за товар і надані послуги в сумі, зазначеній у п. 5.1. вище вказаного договору. Претензію отримано відповідачем 23.04.2022 про що свідчить фотокопія рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № 780. Проте, відповідач належним чином не відреагував на вимоги претензії. Як наслідок він змушений звертатись до суду за захистом своїх прав, визначених чинним законодавством України.

Ухвалою Бучацького районного суду Тернопільської області від 05 червня 2023 року відкрито провадження у вищевказаній справі та розпочато підготовче провадження у справі.

23 червня 2023 року на адресу суду від відповідача ОСОБА_3 надійшов зустрічний позов, згідно якого ОСОБА_3 просить суд стягнути з ОСОБА_2 на його користь, суму заборгованості в розмірі 98 937 грн., інфляційні в розмірі 49 098,27грн, 3% річних в розмірі 8 559,42 грн. та документально підтверджені витрати, понесені на оплату судового збору та інші витрати, пов`язані з розглядом справи. Позов мотивує тим, що 14 липня 2020 року між ним, як фізичною особою-підприємцем (Продавець) та ОСОБА_4 (Покупець), укладено письмовий Договір купівлі-продажу, згідно з п.п.1.1,1.2 якого, Продавець зобов`язувався поставити та передати у власність Покупця бетонні вироби та виконати роботи по їх влаштуванню/встановленню, а Покупець зобов`язувався прийняти продукцію та виконані роботи і оплатити згідно даного договору. Згідно з п.2.1 Договору, кількість і асортимент продукції, що постачається складає ( в цінах в одиницях виміру за м2): 1.бруківка подвійне Т у кількості 750 м., ціна 220 грн.; 2. бордюр дорожній у кількості 110м., ціна 150 грн.; 3. транспортні послуги у кількості 11, ціна 1000 грн.; 4. встановлення бруківки у кількості 750 м., ціна 110 грн. Відповідно до п.6.1 Договору, попередня оплата у розмірі 10% від суми договору має бути оплачена Продавцю протягом 10 днів з моменту підписання договору. Остаточний термін оплати по завершенню всіх об`ємів виконаних робіт в день закінчення всіх робіт (п.6.2 Договору). На виконання умов Договору за період з 27.07.2020 по 01.08.2020 він провів поставку відповідачу бетонних виробів в кількості та на суму, згідно окремих рахунків, що містять його печатку підприємця, зокрема: рахунку від 27.07.2020 плитки тротуарної в кількості 110 м2 ціною 220 грн. на суму 24200 грн., бордюр дорожний 110,25 м/п по 150 за м2 на суму 16537 грн., транспортні послуги в кількості 2 по 1000грн. на суму 2000 грн., разом на суму 42737 грн.; рахунку від 29.07.2020 плитки тротуарної в кількості 80 м2 по 220 грн. на суму 17600 грн., поребрик сірий в кількості 5 шт. по 80 грн. на суму 400 грн., транспортні послуги в кількості 1 по 1000 грн .разом на суму 19000грн.; рахунку від 31.07.2020 плитки тротуарної в кількості 80 м2 по 220 грн. на суму 17600 грн, транспортні послуги в кількості 1 на суму 1000 грн, разом на суму 18600 грн.; рахунку від 01.08.2020 плитки тротуарної в кількості 80 м2 по 220 грн. на суму 17600 грн, транспортні послуги в кількості 1 на суму 1000грн, разом на суму 18600 грн. Всього за цими рахунками поставлено бетонних виробів з транспортними послугами на загальну суму 98937 грн. Проте, відповідач, приймаючи вищенаведену продукцію, не проводив і не провів її оплату в порядку передбаченому п.6 Договору, тому виконання робіт з встановлення бруківки ним не проводилось. Натомість, внаслідок систематичних вимог провести оплату за отримані бетонні вироби згідно наведених рахунків, відповідач вдався до надуманих вимог щодо неякісної поставки. Ст.655 ЦК України, за договором про купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і оплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З огляду викладених обставин, умов договору та підстав закону, коли ним, в період з 27.07.2020 по 01.08.2020 проведено поставку бетонних виробів, та відповідачем прийнято цю поставку, в кількості та на суму згідно наведених рахунків на оплату, з відповідача слід стягнути в його користь суму боргу в розмірі 98 937 грн., збільшену на суму інфляційних та 3% річних від простроченої суми за порушення грошового зобов`язання. За період з наступного дня після завершення поставки - 02.08.2020 по 20.06.2023 протягом якого має місце невиконання відповідачем грошового зобов`язання, методологічно розраховані інфляційні втрати та 3% річних з допомогою інформаційно-аналітичного центру «Ліга», складають наступні суми: сума інфляційних втрат на суму заборгованості 98937 грн. за період з 02.08.2020 по 20.06.2023 складає 49 098,27 грн., що виведена із застосуванням індексів інфляції за період серпень 2020- травень 2023 з такого розрахунку: сукупний індекс інфляції = 99,80% х 100,50% х 101,00% х 101,30% х100,90%х101,30%х 101,00% х 101,70%х101,70%х 101,30% х 100,20% х 100,10% х 99,80%х101,20%х100,90%х100,80% х 100,60%х 101,30%х101,60% х 104,50% х 103,10% х 102,70%х103,10%х100,70%х101,10% х 101,90% х102,50%х100,70%х100,70% х 100,80% х 100,70%х101,50%х100,20%х100,50% = 149,626% (за період серпень 2020-травень 2023) Інфляційні нарахування = 98937 грн.(сума боргу) х 149,626% (сукупний індекс інфляції)/100% - 98837грн.(сума боргу) = 49 098.27 грн.; сума 3% річних на суму заборгованості 98937 грн. за період з 02.08.2020 по 21.06.2023 складає 8 559,42 грн., що виведена з такого розрахунку: період розрахунку: з 02.08.2020 по 31,12.2020 - 152 дні; проценти = 98937 грн. (сума боргу) х 3,000% (процентна ставка)/100% х 152(кількість днів)/ 366(днів у 2020 р.) = 1232.66 грн.; період розрахунку: з 01.01.2021 по 31.12.2021 -365днів; проценти = 98937 грн. (сума боргу) х 3,000% (процентна ставка)/100% х 365(кількість днів)/ 365(днів у 2021 р.) =2968.11 грн.; період розрахунку: з 01.01.2022 по 31.12.2022- 365 днів проценти = 98937 грн. (сума боргу) х 3,000% (процентна ставка)/100% х 365(кількість днів)/ 365(днів у 2022 р.) = 2968.11 грн.; період розрахунку: з 01.01.2023 по 20.06.2023 - 171 день проценти = 98937грн. (сума боргу) х 3,000% (процентна ставка)/100% х 171 (кількість днів)/ 365(днів у 2023 р.) = 1390.54 грн. Разом 3% річних: 1232.66 грн.+ 2968,11 грн +2968,11грн.+1390,54 грн. = 8 559,42 грн. Таким чином, станом на 20.06.2023 загальна сума вимог складає основну суму боргу - 98 938 грн., інфляційні нарахування - 49 098,27 грн. та 3% річних - 8 559,42 грн., всього -156 595,69 гривень.

