Справа № 277/1397/23
Номер рядка звіту 43
РІШЕННЯ

іменем України

"15" лютого 2024 р. смт Ємільчине

Ємільчинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Заполовського В.В.

за участю секретаря с/з Лук`янчук Т.В.

представника позивача - адвоката Лабика Р.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Ємільчине цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах малолітнього ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Приватного підприємства «РІМ Богдан», третя особа ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого

В С Т А Н О В И В:

Представник позивачів - адвокат Лабик Р.Р. звернувся до Ємільчинського районного суду з позовом до ПП «Рім-Богдан», в якому просив стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_2 та ОСОБА_2 по 476000,00 грн. решти моральної шкоди завданої смертю їх батька та сина ОСОБА_2 внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Вимоги мотивує тим, що 28.07.2021 року приблизно о 02 годин 00 хвилин ОСОБА_4 , керуючи автобусом «SHAOLIN SLG6860 CFR», реєстраційний номер НОМЕР_1 , по автодорозі сполученням смт Ємільчине - с. Підлуби Новоград-Волинського району в напрямку с. Підлуби здійснив наїзд правою передньою частиною вказаного автобуса на ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , які рухались з правого краю автодороги з велосипедом. Внаслідок вказаної ДТП обидва пішоходи отримали тілесні ушкодження у вигляді політравми та каретою ЕМД були доставлені до відділення інтенсивної терапії Ємільчинської ЦРЛ, а в подальшому до Житомирської обласної клінічної лікарні ім. Гербачевського, де ОСОБА_2 помер наступного дня.

За вказаним фактом ДТП ВП №1 Новоград-Волинського РВП ГУНП в Житомирській області до ЄРДР 28.07.2021 року за №0000082 було внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

На даний час розслідування даного кримінального провадження триває та здійснюється СУ ГУНП в Житомирській області.

В результаті вищевказаного ДТП та наслідків від нього малолітньому сину потерпілого ОСОБА_2 , в інтересах якого діє законний представник (мати) ОСОБА_1 та батьку потерпілого - ОСОБА_2 було завдано шкоди, у зв`язку з чим виникло право на її відшкодування за рахунок відповідача.

Станом на дату ДТП цивільно-правова відповідальність, пов`язана з експлуатацією забезпеченого транспортного засобу «SHAOLIN SLG6860 CFR», реєстраційний номер НОМЕР_1 , була застрахована у ПрАТ «СК «КРАЇНА».

28.10.2021 року представник позивачів повідомив ПрАТ «СК «КРАЇНА» про настання страхового випадку та звернувся із заявами на виплату страхових відшкодувань, а саме 24000.00 грн. в рахунок відшкодування 1/3 частки моральної шкоди завданої ОСОБА_2 , (малолітньому сину потерпілого) в інтересах якого діє законний представник (мати) ОСОБА_1 ; 24000,00 грн. в рахунок відшкодування 1/3 частки моральної шкоди завданої ОСОБА_2 (батьку потерпілого) та 216000,00 грн. в рахунок відшкодування пов`язаного із втратою годувальника, що належить малолітньому ОСОБА_2

08.07.2022 року Ємільчинським районним судом Житомирської області позов ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до АТ «СК «Країна» про відшкодування шкоди заподіяної смертю фізичної особи, задоволено частково. Стягнуто з AT «Страхова компанія «Країна» на користь ОСОБА_1 216000,00 грн. страхового відшкодування, пов`язаного із втратою годувальника, 14666,66 грн. страхового відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю потерпілого та 5000,00 грн. судових витрат на професійну правничу допомогу, а всього 235666,66 грн. Стягнуто із AT «СК «Країна» на користь ОСОБА_2 14666,66 грн. страхового відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю потерпілого та 5000,00 грн. судових витрат на професійну правничу допомогу, а всього 19666,66 грн.

13.12.2022 року Житомирський апеляційний суд апеляційну скаргу АТ «СК «Країна» залишив без задоволення, а рішення Ємільчинського районного суду Житомирської області від 08.07.2022 року - без змін.

Станом на дату складання цієї позовної заяви, страховик виплатив позивачам належне їм страхове відшкодування.

Проте на думку представника позивачів сума відшкодування моральної шкоди, яку здійснив страховик є значно меншою ніж та фактична, яку було завдано позивачам. Саме тому позивачі прийняли рішення про звернення в суд з позовом до законного володільця транспортного засобу «SHAOLIN SLG6860 CFR», реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким спричинено ДТП, за відшкодуванням решти розміру заподіяної шкоди.

Враховуючи те, що, після смерті батька, сина позивачі в майбутньому позбавлені будь-якої підтримки і допомоги, а також те, що смерть батька, сина повністю змінила їх життя у всіх сферах та зруйнувала нормальні життєві зв`язки, позивачі оцінили мінімальний розмір грошового відшкодування завданої їм моральної шкоди у грошовому еквіваленті в розмірі по 500000,00 грн. кожному.

Проте, враховуючи частку моральної шкоди, яка була відшкодована за рахунок ПрАТ «СК «КРАЇНА» (по 24000,00 грн.), решта суми моральної шкоди завданої позивачам внаслідок смерті його батька в результаті дії джерела підвищеної небезпеки, яка підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача, становить по 476000,00 грн. кожному.

Представник відповідача ПП «Рім-Богдан» - адвокат Перегуда А.П. надіслав до суду відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги позивачів до ПП «Рім-Богдан» про стягнення моральної шкоди визнав частково в сумі по 50000,00 грн., зазначивши, що відповідача чи третю особу - ОСОБА_4 не було визнано винним у ДТП, яка відбулася 28.07.2021 року. Кримінальне провадження №0000082 від 28.07.2021 року було закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, на підтвердження чого додав копію постанови ст. слідчого СВ ВП №1 Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області від 30.06.2023 року. Під час досудового розслідування було встановлено, що пішоходи порушили вимоги ПДР, а тому розмір відшкодування моральної шкоди підлягає зменшенню. В матеріалах справи немає жодних доказів, що позивачі зазнали моральної шкоди, саме в такому розмірі, як зазначили у позовній заяві.

Щодо розміру судових витрат представник відповідача вважає, що представником позивача при визначенні розміру витрат на оплату послуг адвоката порушено критерій їх співмірності із ціною позову, значно завищені, а тому мають бути зменшені судом.

Представник позивачів - адвокат Лабик Р.Р. в судовому засіданні позов підтримав просив його задовольнити, зіславашись на обставини викладені в позовній заяві. Просив продовжити йому строк надання доказів сплати судових витрат пов`язаних з наданням правничої допомоги.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутності.

Третя особа - ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву, в якій заперечив проти задоволення позовних вимог, оскільки вони є необґрунтованими, а кримінальне провадження №0000082 за фактом ДТП закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, тобто під час досудового розслідування було встановлено, що ним не було порушено жодних вимог Правил дорожнього руху.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що 28.07.2021 року приблизно о 02 годин 00 хвилин ОСОБА_4 , керуючи автобусом «SHAOLIN SLG6860 CFR», реєстраційний номер НОМЕР_1 , по автодорозі сполученням смт Ємільчине - с. Підлуби Новоград-Волинського району в напрямку с. Підлуби здійснив наїзд правою передньою частиною вказаного автобуса на ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , які рухались з правого краю автодороги з велосипедом. Внаслідок вказаної ДТП обидва пішоходи отримали тілесні ушкодження у вигляді політравми та каретою ЕМД були доставлені до відділення інтенсивної терапії Ємільчинської ЦРЛ, а в подальшому до Житомирської обласної клінічної лікарні ім. Гербачевського, де ОСОБА_2 помер наступного дня.

За фактом вказаної події СУ ГУНП в Житомирській області 28.07.2021 року до ЄРДР було зареєстровано кримінальне провадження за №0000082 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України. (а. с. 31-32).

Згідно висновку судово-медичної експертизи №772 від 03.08.2021 року у ОСОБА_2 виявлено тяжкі тілесні ушкодження, які знаходяться в причинному зв`язку із настанням смерті. (а.с. 34-40).

Відповідно до ксерокопії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , видане Ємільчинським відділом ДРАЦС у Новоград-Волинському районі Житомирської області Центрально-Західного МУЮ (м. Хмельницький) ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . (а.с. 41).

Як вбачається з ксерокопії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , яке видане 15.11.1986 відділом ЗАГС Ємільчинського райвиконкому Житомирської області ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 та його батьками були ОСОБА_2 та ОСОБА_6 (а.с. 45).

З ксерокопії свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , що видане 14.08.2012 року відділом ДРАЦС Ємільчинського РУЮ Житомирської області ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 та його батьками були ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с. 53).

Відповідно до копії рішення Ємільчинського районного суду Житомирської області від 08.07.2022 року, яке залишено без змін постановою Житомирського апеляційного суду від 13.12.2022 року, стягнуто з АТ «СК КРАЇНА» на користь ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітнього сина ОСОБА_2 216000,00 грн. страхового відшкодування пов`язаного із втратою годувальника, 14666,66 грн. страхового відшкодування моральної шкоди та 5000,00 грн. судових витрат на професійну правничу допомогу. На користь ОСОБА_2 стягнуто 14666,66 грн. страхового відшкодування моральної шкоди та 5000,00 грн. судових витрат на професійну правничу допомогу. (а.с. 59-77).

Постановою ст. слідчого СВ ВП №1 Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області від 30.06.2023 року кримінальне провадження №0000082 від 28.07.2021 року закрито, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України (а. с. 150-153).

Ухвалою слідчого судді Ємільчинського районного суду Житомирської області від 14.08.2023 року скасовано постанову слідчого від 30.06.2023 року про закриття вказаного кримінального провадження.

На даний час досудове розслідування даного кримінального провадження триває.

Ч.1 ст.1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Таким чином, законом встановлено вичерпний перелік випадків, коли не настає цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу як джерела підвищеної небезпеки - це якщо шкода була завдана внаслідок непереборної сили або мав місце умисел потерпілого.

