ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1133/24 Справа № 205/6161/23 Суддя у 1-й інстанції - Федотова В.М. Суддя у 2-й інстанції - Лопатіна М. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого судді- Лопатіної М.Ю.

суддів: Єлізаренко І.А., Красвітної Т.П.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» на заочне рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 жовтня 2023 року у цивільній справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» до ОСОБА_1 про стягнення виплаченого страхового відшкодування, -

В С Т А Н О В И В:

Описова частина.

Короткий зміст позовних вимог.

У червні 2023 року Приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС» (далі: ПрАТ «СГ «ТАС») звернулось до суду із вищевказаною позовною заявою, в обґрунтування якої посилалось на те, що 14 червня 2019 року о 12:07 год. в місті Києві по проспекту С.Бандери, 36, відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Skoda Fabia», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 та транспортного засобу «Volksawgen», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 . Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 23 липня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Skoda Fabia», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , була застрахована у ПрАТ «СГ «ТАС» за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/9146243 від 30 жовтня 2018 року. Страхова компанія власника пошкодженого автомобіля «Volksawgen», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , звернулась 27 червня 2019 року до ПрАТ «СГ «ТАС» із заявою на страхове відшкодування і позивачем було здійснена виплата цього страхового відшкодування в розмірі 100 000 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 40779 від 06 серпня 2019 року.

Враховуючи, що ОСОБА_1 використовував застрахований автомобіль з метою надання платних послуг з перевезення пасажирів, позивач, посилаючись на вимоги статей 13, 38-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», просив стягнути з відповідача 50% сплаченого ним страхового відшкодування у розмірі 50 000 грн. та судові витрати по справі.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 жовтня 2023 року в задоволенні позову ПрАТ «СГ «ТАС» до ОСОБА_1 про стягнення виплаченого страхового відшкодування відмовлено.

Суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено, що при укладенні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності з власником транспортного засобу «Skoda Fabia», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , страхувальник скористався пільгою, передбаченою пунктом 13.2 статті 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а тому підстави для компенсації позивачу 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування, згідно пункту 38-1.1статті 38-1 вказаного Закону, відсутні.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Не погоджуючись з рішенням місцевого суду, ПрАТ «СГ «ТАС» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просило рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, скаржник послався на те при ухваленні рішення, суд першої інстанції не врахував, що цивільно-правова відповідальність власника автомобіля марки «Skoda Fabia», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , була застрахована без умов використання транспортного засобу в якості таксі, а на час вчинення дорожньо-транспортної пригоди вказаний автомобіль використовувався саме як таксі, про що свідчив його зовнішній вигляд, а саме позначення на автомобілі - таксі UBER, тепер за телефоном 9988. З урахуванням наведеного та враховуючи, що відповідач порушив умови договору обов`язкового страхування, відповідач зобов`язаний компенсувати позивачу 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування, а саме 50 000 грн.

Доводи і заперечення інших учасників справи.

Відповідач не скористався своїм процесуальним правом на подання відзиву на апеляційну скаргу.

Мотивувальна частина.

Позиція апеляційного суду

Зі змісту ч.ч. 1, 3 ст. 368 ЦПК України вбачається, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою «Апеляційне провадження». Розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених ст. 369 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Оскільки ціна позову у даній справі є меншою ніж сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, вказана справа розглядається апеляційним судом в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване судове рішення відповідає зазначеним вимогам закону.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції.

14 червня 2019 року о 12:07 год. в місті Києві по проспекту С.Бандери, 36, відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Skoda Fabia», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , та транспортного засобу «Volksawgen», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , внаслідок якої автомобілі отримали механічні пошкодження.

Винним в даній дорожньо-транспортній пригоді, постановою Оболонського районного суду м. Києва від 23 липня 2019 року, визнано ОСОБА_1 , якого притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП (а.с. 5).

Згідно Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/9146243 від 30 жовтня 2018 року, на час даної дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Skoda Fabia», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_3 була застрахована у ПрАТ «СГ «ТАС» з лімітом відповідальності за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю у розмірі 200 000 грн, а за шкоду, заподіяну майну 100 000 грн, франшиза 0,00 грн, строк дії договору з 31 жовтня 2018 року по 31 жовтня 2019 року включно (а.с. 6).

Відповідно до умов Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/9146243 від 30 жовтня 2018 року, позивач здійснив виплату страхового відшкодування за пошкоджений автомобіль «Volksawgen», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 в розмірі 100 000 грн, що підтверджується копією платіжного доручення № 40779 від 06 серпня 2019 року (а.с.17).

Мотивувальна частина

Позиція апеляційного суду.

Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулює Закон України від 01.07.2004 року № 1961-IV "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі: Закон № 1961-IV).

Відповідно до ст. 3 Закону № 1961-IV обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Статтею 5 цього Закону встановлено, що об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Відповідно до ст. 6 Закону № 1961-IV страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до ст. 7 Закону № 1961-IV розмір страхового платежу (внеску, премії) встановлюється страховиком самостійно шляхом добутку розміру базового страхового платежу та значень відповідних коригуючих коефіцієнтів, що затверджуються відповідно до пункту 7.2 цієї статті, а також з урахуванням положень пункту 13.2 статті 13 цього Закону. Страховику забороняється встановлювати або пропонувати встановити розмір страхового платежу, розрахований в інший спосіб (п. 7.1).

