КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження Доповідач - Кулікова С.В.
№ 22-ц/824/3666/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 363/4146/20

21 лютого 2024 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Кулікової С.В.

суддів - Музичко С.Г.

- Болотова Є.В.

при секретарі - Кіпрік Х.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві справу за апеляційноюскаргою представника ОСОБА_1 адвоката Коваля Ростислава Олександровича на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 20 вересня 2023 року, постановлену під головуванням судді Цукурова В.П., у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Білоцерківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Орган опіки та піклування виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про оголошення особи померлою,-

в с т а н о в и в:

У липні 2023 року ОСОБА_1 , в інтересах якої дії представник -адвокат Коваль Р.О. звернулася до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з заявою, в якій просила в судовому порядку оголосити ОСОБА_5 , померлим при виконанні військового обов`язку ІНФОРМАЦІЯ_1 біля населеного пункту Озарянівка, Бахмутського району, Донецької області. У якості заінтересованої особи було зазначено Білоцерківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (а.с. 1-6).

17.08.2023 року у судовому засіданні, ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання, до участі у справі у якості заінтересованих осіб залучено: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 (а.с. 91, зворот).

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 20 вересня 2023 року заяву - залишено без розгляду.

Не погоджуючись з ухвалою суду, представник заявника звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив ухвалу скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ухвала суду постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначав, що залишаючи заяву без розгляду, суд першої інстанції помилково вважав наявність спору про поділ спадщини, не врахувавши, що у даній справі про оголошення особи померлою, питання поділу спадщини не вирішуються взагалі.

Вказував, що суд безпідставно послався на правові висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 22.04.2020 року у справі № 200/14136/17, не врахувавши, що у вказаній справі розглядалися правовідносини щодо визнання факту проживання однією сім'єю.

Представник ОСОБА_4 адвокат Федоренко В.С. подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив залишити ухвалу суду без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, посилаючись на те, що в ході розгляду справи достаменно було встановлено, що між ОСОБА_1 та батьками її чоловіка, якого намагається оголосити померлим через судові рішення, існують непорозуміння та спори щодо майна, належного ОСОБА_5 , та яке увійде до спадкової маси.

В судовому засіданні представник ОСОБА_4 - Федоренко В.С. проти доводів апеляційної скарги заперечував та просив залишити її без задоволення.

Заслухавши доповідь судді Кулікової С.В., пояснення представника заінтересованої особи, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Залишаючи заяву без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що із заяви про оголошення особи померлою вбачається спір про право.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду, враховуючи наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою (п.3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України).

У відповідності до ч. 2, ч. 3 ст.46 ЦК України, фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті.

Закон України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» визначає правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, та забезпечує правове регулювання суспільних відносин, пов`язаних із набуттям правового статусу осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, з обліком, розшуком та соціальним захистом таких осіб і членів їхніх сімей. Для цілей цього Закону особливими обставинами вважаються збройний конфлікт, воєнні дії, тимчасова окупація частини території України, надзвичайні ситуації природного чи техногенного характеру.

Згідно з частиною третьою статті 4 Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» надання особі статусу зниклої безвісти за особливих обставин відповідно до цього Закону не позбавляє її родичів або інших осіб права звернення до суду із заявою про визнання такої особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою у порядку, передбаченому законодавством.

Тлумачення частини першої та другої статті 46 ЦК України свідчить, що цивільним законодавством передбачалося декілька підстав для оголошення фізичної особи померлою:

по-перше, тривала безвісна відсутність, тобто якщо у місці постійного проживання фізичної особи немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років;

по-друге, особа пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, якщо у місці постійного проживання фізичної особи немає відомостей про місце її перебування протягом шести місяців;

по-третє, за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру фізична особа може бути оголошена судом померлою протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру;

по-четверте, якщо особа пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, в такому випадку вона може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій.

При цьому, суду надано право оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців.

Особливістю категорії справ щодо оголошення особи померлою є те, що суд оголошує фізичну особу померлою у судовому порядку у разі встановлення обставин, зазначених у частині другій статті 46 ЦК України, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті.

Отже, громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина.

Разом з тим, Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102- IX, на всій території нашої держави з 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, який на теперішній час продовжено.

Оцінивши обставини даної справи, враховуючи заперечення заінтересованих осіб (батьків ОСОБА_5 ), колегія суддів вважає, що звернення ОСОБА_1 із заяво про оголошення ОСОБА_5 померлим є передчасним, оскільки таке оголошення до спливу законодавчо встановленого строку, суперечить вимогам частини другої статті 46 ЦК України.

Таким чином, оскільки станом на день розгляду справи воєнні дії не закінчені, відлік встановленого строку відповідно ще не розпочався, у зв`язку із чим звернення заявника до суду із заявою про оголошення фізичної особи померлою є передчасним та зазначена заява підлягає залишенню без розгляду.

Відтак, дійшовши вірного висновку про залишення заяви без розгляду, суд першої інстанції помилково мотивував свій висновок наявністю спору, та що справа підлягає розгляду у порядку позовного провадження, не врахувавши, що у цій справі спір відсутній, а заяви про оголошення особи померлою розглядаються в порядку окремого провадження, що прямо передбачено нормами чинного законодавства.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 20 вересня 2023 року необхідно змінити, виклавши її мотивувальну частину у редакції даної постанови.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381-384ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Коваля Ростислава Олександровича задовольнити частково.

Ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 20 вересня 2023 рокузмінити, виклавши її мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини постанови, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 26 лютого 2024 року.

Головуючий: Судді: