ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

07 березня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 686/30918/23

Провадження № 22-ц/4820/818/24

Хмельницький апеляційний суд у складі судді Ярмолюка О.І., розглянувши клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору,

встановив:

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 29 січня 2024 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» 101 996 грн 31 коп. заборгованості за кредитом, 63 553 грн 50 коп. заборгованості по відсоткам, а всього 165 549 грн 81 коп., та судовий збір в сумі 2684 грн.

ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу на вказане рішення суду, при цьому вона не сплатила судовий збір у розмірі 4 026 грн (2684?150%).

ОСОБА_1 звернулася до суду апеляційної інстанції з заявою про звільнення її від сплати судового збору за подання апеляційної скарги посилаючись на свій скрутний майновий стан.

Як передбачено статтею 8 Закону України від 8 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, зокрема, за умови, якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача фізичної особи за попередній календарний рік.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Європейський суд з прав людини в ухвалі щодо прийнятності заяви №6778/05, справа «МПП «Голуб» проти України», зазначив, що процедурні гарантії, закріплені статтею 6 Конвенції про захист прав людини (далі Конвенція), гарантують кожному право подання скарги щодо його прав та обов`язків цивільного характеру до суду чи органу правосуддя. Таким чином, втілюється право на звернення до суду, одним із аспектів якого є право доступу, тобто право розпочати провадження у судах з цивільних питань (справа "Golder v. The United Kingdom", рішення від 21 лютого 1975 року, серія АN 18, ст. 13 18, п. 28 36). Суд наголошує, що право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги, оскільки за своєю природою це право вимагає регулювання з боку держави, яка щодо цього користується певними межами самостійного оцінювання. Проте, право доступу до суду не може бути обмежено таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження не будуть сумісними з пунктом 1 статті 6 Конвенції, якщо вони не мають легітимну мету та не є пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями (рішення у справі "Brulla Gomez de la Torre v. Spain" від 19 грудня 1997 року, п. 33).

У справі «Креуз проти Польщі» (заява 28249/95, рішення від 19 червня 2001 року) Європейський суд з прав людини наголосив на тому, що сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету.

Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору станом на 27 лютого 2024 року за період з 1 кварталу 2023 року по 4 квартал 2023 року інформація щодо джерел/сум нарахованого (виплаченого) доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору в Державному реєстрі фізичних осіб платників податків відсутня.

З метою забезпечення права ОСОБА_1 на доступ до суду, її слід звільнити від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду.

Керуючись статтями 133, 136, 381, 389 ЦПК України,

ухвалив:

Клопотання ОСОБА_1 задовольнити.

ОСОБА_1 звільнити від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 29 січня 2024 року.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення та не підлягає касаційному оскарженню.

Суддя О.І. Ярмолюк