Розмір базового страхового платежу, перелік, значення коригуючих коефіцієнтів та порядок їх застосування затверджуються Уповноваженим органом за поданням МТСБУ. Пропозиції МТСБУ щодо розміру базового страхового платежу та значень коригуючих коефіцієнтів підтверджуються актуарними розрахунками з урахуванням рівня збитковості даного виду страхування в цілому по галузі за останній розрахунковий період, який становить не менше року, та статистичних даних. Якщо Уповноважений орган протягом 60 календарних днів з дня внесення МТСБУ пропозиції не затвердив розмір базового страхового платежу, перелік, значення коригуючих коефіцієнтів та порядок їх застосування, діють попередні коригуючі коефіцієнти, порядок їх застосування та розмір базового страхового платежу (п. 7.2 Закону № 1961-IV).

Звертаючись до суду з позовом, ПрАТ «СГ «ТАС» посилалось на те, що цивільно-правова відповідальність, пов`язана з експлуатацією транспортного засобу «Skoda Fabia», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , була застрахована без можливості використання транспортного засобу в якості таксі, а на час вчинення дорожньо-транспортної пригоди цей автомобіль використовувався саме як таксі, про що свідчить зовнішній вигляд автомобіля.

При цьому, свої позовні вимоги позивач обґрунтував посиланням на пункт 13.2 статті 13, пункт ст. 38-1.1. статті 38-1 Закону № 1961-IV.

Згідно пункту 38-1.1. статті 38-1 Закону № 1961-IV, у разі якщо страховик здійснив страхове відшкодування за шкоду, заподіяну під час використання забезпеченого транспортного засобу, у сфері, що передбачає більше значення коригуючого коефіцієнта, ніж визначено договором страхування, чи з порушенням умов, передбачених пунктом 13.2 статті 13 цього Закону (при укладенні договору страхування із застосуванням такого пункту), то особа, відповідальна за шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зобов`язана компенсувати страховику 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування.

Розмір страхового платежу за одним внутрішнім договором страхування зменшується на 50 відсотків, за умови, що страхувальником є громадянин України - учасник війни, особа з інвалідністю II групи, особа, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, віднесена до I або II категорії, пенсіонер, а забезпечений транспортний засіб має робочий об`єм двигуна до 2500 сантиметрів кубічних включно та належить цьому громадянину на праві власності. Зазначена пільга надається за умови особистого керування таким транспортним засобом особою, яка належить до визначених у цьому пункті категорій громадян України, без мети надання платних послуг з перевезення пасажирів або вантажу (пункт 13.2. статті 13 Закону № 1961-IV).

Аналізуючи норму пункту 38-1.1. ст. 38-1 Закону № 1961-IV, встановлено, що вона передбачає відповідальність особи за шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у вигляді компенсації страховику 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування у разі, якщо страховик здійснив страхове відшкодування за шкоду, заподіяну під час використання забезпеченого транспортного засобу у сфері, що передбачає більше значення коригуючого коефіцієнта, ніж визначено договором страхування або з порушенням умов, передбачених пунктом 13.2 статті 13 цього Закону (при укладенні договору страхування із застосуванням такого пункту).

Проте, з пункту 9 Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/9146243 від 30 жовтня 2018 року вбачається, що страховий платіж страхувальнику ОСОБА_3 не зменшувався. Отже при укладенні даного договору пункт 13.2 статті 13 Закону № 1961-IV не застосовувався.

Будь-яка інша норма, ніж ст. 38-1 Закону № 1961-IV, яка передбачає компенсацію страховику 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування, відсутня.

Таким чином, судом першої інстанції зроблено обґрунтований висновок про відсутність підстав для задоволення позову ПрАТ «СГ «ТАС» до відповідача про стягнення компенсації 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування на підставі пункту 38-11 ст. 38-1 Закону № 1961-IV.

Згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод принципу справедливості розгляду справи судом.

З огляду на те, що позивачем не надано належних та допустимих доказів наявності підстав для застосування пункту 38-11 статті 38-1 Закону № 1961-IV та компенсації йому 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування, апеляційний суд вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги щодо неправильності висновків суду першої інстанції.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, місцевий суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, у результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Висновки суду апеляційної інстанції по суті вимог апеляційної скарги.

Відповідно ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Вищезазначене дає підстави для висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвалене у справі рішення суду першої інстанції - залишенню без змін з підстав, передбачених ст. 375 ЦПК України.

Оскільки апеляційна скарга залишається без задоволення, а оскаржуване судове рішення без змін,то розподіл судових витрат,відповідно до вимог статей 141, 382 ЦПК України, не проводиться.

Керуючись ст.ст. 369, 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» залишити без задоволення.

Заочне рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 жовтня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Судді:

Повне судове рішення складено 08 лютого 2024 року.

Суддя: