ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Єдиний унікальний номер 2-5634/10/16
Номер провадження 22-ц/818/260/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2024 року м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Мальованого Ю.М.,

суддів: Бурлака І.В, Яцини В.Б.,

за участю:

секретаря судового засідання Шевченко В.Р.,

представника стягувача адвоката Гнатенко О.М.,

представника ОСОБА_1 адвоката Кислого А. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 24 серпня 2023 року в складі судді Колесник С.А. за заявою Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» про поновлення строків на пред`явлення виконавчого листа до виконання та видачу дублікату виконавчого листа у цивільній справі № 2-5634/10/16 за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» в особі філії АТ «Укрексімбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2023 року Публічне акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України» в особі філії АТ «Укрексімбанк» (далі АТ «Укрексімбанк») звернулось до суду з заявою про поновлення строків на пред`явлення виконавчого листа до виконання та видачу дублікату виконавчого листа у цивільній справі № 2-5634/10/16 за позовом АТ «Укрексімбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Заява мотивована тим, що заочним рішенням Київського районного суду міста Харкова від 21 жовтня 2010 року з ОСОБА_1 на користь банку стягнуто заборгованість за кредитним договором № 68708014 від 09 червня 2008 року у розмірі 189 068,37 грн, витрати на оплату судового збору у розмірі 1700 грн., та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120,00 грн.

На виконання зазначеного рішення, АТ «Укрексімбанк» отримано виконавчий лист № 2-5634/10/16, виданий 31 січня 2011 року Київським районним судом м. Харкова, який було пред`явлено до виконання.

Постановою державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області (далі- Київський ВДВС м. Харків ГТУЮ у Харківській області) від 21 березня 2011 року відкрито виконавчого провадження за вказаним виконавчим листом.

23 червня 2023 року Київським ВДВС м. Харків ГТУЮ у Харківській області повідомлено, що постановою державного виконавця ВП № 25599304 від 18 червня 2018 року виконавчий документ № 2-5634/10/16 повернуто стягувачу у зв`язку із відсутністю у боржника майна, на яке не можливо звернути стягнення.

Проте, постанова про повернення виконавчого документа і оригінал виконавчого документа на адресу стягувача не надходила, що і обумовило його необізнаність про стан виконавчого провадження.

Зазначав, що у зв`язку з запровадженням протиепідемічних заходів було скасовано всі приймальні дні органів виконання рішень, а також постійні лікарняні виконавців і працівників підприємств призвели до неможливості проведення виконавчих дій і надсилання поштової кореспонденції.

Також, в обґрунтування пропуску строку вказували, що широкомасштабна агресія росії проти України, яка супроводжувалась вторгненням збройних формувань російської федерації до Київської області та передмістя міста Києва, артилерійськими та ракетними обстрілами міста Києва, зумовила зміни в організації роботи, в тому числі документообігу, усіх підприємств установ та організацій, включно з органами державної влади та вплинули на роботу АТ «Укрексімбанк». З 10 жовтня 2022 року по лютий 2023 року відбулися масовані ракетні удари по всій країні, постраждала енергетична система України, що обумовило значний період відсутності електричної напруги, що вплинуло на можливість пересилання документів, друкування документів і направлення їх поштою. Коли відбулася стабілізація подання електричної напруги підприємствам та відбулося налагоджування процесу роботи підприємств, стягувач невідкладно запитав у органна виконання рішення інформацію про стан виконавчого провадження і з відповіді органу виконання стало відомо про втрату виконавчого документа.

Посилаючись на вказані обставини АТ «Укрексімбанк» просило визнати поважними і поновити строки пред`явлення до виконання виконавчого листа по справі № 2-5634/10/16, виданого Київським районним судом м. Харкова, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрексімбанк» в особі філії АТ «Укрексімбанк» у м. Харкові заборгованості за кредитним договором № 68708С14 від 09 червня 2008 року у розмірі 189 068,37 грн, витрати на оплату судового збору у розмірі 1700 грн, та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120,00 грн., а всього 190 888,37 грн, а також видати дублікат вказаного листа.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 24 серпня 2023 року заяву АТ «Укрексімбанк» задоволено.

Визнано поважними та поновлено строк пред`явлення до виконання виконавчого листа по справі № 2-5634/10/16 виданого Київським районним судом м. Харкова, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрексімбанк в особі філії АТ «Укрексімбанк» у м. Харкові заборгованості за кредитним договором № 68708С14 від 09 червня 2008 року у розмірі 189 068,37 грн, витрати на оплату судового збору у розмірі 1700 грн, та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120,00 грн., а всього 190 888,37 грн.