26 червня 2023 року на адресу суду від відповідача ОСОБА_3 надійшов відзив на позов, згідно якого він просить відмовити в позові за безпідставністю вимог. Зазначає, що 14 липня 2020 року між ним, як фізичною особою-підприємцем (Продавець) та ОСОБА_2 (Покупець), укладено письмовий Договір купівлі-продажу, згідно з п.п. 1.1,1.2 якого, Продавець зобов`язувався поставити та передати у власність Покупця бетонні вироби та виконати роботи по їх влаштуванню/встановленню, а Покупець зобов`язувався прийняти продукцію та виконані роботи і оплатити згідно даного договору. Згідно з п.2.1 Договору, кількість і асортимент продукції, що постачається складає ( в цінах в одиницях виміру за м2): 1. бруківка подвійне Т у кількості 750 м., ціна 220 грн.; 2. бордюр дорожній у кількості 110м., ціна 150 грн.; 3. транспортні послуги у кількості 11, ціна 1000 грн.; 1. встановлення бруківки у кількості 750 м., ціна 110 грн. Відповідно до п.6.1 Договору, попередня оплата у розмірі 10% від суми договору має бути оплачена Продавцю протягом 10 днів з моменту підписання договору. Остаточний термін оплати по завершенню всіх об`ємів виконаних робіт в день закінчення всіх робіт ( п.6.2 Договору). На виконання умов Договору за період з 27.07.2020 по 01.08.2020 він провів поставку відповідачу бетонних виробів в кількості та на суму, згідно окремих рахунків, що містять мою печатку підприємця, зокрема: рахунку від 27.07.2020 плитки тротуарної в кількості 110 м2 ціною 220 грн. на суму 24200 грн., бордюр дорожний 110,25 м/п по 150 за м2 на суму 16537 грн., транспортні послуги в кількості 2 по 1000грн. на суму 2000 грн., разом на суму 42737 грн.; рахунку від 29.07.2020 плитки тротуарної в кількості 80 м2 по 220 грн. на суму 17600 грн., поребрик сірий в кількості 5 шт. по 80 грн. на суму 400 грн., транспортні послуги в кількості 1 по 1000 грн. разом на суму 19000грн.; рахунку від 31.07.2020 плитки тротуарної в кількості 80 м2 по 220 грн. на суму 17600 грн, транспортні послуги в кількості 1 на суму 1000 грн, разом на суму 18600 грн.; рахунку від 01.08.2020 плитки тротуарної в кількості 80 м2 по 220 грн. на суму 17600 грн, транспортні послуги в кількості 1 на суму 1000грн, разом на суму 18600 грн. Всього за цими рахунками поставлено бетонних виробів з транспортними послугами на загальну суму 98937 грн. Проте, позивач, приймаючи вищенаведену продукцію разом з виставленими рахунками на оплату, не заявив претензій щодо її кількості, асортименту та якості, як і не провів її оплату в порядку передбаченому п. б Договору, тому виконання робіт з встановлення бруківки мною не проводилось. З наведених підстав не має потреби досліджувати підставність вимог та спростовувати доводи позивача щодо продажу товару неналежної якості та стягнення на його користь 275000 грн., які він не проплачував за товар. Позаяк, внаслідок систематичних вимог провести оплату за отримані бетонні вироби згідно наведених рахунків, відповідач, через майже три роки після поставки, вдався до надуманих вимог щодо виявлених через рік після встановлення бруківки значних недоліків товару неналежної якості. При цьому, посилається на Протокол №2Т.Ш.В.М. від 4.06.2021 ДП « Будівельна лабораторія» з випробування на його замовлення невідомо яких і чиїх виробів бетонних, та фотознімки окремих частин невідомо де і якої/чиєї бетонної плитки, решта на 3-х листах безсистемне повторююче наведення цілого ряду положень закону стосовно недоліків товару, яке не узгоджується з заявленими вимогами. Вказує, що умовами договору купівлі-продажу від 14.07.2020 не міститься вимог щодо якості бетонних виробів чи їх відповідності певним ознакам, зразкам чи вимогам закону щодо якості, оскільки цей товар не вимагає сертифікації, відтак умови договору не є порушеними. З огляду на зміст прохальної частини позовних вимог про розірвання договору купівлі-продажу від 14.07.2020 та стягнення з нього 275000 грн., позивач виходить з істотного недоліку придбаного товару за змістом вищенаведеного абз.2 ч.1 ст.8 Закону України «Про захист прав споживачів». Тоді як, при цьому, ним не надано жодного доказу наявності у придбаних бетонних виробів ознак його істотного недоліку, за змістом наведеного п. 12 ч.1 ст.1 Закону. З матеріалів позову не вбачається належних доказів місця встановлення бетонних виробів та чи йдеться про встановлену отриману по його поставці плитку тротуарну та бордюр ?, оскільки до матеріалів позову не долучено акту приймання-передачі виконаних робіт по встановленню конкретного виду та об`єму (кількості) бетонної плитки. Проведене на замовлення позивача випробування бетонних виробів зроблене без його участі, невідомо якої і чиєї бруківки, чи то виробів бетонних тротуарних неармованих, до того ж, через рік після поставки, а позов пред`явлено ще через два роки після такого випробування, тощо, і з цього Протоколу «Т.Ш.В.М. від 4.06.2021 не вбачається про істотні недоліки бетонних виробів за змістом ознак, наведених п. 12 ч.1 ст.1 Закону. Також, неспроможними є водночас наступні вимоги позивача про стягнення 495000 грн. неустойки за затримку виконання вимоги про надання товару аналогічної марки, оскільки згідно з абз.2 ч.1 ст.8 Закону, споживач має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника або розірвання договору або заміни товару, а не і одне і друге. З огляду викладених обставин, умов договору та підстав закону, коли позивач ще 27.07 - 01.08.2020 прийняв бетонні вироби в асортименті згідно договору купівлі-продажу від 14.07.2020, без зауважень щодо якості, був поінформований про технічні характеристики придбаних бетонних виробів, з якими я на ринку безпретензійно працюю кілька років, був обізнаний з умовами їх використання/експлуатації, при цьому, не оплатив/ не надав доказів оплати за отриманий товар, як і не надав належних та допустимих доказів наявності істотних недоліків придбаного товару, тому його вимоги не грунтуються на законі і не можуть бути задоволені.

