Провадження №2/369/382/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.02.2024 року м. Київ

Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Волчко А.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву представника позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову у цивільній справі № 369/15492/21 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , треті особи: Служба у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної державної адміністрації в м. Києві, орган опіки та піклування Голосіївської районної державної адміністрації про визначення місця проживання малолітньої дитини і встановлення порядку і способу спілкування з дитиною та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: Бучанська районна державна адміністрація Київської області про визначення місця проживання дитини з матір`ю та встановлення способу участі у вихованні та спілкуванні з донькою батька, -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Києво-Святошинського районного суду Київської області перебуває цивільна справа № 369/15492/21 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , треті особи: Служба у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної державної адміністрації в м. Києві, орган опіки та піклування Голосіївської районної державної адміністрації про визначення місця проживання малолітньої дитини і встановлення порядку і способу спілкування з дитиною та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: Бучанська районна державна адміністрація Київської області про визначення місця проживання дитини з матір`ю та встановлення способу участі у вихованні та спілкуванні з донькою батька.

07.02.2024 року до канцелярії суду від представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 надійшла заява про забезпечення позову, в якій вона просила суд вжити заходи забезпечення позову шляхом: визначення місця і часу спілкування малолітньої дитини - ОСОБА_4 з її матір`ю - ОСОБА_1 за її місцем проживання матері та в інших місцях рекреаційно-оздоровчих місцях без присутності батька до винесення судом рішення, а саме: щомісячно з 14.00 години кожної першої п`ятниці до 18.00 години кожної першої неділі та з 14.00 години кожної четвертої п`ятниці до 18.00 години кожної четвертої неділі і зобов`язати батька дитини ОСОБА_3 передавати малолітню ОСОБА_4 її матері ОСОБА_1 за місцем проживання дитини та згідно визначеного судом часу спілкування.

У випадку неможливості матері прибути у визначений судом термін за місцем проживання дитини мати попереджає батька не пізніше трьох днів до визначеного судом часу засобами телефонного зв`язку за номером батька НОМЕР_1 ( Viber Telegram WhatsApp, або шляхом направлення листа на email батька ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

Заява про забезпечення позову обґрунтована тим, що у провадженні Києво-Святошинського районного суду Київської області № 369/15492/21 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , треті особи: Служба у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної державної адміністрації в м. Києві, орган опіки та піклування Голосіївської районної державної адміністрації про визначення місця проживання малолітньої дитини і встановлення порядку і способу спілкування з дитиною та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: Бучанська районна державна адміністрація Київської області про визначення місця проживання дитини з матір`ю та встановлення способу участі у вихованні та спілкуванні з донькою батька.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03.12.2021 року у справі № 369/15492/21 в порядку забезпечення позову заборонено ОСОБА_1 вчиняти дії спрямовані на зміну місця проживання дитини - ОСОБА_4 , фактичне місце проживання якої знаходиться за адресою батька: АДРЕСА_1 , до ухвалення рішення у справі за позовом про визначення місця проживання дитини, про визначення порядку та способу спілкування з дитиною.

Розпорядженням Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації №369 від 11 серпня 2023 року «Про порядок зустрічей з ОСОБА_4 », було затверджено Висновок органу опіки та піклування. Даним розпорядженням встановлено наступний графік участі ОСОБА_1 у вихованні неповнолітньої ОСОБА_4 , 2018 року народження:

« ОСОБА_1 попереджає батька дитини - ОСОБА_3 , про дату свого приїзду засобами телефонного зв`язку за два дні до приїзду в м. Київ;

У період перебування у місті Києві:

- щоп`ятниці, мати - ОСОБА_1 , забирає малолітню ОСОБА_4 з дитячого садочку/місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , та повертає в понеділок до дитячого садочку або за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 :

- тиждень спільного відпочинку на території України влітку з 14.08.2023. матір повідомляє батька про місце відпочинку не пізніше, ніж за два дні;

- можливість привітати свою доньку з днем народження 13.08.2023 з 10.00 до 12:00 (якщо в цей час вона перебуватиме в садочку, або за місцем проживання, з батьком за адресою: АДРЕСА_1 ).