Видано дублікат виконавчого листа по справі № 2-5634/10/16 виданого Київським районним судом м. Харкова, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрексімбанк» в особі філії АТ «Укрексімбанк» у м. Харкові заборгованості за кредитним договором № 68708014 від 09 червня 2008 року у розмірі 189 068,37 грн, витрати на оплату судового збору у розмірі 1700 грн, та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120,00 грн., а всього 190 888,37 грн.

Ухвала суду першої інстанції мотивовано тим, що строк пред`явлення спірного виконавчого листа до виконання закінчився під час дії карантину, зважаючи на введення воєнного стану, а також час, протягом якого тривала перевірка наявності (відсутності) у банка оригіналу виконавчого листа, суд вважає, що строк пред`явлення виконавчого листа до виконання пропущено з поважних причин, а тому заява АТ «Укрексімбанк» про поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання підлягає задоволенню.

Сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органах державної виконавчої служби, свідчить про його втрату та зважаючи, що стягувачу поновлений строк пред`явлення виконавчого листа до виконання, заява і в частині видачі дубліката виконавчого листа підлягає задоволенню.

29 жовтня 2023 року через систему «Електронний суд» ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Кислий Андрій Матвійович, на вказане судове рішення подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою заяву банку залишити без задоволення.

Апеляційна скарга мотивована тим, що постановою старшого державного виконавця Київського ВДВС міста Харків ГТУЮ у Харківській області від 18 червня 2018 року повернуто виконавчий документ у виконавчому провадженні № 25599304 стягувачу та визначено, що виконавчий документ може бути повторно пред`явлений до виконання в строк до 18 червня 2021 року. Проте, стягувач звернувся з заявою до суду 28 липня 2023 року, тобто через 2 роки після того, як закінчився строк на пред`явлення виконавчого документа до виконання та поважних причин пропуску строку ним не зазначено.

15 листопада 2023 року засобами поштового зв`язку АТ «Укрексімбанк» подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просило ухвалу суду залишити без змін.

Відзив мотивовано тим, що АТ «Укрексімбанк» не мало можливості забезпечити дотримання процесуальних строків з об`єктивних причин, що не залежали від нього, а саме внаслідок впровадження карантину та з 24 лютого 2022 року військово стану, які зумовили певні обмеження в організації роботи державних органів та підприємств задля збереження життя та здоров`я працівників.

Також посилалося на висновки, викладені у постанові Верховного Суду № 513/879/19 від 01 червня 2022 року відповідно до яких принцип добросовісності проявляється у тому, що жодна особа не може отримувати переваги від своєї незаконної або недобросовісної поведінки

ОСОБА_1 , якому достеменно було відомо про рішення суду і його обов`язковість, не виконує судове рішення, жодним чином не обґрунтовує свої дії щодо ухилення від виконання рішенню суду, але вчиняє дії щодо не допущенню виконання рішення суду.

Заслухавши суддю-доповідача, представника ОСОБА_1 адвоката Кислого А. М., який підтримав апеляційну скаргу, представника стягувача адвоката Гнатенко О.М., яка проти скарги заперечувала, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Згідно з частиною 3 статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення (пункт1 частини 1 статті 374 ЦПК України).

Згідно з частинами 1, 2 та 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що заочним рішенням Київського районного суду міста Харкова віл 21 жовтня 2020 року стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , та ОСОБА_1 на користь АТ «Укрексімбанк» заборгованість за кредитним договором № 68708014 від 09 червня 2008 року у розмірі 189 068,37 грн, витрати на оплату судового збору у розмірі 1700 грн., та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120,00 грн ( а.с. 1-3).

Постановою державного виконавця Київського ВДВС міста Харків ГТУЮ у Харківській області від 21 березня 2011 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2-5634/10/16, виданого 31 січня 2011 року Київським районним судом міста Харкова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрексімбанк» в особі філії АТ «Укрексімбанк» у м. Харкові заборгованості за кредитним договором № 68708С14 від 09 червня 2008 року у розмірі 189 068,37 грн, витрати на оплату судового збору у розмірі 1700 грн та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120,00 грн, а всього 190 888,37 грн (а. с. 12).