30 серпня 2023 року від позивача ОСОБА_2 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого ОСОБА_2 просить відмовити у задоволенні зустрічного позову. Вказує, що ознайомившись із матеріалами зустрічного позову та додатками до нього відповідача не згоден з його вимогами та вважає їх безпідставними, необґрунтованими такими, що не відповідають реальним обставинам справи, тому зустрічна підлягає до задоволення з наступних підстав. У своїй позовній заяві позивач просить суд стягнути з відповідача за договором купівлі-продажу в сумі 98937,00 гривень. Вважає такі позовні вимоги необгрунтованими, оскільки сторона відповідача у повному обсязі виконала умови договору купівлі-продажу від 14 липня 2020 року, що підтверджується нижче наведеним. Так, справді 14 липня 2020 року він уклав з фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 договір купівлі- продажу. Згідно пунктів 1.1. і 1.2. даного договору Продавець (Позивач) зобов`язується поставити та передати у власність Покупцю продукцію та виконати роботи по її влаштуванню, а Покупець зобов`язується прийняти продукцію та виконані роботи оплати, згідного даного договору. Найменування продукції та послуг: бетонні вироби та їх встановлення. Згідно п. 2.1. договору - груповий асортимент продукції, що постачається, становить: бруківка у вигляді подвійної Т в кількості 750 м. кв. за ціною 220 грн. за метр квадратний; бордюр дорожній у кількості 110 м. за ціною 150 грн. за метр; транспортні послуги у кількості 11 за ціною 1000 грн.; встановлення бруківки у кількості 750 м. кв. за ціною 110 грн. за метр квадратний, згідно п. 5 договору - загальна вартість виконаних робіт за даним договором вкладає: 275000 гривень. Після підписання даного договору сторонами, та внесення мною попередньої оплати за вказану продукцію, як вимагає п. 6.1. даного договору, позивач поставив зазначений у п. 2.1. товар та приступив до встановлення бруківки і бордюру за адресою АДРЕСА_1 . Даний факт підтверджується накладними (рахунками) на поставку товару і надання послуг. Згідно п. 5.1. договору купівлі-продажу від 14.07.2020 - загальна вартість виконаних робіт за даним договором складає 275000 гривень, а згідно п. 6.2 - остаточний термін оплати по завершенню всіх об`ємів виконаних робіт в день закінчення всіх робіт. За наслідками виконаних відповідачем робіт та надання послуг він у повному обсязі оплатив їх вартість, як того вимагають пункти 5.1. та 6.2. Проте, як зазначає позивач у своєму зустрічному позову, що він поставив товар на суму 98937 гривень, на підставі наступних рахунків: від 27.07.2020 на суму 42737 гривень, від 29.07.2020 на суму 19000 гривень, від 31.07.2020 на суму 18600 гривень та від 01.08.2020 на суму 18600 гривень. Звертає увагу суду, що вартість даного товару він оплатив готівкою особисто позивачу. Даний факт сам позивач підтверджує у переписці з ним через месенджер - Viber, яку долучає до даного відзиву. З даної переписку слідує, що позивач визнає факт отримання 31 липня 2023 року коштів в сумі 98937,00 гривень. Як наслідок даною перепискою позивач засвідчив факт отримання від відповідача суми вартості поставленого товару.