- тиждень спільного відпочинку на території України в жовтні з 07.10.2023 по 14.10.2023). матір повідомляє батька про місце відпочинку не пізніше, ніж за два дні.

ОСОБА_3 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом про визнання протиправними дій Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації в частині прийняття Ропорядження Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації від 11.08.2023 року №369 «Про порядок зустрічей з ОСОБА_4 ». та про визнання протиправним та скасування Ропорядження Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації від 11.08.2023 року №369 «Про порядок зустрічей з ОСОБА_4 .

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2023 року по справі №320/28307/23 визнано протиправними дії Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації в частині прийняття Розпорядження Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації від 11.08.2023 року №369 «Про порядок зустрічей з ОСОБА_4 ». Визнано протиправним та скасовано Розпорядження Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації від 11.08.2023 року №369 «Про порядок зустрічей з ОСОБА_4 .

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 17 січня 2024 року по справі № 320/28307/23 Рішення Київського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2023 р. скасовано. Провадження у справі №320/28307/23 за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації, Служби у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної у місті Києві державної адміністрації, третя особа: ОСОБА_1 про визнання незаконними дій, визнання протиправним та скасування розпорядження закрито.

Даною Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду роз`яснено позивачу, що враховуючи суб`єктний складу учасників спору, розгляд цієї справи віднесено до компетенції місцевого загального суду і позивач має право протягом десяти днів з дня отримання цієї постанови звернутися до Шостого апеляційного адміністративного суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією.

Скориставшись даним правом гр. ОСОБА_3 звернувся до Шостого апеляційного адміністративного суду з відповідною заявою, оскільки не погоджується з даним розпорядженням та не погоджується його виконувати.

Зловживаючи Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03.12.2021 року у справі № 369/15492/21 гр. ОСОБА_3 перешкоджає спілкуванню дитини з матір`ю та не дозволяє ОСОБА_1 проводити час з донькою у той спосіб, у який вона, як мама вважає за необхідне з метою забезпечення нормального розвитку її доньки.

Налагодити відносини з батьком дитини для досягнення належного спільного виховання дитини та знаходження спільних мирних шляхів вирішення питання щодо можливості періодичного рівномірного спілкування батьків є неможливим з огляду на те, що гр. ОСОБА_5 взагалі не дозволяє дитині вийти з її матір`ю за територію свого будинку.

ОСОБА_1 вимушена приходити до нього додому у визначені ним години та спілкуватися з дитиною лише у його присутності та у присутності його дружини, що є для неї емоційним напруженнням та приниженням.

Отже, зловживання батьком дитини - ОСОБА_3 Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області про забезпечення позову від 03.12.2021 р. у справі №369/15492/21 призвело до того, що малолітня дитина - ОСОБА_4 , 2018 р.н., обмежена у спілкуванні з матір`ю, що порушує право дитини на виховання та спілкування з обома батьками.

ОСОБА_1 неодноразово звертала увагу суду, що навіть у самій ухвалі Києво- Святошинського районного суду від 03.12.2021 року по справі №369/15492/21 суд застосував практику ЄСПЛ у аналогічних справах та звернув увагу на сприяння забезпеченню емоційного контакту малолітньої дитини її батьками протягом можливого тривалого судового розгляду справи про визначення місця проживання малолітньої дитини : «Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (рішення ЄСПЛ від 07 грудня 2006 року у справі за заявою «HANT v. UKRAINE», № 31111/04, § 54).

Враховуючи, що судовий процес щодо вирішення справи № 369/15492/21 у Києво-Святошинському районному суді Київської області триває понад два роки та може тривати ще не один місяць., позбавлення дитини нормального спілкування з матір`ю може призвести до втрати емоційного контакту дитини з матір`ю.