При завданні шкоди джерелом підвищеної небезпеки на особу, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, не може бути покладено обов`язок з її відшкодування, якщо вона виникла внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п`ята статті 1187 ЦК України). Під непереборною силою слід розуміти, зокрема, надзвичайні або невідворотні за даних умов події (пункт 1 частини першої статті 263 ЦК України), тобто ті, які мають зовнішній характер. Під умислом потерпілого слід розуміти, зокрема, таку його протиправну поведінку, коли потерпілий не лише передбачає, але і бажає або свідомо допускає настання шкідливого результату (наприклад, суїцид).

Якщо груба необережність потерпілого сприяла виникненню або збільшенню шкоди, то залежно від ступеня вини потерпілого (а в разі вини особи, яка завдала шкоди, - також залежно від ступеня її вини) розмір відшкодування зменшується, якщо інше не встановлено законом (частина друга статті 1193 ЦК України).

Згідно з частиною четвертою статті 1193 ЦК України суд може зменшити розмір відшкодування шкоди, завданої фізичною особою, залежно від її матеріального становища, крім випадків, коли шкоди завдано вчиненням злочину.

Положення статті 1193 ЦК України про зменшення розміру відшкодування з урахуванням ступеня вини потерпілого застосовуються і в інших випадках завдання шкоди майну, а також фізичній особі, однак у кожному разі підставою для цього може бути груба необережність потерпілого (перебування у нетверезому стані, нехтування правилами безпеки руху тощо), а не проста необачність.

Питання про те, чи є допущена потерпілим необережність грубою (частина друга статті 1193 ЦК України), у кожному конкретному випадку має вирішуватись з урахуванням фактичних обставин справи (характеру дії, обставин завдання шкоди, індивідуальних особливостей потерпілого, його стану тощо).

Судом встановлено, що по факту спричинення ОСОБА_2 тяжких тілесних ушкоджень внаслідок ДТП, від яких він помер проводиться досудове розслідування, на час розгляду даної цивільної справи вина водія ОСОБА_4 не встановлена.

Однак, відповідач ПП «Рім-Богдан», у трудових чи цивільно-правових відносинах з яким перебував ОСОБА_4 , який керував джерелом підвищеної небезпеки, повинен нести відповідальність за матеріальну та моральну шкоду, завдану таким джерелом, незалежно від наявності його вини.

Відповідно до вимог частини другої статті 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Згідно ст.1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.

У відповідності до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Згідно ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до ч.1 ст.1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

При визначенні розміру моральної шкоди, завданої позивачам, суд бере до уваги обставини вчинення ДТП, відсутність встановленої вини ОСОБА_4 на час розгляду справи, глибину фізичних та душевних страждань, яких ОСОБА_2 та ОСОБА_2 зазнали у зв`язку зі смертю батька, сина ОСОБА_2 , враховуючи вимушені зміни в їх життєвих стосунках, час та зусилля необхідні для відновлення попереднього стану, та виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, визначає розмір моральної шкоди по 200000 грн. кожному.

Згідно ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачі звільнена від сплати судового збору на підставі п.2 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», а тому з відповідача в прибуток держави підлягає стягненню судовий збір відповідно до пп.1 п.1 ч.2 ст.4 ЗУ «Про судовий збір».

Статтею 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За таких обставин суд приходить до висновку, що з відповідача підлягає стягненню в прибуток держави судовий збір в сумі 4000,00 грн.

Згідно ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Відповідно до ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Оскільки в судовому засіданні представник позивачів - адвокат Лабик Р.Р. просив продовжити йому строк надання доказів сплати судових витрат пов`язаних з наданням правничої допомоги, суд вважає за необхідне задовольнити дану заяву.

На підставі викладеного, ст.ст.23, 1166, 1167, 1168, 1172, 1187, 1191, 1192 ЦК України, керуючись ст.ст.12, 13, 81, 141, 247, 258, 259, 263-265, 354, 355 ЦПК України, ст.ст.4, 5 ЗУ «Про судовий збір», суд

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 , в інтересах малолітнього ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Приватного підприємства «РІМ Богдан», третя особа ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого - задовольнити частково.

Стягнути з Приватного підприємства «РІМ - Богдан» , юридична адреса: 10001, м. Житомир, вул. Транспортна, 8 на користь ОСОБА_1 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_5 , яка діє в інтересах малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 моральну шкоду завдану смертю батька внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки в розмірі 200000 (двісті тисяч) гривень 00 копійок.

Стягнути з Приватного підприємства «РІМ - Богдан» , юридична адреса: 10001, м. Житомир, вул. Транспортна, 8 на користь ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_6 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_6 моральну шкоду завдану смертю ОСОБА_2 внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки в розмірі 200000 (двісті тисяч) гривень 00 копійок.

Стягнути з ПП «Рім-Богдан», , юридична адреса: 10001, м. Житомир, вул. Транспортна, 8, в прибуток держави судовий збір у розмірі 4000 (чотири тисячі) грн. 00 коп.

Продовжити представнику позивачів - адвокату Лабику Р.Р. строк надання доказів сплати судових витрат пов`язаних з наданням правничої допомоги протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Ємільчинський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлений 23.02.2024 року.

Суддя: В. В. Заполовський