Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/5984/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 лютого 2024 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Позарецької С.М.,

при секретарі Шульзі А.В.

за участю позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Черкаської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулася у Придніпровський районний суд м. Черкаси з позовом до Черкаської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла матір позивача ОСОБА_2 . Після її смерті відкрилась спадщина на все належне їй майно, в т.ч. і на 2/3 частини у праві власності на квартиру АДРЕСА_1 , з якої 1/3 частини належала померлій особисто, а 1/3 частина належала чоловіку померлої ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадкоємцем якого була його дружина, матір позивача, яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав.

У липні 2023 позивач звернулася до Другої Черкаської державної нотаріальної контори щодо прийняття спадщини, аде нотаріусом відмовлено з-за пропуску встановленого законом строку на прийняття спадщини, про що свідчить постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 26.07.2023.

Позивач вказує, що вказаний 6-ти місячний строк пропущений з поважних причин: вона знаходилась у пригніченому психоемоційному стані; у березні 2021 помер її батько, а потім почалася збройна агресії Росії проти України і ІНФОРМАЦІЯ_1 померла матір. Після смерті вона звернулася до нотаріуса і той роз`яснив їй, що строк на прийняття спадщини продовжено на 10 місяців відповідно до постанови КМУ №719. В законодавстві позивач не обізнана і вона не знала, що ця постанова вже скасована. Отже, коли вона звернулася до нотаріуса, перебуваючи у відпустці, то виявилося, що строк нею пропущений.

Крім того, позивач зазначила, що вона є єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_4 , жила з нею в одному будинку і доглядала останню до її смерті. Вважала, що вона фактично прийняла спадщину у вигляді нерухомого майна, речей і документів, які наділяють її як спадкоємця за законом.

Враховуючи викладене вище, позивач просить визначити їй додатковий строк, тривалістю два місяці від дати набрання законної сили рішенням суду, для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті її матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою від 11.09.2023 позовну заяву прийнято, відкрито провадження та призначено її до судового розгляду у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження та призначене підготовче засідання з розгляду справи. Сторонам встановлені строки для подачі заяв по справі.

На виконання ухвали суду нотаріусом Другої Черкаської державної нотаріальної контори надано інформацію про те, що після смерті ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_3 звернулася ОСОБА_1 із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на 2/3 частки у праві власності на квартиру АДРЕСА_1 ; постановою нотаріуса відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину; інші спадкоємці ОСОБА_4 до нотаріальної контори не зверталися; свідоцтва про право на спадщину не видавались, заповіти після померлої відсутні. Крім того, надано інформаційну довідку зі спадкового реєстру від 15.11.2023.

Ухвалою суду від 22.01.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Крім того, під час підготовчого засідання уточнено по-батькові позивача, - замість помилкового: ОСОБА_5 , - на вірне: ОСОБА_6 , оскільки, як вказала позивач, нею допущена помилка при складанні позовної заяви. Також, ці обставини підтверджуються даними її паспорту, оригінал якого оглянуто судом.

У судовому засіданні позивач підтримала заявлені позовні вимоги та просила задовольнити у повному обсязі на підставі обґрунтування, що наведене у позовній заяві та з урахуванням доданих до неї матеріалів. Крім того, зазначила, що додатковий строк, який необхідно позивачу для прийняття спадщини становить 02 місяці, який є достатнім для вирішення питань у нотаріальній конторі.

У судове засідання відповідач (представник) не з`явився. 11.10.22023 до суду надійшла письмова заява представника відповідача за довіреністю ОСОБА_7 про розгляд справи без його участі; щодо заявлених позовних вимог покладається на розсуд суду. Відзив на позов не подано.

Заслухавши пояснення позивача, враховуючи думку представника відповідача, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні, позивач ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_4 , є дочкою ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , що підтверджується даними свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 23.09.1969, актовий запис №1943 та даними свідоцтва про одруження серія НОМЕР_2 від 26.10.1996, актовий запис №1688.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , про що складено відповідний актовий запис № 870 від 12.03.2021 та видане свідоцтво про смерть серії НОМЕР_3 від 12.03.2021.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла матір позивача ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , про що складено відповідний актовий запис № 3531 від 18.11.2022 та видане свідоцтво про смерть серії НОМЕР_4 від 18.11.2022.

Відповідно до довідки Департаменту «Центр надання адміністративних послуг» Черкаської міської ради від 17.07.2023, за адресою: АДРЕСА_2 станом на 16.11.2022 була зареєстрована ОСОБА_4 з 24.07.1973 до 18.11.2022.

За даними паспорту гр-ки України щодо ОСОБА_1 серія НОМЕР_5 , виданого 05.11.2015, позивач зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 з 15.02.2002.

Відповідно до свідоцтва на право власності на житло від 18.12.1997, виданого органом приватизації Придніпровського райвиконкому, - квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_9 .