Постановою державного виконавця Київського ВДВС міста Харків ГТУЮ у Харківській області від 18 червня 2018 року вказаний виконавчий лист повернуто стягувачу на підставі пункту 2 частини 1 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження». Згідно приписів вказаної постанови виконавчий документ може бути пред`явлено до виконання до 18 червня 2021 року (а. с. 13).

Листом № 68391 від 12 червня 2023 року Київського ВДВС у місті Харкові Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції за результатами звернення від 29 травня 2023 року № 0000606/16957-23 стягувача повідомлено, що строк зберігання, переданого до архіву виконавчого провадження № 25599304 на даний час сплинув, у зв`язку з чим не вбачається можливим надати більш детальну інформацію по виконавчому провадженню та докази направлення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу разом з оригіналом виконавчого документа (а.с.11).

Згідно з довідкою № БТ/0680140/4382-23 від 07 липня 2023 року Керуючого філією АТ «Укрексімбанк» в м. Харкові Бойко М. відповідно до перевірки системи електронного документообігу у програмних комплексах «Optima» та «ІТ підприємство» за період з 18 червня 2018 року по 27 червня 2023 року виконавчий лист у справі № 2-5634/10/16, а також постанова про повернення виконавчого документа стягувачу № 25599304 від 18 червня 2018 року в системі не реєструвалися (а.с.14).

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (стаття 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі- Закон № 1404-VIII).

Згідно з частиною 3 статті 431 ЦПК України виконавчий лист є виконавчим документом.

Відповідно до статті 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк.

Поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для стягувача отримати та подати у встановлений законом строк виконавчий лист до примусового виконання.

05 жовтня 2016 року набрав чинності Закон України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02 червня 2016 року (далі - Закон № 1404-VIII), згідно пункту 5 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення якого виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття. Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання (частини 1, 2, пункт 1 частини 4 статті 12 Закону № 1404-VIII).

Частина 1 статті 37 Закону № 1404-VIII містить вичерпний перелік обставин, які є підставою для повернення виконавчого документа. Так, виконавчий документ повертається стягувачу, якщо: 1) стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа; 2) у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними; 3) стягувач відмовився залишити за собою майно боржника, нереалізоване під час виконання рішення, за відсутності іншого майна, на яке можливо звернути стягнення; 4) стягувач перешкоджає проведенню виконавчих дій або не здійснив авансування витрат виконавчого провадження, передбачене статтею 43 цього Закону, незважаючи на попередження виконавця про повернення йому виконавчого документа; 5) у результаті вжитих виконавцем заходів неможливо встановити особу боржника, з`ясувати місцезнаходження боржника - юридичної особи, місце проживання, перебування боржника - фізичної особи (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров`я, у зв`язку з втратою годувальника, про відібрання дитини, а також виконавчі документи, за якими мають бути стягнуті кошти чи інше майно, та інші виконавчі документи, що можуть бути виконані без участі боржника); 6) у боржника відсутнє визначене виконавчим документом майно, яке він за виконавчим документом повинен передати стягувачу в натурі; 7) боржник - фізична особа (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров`я, у зв`язку із втратою годувальника, а також виконавчі документи про відібрання дитини) чи транспортні засоби боржника, розшук яких здійснювався поліцією, не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку; 8) відстрочка виконання рішення, надана судом, яким постановлено рішення, не закінчилася; 9) законом встановлено заборону щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо в нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення; 10) відсутня його згода на заміщення приватного виконавця у випадках, передбачених Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону (частина 5 статті 37 Закону № 1404-VIII).

Відповідно до частини 1 статті 12 Закону № 1404-VIII виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі: пред`явлення виконавчого документа до виконання; надання судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, відстрочки або розстрочки виконання рішення. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення, строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони (частини 4 та 5 статті 12 Закону 1404-VIII).

Із системного аналізу указаних норм чинного Закону України «Про виконавче провадження» можна зробити висновок, що після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання у зв`язку з його пред`явленням до виконання перебіг строку починається заново з наступного дня після його повернення (отримання стягувачем постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження). Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

Схожі за змістом правові висновки викладені у постанові Верховного Суду України від 05 жовтня 2016 року в справі № 910/18165/13, постанові Верховного Суду від 11 червня 2019 року в справі № 804/2721/15, у постанові Верховного Суду від 07 лютого 2020 року в справі № 2018/6-343/11, в ухвалі Верховного Суду від 02 жовтня 2020 року в справі № 336/1023/20.