Вважає за необхідне звернути увагу суду що під пливом гр. ОСОБА_5 донька втрачає бажання спілкуватися з рідною матір`ю, тому зустрічі матері з дитиною будуть сприяти відновленню та налагодженню емоційних стосунків матері із її малолітньою дитиною і ця обставина відповідатиме найкращим інтересам дитини.

Вказувала, що цей захід забезпечення позову дозволить відновити порушене право, уникнути подальших порушень чинного законодавства і неправомірної поведінки з боку відповідача та дозволить зберегти сталість соціальних зв`язків дитини матір`ю..

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що заява представника позивача за зустрічним позовом про забезпечення позову не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частинами першою та другою статті 149 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Перелік видів забезпечення позову передбачений статтею 150 ЦПК України, у якій, зокрема, визначено, що позов забезпечується встановленням обов`язку вчинити певні дії (пункт 3 частини першої статті 150 ЦПК України).

Обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення заяви про забезпечення позову. Крім того, особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна довести відповідність (адекватність) засобу забезпечення позову. При цьому, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з врахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, у тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення у разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729 цс 19) вказано, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Судове рішення про визначення місця проживання дитини спрямовано на передачу дитини від однієї особи (батька/матері) до іншої особи (матері/батька).

Відповідно до ст. 158 СК України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання. Особа, яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, зобов`язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Відповідно до ч. 1, 2, 4 ст. 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. У разі ухилення від виконання рішення суду особою, з якою проживає дитина, суд за заявою того з батьків, хто проживає окремо, може передати дитину для проживання з ним.

Обґрунтовуючи підстави вжиття заходів забезпечення позову, позивач за зустрічним позовом ОСОБА_1 стверджує про те, що відповідач ОСОБА_3 чинить їй перешкоди у спілкуванні з дитиною.

Встановлено, що предметом зустрічного спору у даній справі є визначення місця проживання малолітнього доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 разом з матір`ю, а також визначення способу участі у вихованні та спілкуванні дитини з батьком.

Разом з тим, жодних об`єктивних доказів на підтвердження вказаних обставин позивачем за зустрічним позовом ОСОБА_1 у заяві про застосування заходів забезпечення позову не зазначено та до неї не приєднано.

Позивачем за зустрічним позовом по справі не доведено, що невжиття заходів забезпечення позову запропонованим способом може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду про визначення місця проживання дитини та встановлення способу участі у вихованні та спілкуванні з донькою батька, крім того, визначення графіку спілкування дитини з батьками є окремим предметом судового розгляду та не може бути визначене як захід забезпечення позову по справі про визначення місця проживання дитини.

Окрім цього, представником позивача за зустрічним позовом не надано будь яких доказів, які б свідчили про наявність перешкод у спілкуванні матері з донькою, а також що такі перешкоди чиняться позивачем за первісним позовом

За таких обставин, суд прийшов до висновку, що заява про вжиття заходів забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Одночасно суд роз`яснює, що ця відмова не позбавляє заявника на повторне звернення до суду із заявою про забезпечення позову в порядку встановленому ЦПК України, з урахуванням аргументів, вказаних в мотивувальній частині ухвали.

Керуючись статтями 149-153, 258 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову у цивільній справі № 369/15492/21 у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , треті особи: Служба у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної державної адміністрації в м. Києві, орган опіки та піклування Голосіївської районної державної адміністрації про визначення місця проживання малолітньої дитини і встановлення порядку і способу спілкування з дитиною та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: Бучанська районна державна адміністрація Київської області про визначення місця проживання дитини з матір`ю та встановлення способу участі у вихованні та спілкуванні з донькою батька - відмовити.

Копію ухвали невідкладно направити заявнику.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії даної ухвали.

Ухвала набирає законної сили в порядку встановленому ч. 2 ст. 261 ЦПК України.

Суддя Андрій ВОЛЧКО