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Другої Черкаської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, що залишилось після смерті її матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (спадкова справа №253/2023.

За результатами розгляду вказаної заяви нотаріусом Перкалюк С.В. 26.07.2023 винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, а саме на 2/3 частки у праві власності на квартиру АДРЕСА_1 , з якої 1/3 частка належала померлій особисто та 1/3 частка зазначеної квартири належала чоловіку померлої ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадкоємцем якого була його дружина ОСОБА_4 , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав, - після смерті своєї матері ОСОБА_4 , оскільки вона (позивач) не подала заяву про прийняття спадщини в установлений законодавством строк та не надала документи, що підтверджують спільне проживання з померлою.

Відповідно до матеріалів, наданих на виконання ухвали суду, нотаріусом Другої Черкаської державної нотаріальної контори повідомлено, що після смерті ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_3 звернулася ОСОБА_1 із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на 2/3 частки у праві власності на квартиру АДРЕСА_1 ; постановою нотаріуса відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину; інші спадкоємці ОСОБА_4 до нотаріальної контори не зверталися; свідоцтва про право на спадщину не видавались, заповіти після померлої відсутні. Крім того, надано інформаційну довідку зі спадкового реєстру від 15.11.2023 №74745534.

Під час розгляду справи жодних клопотань про залучення до участі у розгляді справи інших осіб подано та заявлено не було.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

За приписами ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Способи захисту щодо даних спірних правовідносин визначені Цивільним Кодексом України.

Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч.ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України).

Як визначено статтею 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини (ст. 1222 ЦК України).

Статтею 1223 ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу (ч.ч. 1, 2 ст. 1258 ЦК України). Як визначено ч. 1 та ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто . Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст. 1270 ЦК України).

За положеннями статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Відповідно до п. 24 постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України (435-15). Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК України (435-15), звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Згідно з п. 3.13 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, що затверджений наказом МЮУ 22.02.2012 №296/5, якщо спадкоємець протягом шести місяців не подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв спадщину. Суд може визначити спадкоємцю, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (п. 3.14). Спадкоємець, якому за рішенням суду встановлено додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, повинен у межах установленого судом строку прийняти спадщину шляхом подання нотаріусу за місцем відкриття спадщини відповідної заяви (п.3.15).

Як визначено п.п. 3.16, 3.17 Порядку, не вимагається звернення до суду для визначення додаткового строку, достатнього для прийняття спадщини, якщо усі спадкоємці, які прийняли спадщину, подадуть письмову заяву про згоду на прийняття спадщини спадкоємцем, який пропустив строк для прийняття спадщини. Такі заяви спадкоємців мають бути подані нотаріусу до видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності такої згоди спадкоємцеві, який пропустив строк для прийняття спадщини, необхідно подати до нотаріуса за місцем відкриття спадщини заяву про її прийняття.

Аналізуючи зібрані по справі докази у контексті наведених правових норм, суд вважає, що можливо вважати, що строк на звернення із заявою про прийняття спадщини пропущений позивачем з поважних причин, враховуючи, що вона не є обізнаною у нормах чинного законодавства, довірилася роз`ясненням нотаріуса, який помилково повідомив їй, що допускається подача відповідної заяви протягом десяти місяців з моменту смерті її матері (звернулася до нотаріуса із заявою 26.07.2023); наявність обставин того, що з 24.02.2022 введений воєнний стан у країні і її матір померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Крім того, як вказала позивач, вона знаходилась у пригніченому психоемоційному стані, оскільки спочатку у 2021 році помер її батько, а в 2022 її матір. Також суд враховує і ті обставини, що спадкове майно належить позивачу та її батькам на праві спільної сумісної власності, інші спадкоємці відсутні і, фактично відповідач не висловив своїх заперечень проти задоволення позову.

На основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими у судовому засіданні, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовної вимоги у повному обсязі, а саме слід встановити позивачу додатковий строк у два місяці для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_4 (померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис №3531). Суд вважає, що термін у два місяці є таким, що забезпечить позивачу, як спадкоємцю, можливість реалізувати свої спадкові права та виконати певні обов`язки.

На думку суду, зазначене рішення є справедливим, таким, що не суперечить положенням діючого законодавства та таким, що не порушує права та інтереси інших осіб.

Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1073грн. 60коп. за подачу позову до суду, що підтверджується квитанцією від 30.08.2023 і сторона позивача просить ці судові витрати залишити за собою, про що зазначила позивач в судовому засіданні.

На підставі вищевикладеного, керуючись 4, 5, 12, 13, 76-84, 89, 259, 263-265, 268, 273, 315, 319 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги задовольнити.

Встановити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 додатковий строк у два місяці для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_4 (померла ІНФОРМАЦІЯ_7 , актовий запис №3531) з дня набрання судовим рішенням законної сили.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Черкаського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст ухвали складено 19.02.2024.

Головуючий: С. М. Позарецька