У пунктах 44 - 47 постанови Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року в справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19) зроблено висновок, що стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції (частина 6 статті 12 Закону № 1404-VIII). У разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено (частина 1 статті 433 ЦПК України; близький за змістом припис відображений у частині 1 статті 329 ГПК України). Відповідно до підпункту 17.4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів: у разі втрати виконавчого документа, суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання (аналогічний припис відображений у підпункті 19.4 пункту 1 розділу «Перехідні положення» ГПК України). Якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 з 12 березня 2020 року на всій території України запроваджено карантин.

Згідно із Законом України від 30 березня 2020 року № 540-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» (далі - Закон № 540-IX) Розділ ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України доповнено пунктом 3 такого змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину».

Отже, визначений процесуальним Кодексом строк продовжено в силу Закону.

Відповідно до Закону України від 18 червня 2020 року № 731-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» (далі - Закон від 18 червня 2020 року № 731-ІХ) пункт 3 Розділу XII «Прикінцеві положення» ЦПК України викладено у такій редакції: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином».

Відповідно до пункту 2 Розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» зазначеного Закону процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 3 розділу XII «Прикінцеві положення» ЦПК України в редакції Закону № 540-IX, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Закон від 18 червня 2020 року № 731-ІХ набрав чинності 17 липня 2020 року.

Отже, наведене свідчить, що суд може поновити процесуальний строк як до запровадження, так і після закінчення карантину, якщо визнає причини такого пропуску поважними і такими, що зумовлені запровадженими обмеженнями.

Крім того, 24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року, який продовжувався Указами Президента України № 133/2022 від 14 березня 2022 року, № 259/2022 від 18 квітня 2022 року, № 341/2022 від 17 травня 2022 року, № 573/2022 від 12 серпня 2022 року, № 757/2022 від 07 листопада 2022 року, й діє на цей час.

Тобто, введення та продовження строку воєнного стану у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією російської федерації проти України було визначено в законодавчому порядку.

Запровадження воєнного стану може бути підставою, яка відповідно до частини 1 статті 127 ЦПК України повинна враховуватися при вирішенні питання щодо поновлення процесуального строку.

Отже, зважаючи, що на час спливу строку пред`явлення виконавчого листа до виконання діяли карантинні обмеження, а в подальшому запроваджено воєнний стан, що зумовило певні обмеження щодо можливості вчинення процесуальних дій, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, що строк пред`явлення виконавчого листа до виконання пропущено з поважних причин.

Як указано в підпункті 17.4 пункту 17 Розділу XIII ЦПК України «Перехідні положення» у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Аналіз пункту 17.4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, дозволяє дійти висновку, що єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. При цьому, виданий він може бути лише за умови, якщо у встановлені строки з відповідною заявою до суду звернувся стягувач або державний/приватний виконавець.

У постанові Верховного Суду від 19 квітня 2021 року у справі № 2-1316/285/11 (провадження № 61-34св21) зазначено, що єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. Сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено. У той же час, обов`язковою умовою видачу дубліката виконавчого листа є звернення із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду.

До аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 03 лютого 2021 року у справі № 643/20898/13-ц, 23 червня 2021 року у справі № 2-162/12 (провадження № 61-14111св20), від 15 червня 2022 року у справі № 2-5062/10 (провадження № 61-2014св22).

Зважаючи, що виконавчий лист не перебуває на виконанні у ВДВС чи приватного виконавця, належними доказами факт направлення виконавчого листа стягувачу орган примусового виконання рішень суду не довів, та зважаючи на поважність причин пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, висновки суду першої інстанції про наявність підстав для видачі дублікату виконавчого листа є обґрунтованими.

Доводи апеляційної скарги на висновки суду не впливають, зводяться до необхідності переоцінки доказів, яким судом першої інстанції дана належна оцінка.

Згідно зі статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, ухваленим на підставі норм матеріального та процесуального права, які регулюють спірні правовідносини, тому підстави для його скасування відсутні.

Європейський суд з прав людини вказав, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України», заява № 4909/04, від 10 лютого 2010 року).

Оскільки апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції немає.

Керуючись ст. ст. 367, 374 ч. 1 п. 1, 375, 382, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 24 серпня 2023року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повне судове рішення складено 26 лютого 2024 року.

Головуючий Ю.М. Мальований

Судді І.В. Бурлака

В.Б. Яцина