Ухвалою суду від 07 вересня 2023 року зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договром купівлі-продажу, інфляційних та 3 % річних за порушення грошового зобов`язання, об`єднано в одне провадження з первісним позовом ОСОБА_2 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про розірвання договору купівлі-продажу та стягнення коштів за його неналежне виконання, стягнення неустойки.

11 жовтня 2023 року ухвалою суду закрито підготовче провадження по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про розірвання договору купівлі-продажу та стягнення коштів за його неналежне виконання, стягнення неустойки та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договром купівлі-продажу, інфляційних та 3 % річних за порушення грошового зобов`язання та призначено справу до судового розгляду по суті.

Представник позивача у судовому засіданні первісний позов підтримав, зустрічний заперечив, пояснив, що бруківка не відповідає вимогам, та є непридатною до використання. Також, вказав, що кошти за бруківку були оплачені, а тому зустрічний позов він заперечує. Крім того вказав, що бруківку встановлювали працівники відповідача, проте будь-яких актів виконаних робіт та чеків про оплату за виконану роботу не має.

Представник відповідача-позивача у судовому засіданні первісний позов заперечив, зустрічний підтримав, пояснив, що ОСОБА_2 було поставлено товар на суму 98937 грн., проте коштів отримано не було. Встановлення бруківки проводили не працівники ОСОБА_3 , так як за неї не було проведено оплату. Також вказав, що невідомо, яка бруківка була предметом експертного дослідження.

Суд, заслухавши думку представника позивача-відповідача, думку відповідача-позивача, дослідивши письмові докази, прийшов до наступного висновку.

14 липня 2020 року між сторонами укладено договір купівлі-продажу. Із вказаного договору вбачається, що згідно п.1.1 Продавець зобов`язується поставити та передати у власність покупця продукцію та виконати роботи по її влаштуванню, а покупець зобов`язується прийняти продукцію та виконані роботи і оплатити згідно даного договору. Пункт 1.2 Договору обумовлює найменування продукції та послуг: бетонні вироби та їх встановлення.

Пунктом 2 Договору визначено кількість та асортимент. Згідно п.2.1 груповий асортимент продукції, що постачається: бруківка подвійне Т у кількості 750 м., ціна 220 грн.; бордюр дорожній у кількості 110 м., ціна 150 грн.; транспортні послуги у кількості 11, ціна 1000 грн.; встановлення бруківки у кількості 750 м., ціна 110 грн. Відповідно до п.3.1 гарантійний термін експлуатації з моменту отримання продукції покупцем складає 3 (три) роки.

Пунктом 5.1 Договору передбачено, що загальна вартість виконаних робіт за даним договором складає 275000 гривень.

Згідно п.п.6.1, 6.2, 6.3 Договору, попередня оплата у розмірі 10 % від суми договору має бути оплачена продавцю протягом 10 днів з моменту підписання договору. Остаточний термін оплати по завершенню всіх об`ємів виконаних робіт в день закінчення всіх робіт. Розрахунки можуть проводитись в готівкових чи безготівкових формах.

Відповідно до п.п.9.1, 9.2, 9.3 Договору, за порушення умов даного договору винна сторона відшкодує спричинені збитки, згідно чинного законодавства України. Покупець за даним договором несе відповідальність за несвоєчасні розрахунки за поставлену продукцію, пеня в розмірі 0,5 % від суми боргу за кожний день прострочення оплати. Продавець за даним договором несе відповідальність за якість поставленої продукції.

Згідно протоколу №2Т.Ш.В.М. від 04.06.2021, наданого ДП «Будівельна лабораторія» вбачається, що проведено випробування виробів бетонних тротуарних неармованих 1 Ф 1.8, за замовленням ОСОБА_2 , яким встановлено, що міцність бетону виробів не відповідає проектному класу.

ОСОБА_2 на ім`я ОСОБА_3 направлено претензію, у якій ОСОБА_2 просить ОСОБА_3 замінити бруківку та бордюри відповідно до ДСТУ належної якості або повернути кошти за товар неналежної якості, яку останній отримав, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Згідно статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частинами 1, 4 статті 202 Цивільного кодексу України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 статті 639 Цивільного кодексу України визначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

За змістом статті 205 Цивільного кодексу України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

При цьому, за приписами статті 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Судом встановлено, що 14 липня 2020 року між сторонами укладено договір купівлі-продажу.

Факт поставки в період з 27 липня 2020 року по 07 серпня 2020 року ОСОБА_2 бордюру дорожнього, бруківки, підтверджується рахунками № 3720 від 27.07.2020, № 3742 від 29.07.2020, від 31.07.2020, від 01.08.2020, від 04.08.2020, від 05.08.2020, від 06.08.2020, від 07.08.2020. Крім того, факт поставки бруківки та бордюрів сторонами не оспорюється.

Позивач-відповідач ОСОБА_2 , як на підставу розірвання договору купівлі-продажу, та як наслідок стягнення на його користь 275000 грн. за неналежне виконання умов договору від 14.07.2020, посилається на ЗУ «Про захист прав споживачів.

Положеннями абз. 2 ч.1 ст.8 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов`язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника: 1) розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар.

Відповідно до п.п.12,15 ч.1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» істотний недолік - недолік, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, виник з вини виробника (продавця, виконавця), після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б однією з нижченаведених ознак: а) він взагалі не може бути усунутий; б) його усунення потребує понад чотирнадцять календарних днів; в) він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором; недолік - будь-яка невідповідність продукції вимогам нормативно-правових актів і нормативних документів, умовам договорів або вимогам, що пред`являються до неї, а також інформації про продукцію, наданій виробником (виконавцем, продавцем).

Частиною 1 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку недоліків споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством, має право вимагати: 1) пропорційного зменшення ціни; 2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; 3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару.

На доведення факту того, що бруківка не відповідає ДСТУ, ОСОБА_2 надає протокол №2Т.Ш.В.М. від 04.06.2021, який наданий ДП «Будівельна лабораторія», у якому вказано, що проведено випробування виробів бетонних тротуарних неармованих 1 Ф 1.8, за замовленням ОСОБА_2 , яким встановлено, що міцність бетону виробів не відповідає проектному класу.

Проте, із вказано протоколу не можливо встановити, чи випробування проводилося стосовно бетонних виробів, які були поставлені ОСОБА_2 ОСОБА_3 . У ньому не зазначено, яких конкретно виробів проводилося випробування, не зазначені їхні кількісні та якісні ознаки, які б давали суду підстави вважати, що такі випробування проведені саме щодо продукції, яка була поставлена ОСОБА_2 , згідно договору купівлі-продажу від 14.07.2020. Також, відсутні докази того, що працівники відповідача-позивача встановлювати позивачу-відповідачу бруківку, представник позивача-відповідача у судовому засіданні вказав, що бруківку встановлювали працівники відповідача, проте будь-яких актів виконаних робіт та чеків про оплату за виконану роботу не має.

У відповідності до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З урахуванням всіх обставин справи, враховуючи вимоги ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, виходячи із принципів розумності та справедливості, зважаючи на те, що позивачем-відповідачем не було надано належні докази на підтвердження своїх тверджень, суд приходить до висновку, що позовні вимоги за первісним позовом до задоволення не підлягають за недоведеністю.

Щодо зустрічного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу, інфляційних та 3 % річних за порушення грошового зобов`язання, то слід зазначити наступне.

Судом встановлено, та не оспорюється сторонами, що 14 липня 2020 року між сторонами укладено договір купівлі-продажу.

Згідно п.п.6.1, 6.2, 6.3 Договору, попередня оплата у розмірі 10 % від суми договору має бути оплачена продавцю протягом 10 днів з моменту підписання договору. Остаточний термін оплати по завершенню всіх об`ємів виконаних робіт в день закінчення всіх робіт. Розрахунки можуть проводитись в готівкових чи безготівкових формах.

ОСОБА_3 мотивує зустрічний позов тим, що ОСОБА_2 не провів оплату, згідно вказаного договору, а тому просить стягнути із нього суму заборгованості в розмірі 98937 грн., та інфляційні в розмірі 49098,27 грн., 3 % річних в розмірі 8559,42 грн., та понесені судові витрати.

Відповідно до ч. 1 ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Крім того, ОСОБА_3 , вказував на те, що ОСОБА_2 не оплатив вартість бруківки, тому вона не встановлювалася його працівниками. Проте, такі твердження судом оцінюються критично, оскільки договір купівлі-продажу між сторонами був укладений 14.07.2020, того ж року ОСОБА_2 була поставлена бруківка, що не оспорюється сторонами, проте ОСОБА_3 не пред`являв жодних претензій до останнього, не звертався до суду про стягнення коштів, що може свідчити про виконання своїх зобов`язань ОСОБА_2 щодо оплати вартості бруківки, згідно вказаного договору.

Також судом досліджено переписку між сторонами в месенджері Viber. Строни не заперечують, що така мала місце, а тому суд вважає таку переписку належним доказом по справі. Як вбачається із останньої відповідач за первісним позовом не висував позивачу жодних претензій щодо не сплати коштів за договором, що крім іншого на думку суду підтверджує безпідставність вимог за зустрічним позовом.

У відповідності до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З урахуванням всіх обставин справи, враховуючи вимоги ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, виходячи із принципів розумності та справедливості, зважаючи на те, що відповідачем позивачем не було надано належні докази на підтвердження своїх тверджень, суд приходить до висновку, що позовні вимоги за зустрічним позовом до задоволення не підлягають за недоведеністю.

Керуючись ст.ст.12,13,80,81,89,263-268,354,355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні первісного позову ОСОБА_2 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про розірвання договору купівлі-продажу та стягнення коштів за його неналежне виконання, стягнення неустойки відмовити.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу, інфляційних та 3 % річних за порушення грошового зобов`язання відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Повний текст рішення виготовлений 08 березня 2024 року.

Суддя: Р. О. Содомора