Справа № 513/107/24
Провадження № 2/513/259/24
Саратський районний суд Одеської області
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2024 року Саратський районний суд Одеської області у складі: головуючої судді Рязанової К.Ю., за участю секретаря судового засідання Шевченко Є.Д., розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт Сарата Одеської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 в особі представника адвоката Вельчевої Наталі Михайлівни до Кулевчанської сільської ради Білгород-Дністровського району про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, -

у с т а н о в и в:

Представник позивачки звернулася до суду з позовом в якому просить визначити позивачці, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , тривалістю в два місяця, початок якого відрахувати з дня набрання рішення законної сили.

Позов обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в селі Кулевча Саратського району Одеській області помер двоюрідний брат позивачки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що Кулевчанською сільською радою Саратського району Одеської області складено відповідний актовий запис №34 та 01 липня 2009 року видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 .

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина на спадкове майно у вигляді земельної ділянки площею 4,89 га, кадастровий номер :01:002:0524, розташованої на території Кулевчанської сільської ради Білгород-Дністровського (колишнього Саратського) району Одеської області, яка належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №267311 виданого Саратською районною державною адміністрацією Одеської області 27 вересня 2005 року.

16 березня 2017 року позивачка ОСОБА_1 , як спадкоємиць за заповітом, - звернулась до державного нотаріуса Саратської державної нотаріальної контори Одеської області Колісник Д.Ю. з заявою про прийняття спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 .

Постановою державного нотаріуса Саратської державної нотаріальної контори Одеської області Колісник Д.Ю. від 23 листопада 2023 року позивачці, ОСОБА_1 , відмовлено у вчиненні нотаріальної дії та видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини, встановлений ст.1270 ЦК України.

Однак, позивачці, ні на момент складання заповіту, ні на час смерті заповідача не було відомо про існування цього заповіту, оскільки про існування заповіту вона дізналась після спливу строку для подання заяви на прийняття спадщини.

Ухвалою Саратського районного суду Одеської області від 23 січня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в підготовчому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження.

21 лютого 2024 року на адресу суду на виконання ухвали суду від 23 січня 2024 року надійшла спадкова справа №81/2017 до майна ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Представник позивачки ОСОБА_1 - адвокат Вельчева Н.М. у судове засідання не прибула, просила позов задовольнити та розглядати справу за її відсутності та позивачки.

Відповідач, Кулевчанська сільська рада Білгород-Дністровського району Одеської області, надали заяву відповідно до якої позов визнають в повному обсязі, просять справу розглядати без представника сільської ради, наслідки ст.206 ЦПК України їм роз`яснені та зрозумілі.

У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, від яких надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає положенням ч. 3 ст. 211 ЦПК України, судом, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши та оцінивши письмові докази, суд дійшов до висновку про задоволення позову з таких підстав.

Частинами 3, 4 ст.200 ЦПК України визначено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Згідно частин 1, 2, 4 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

До ухвалення судового рішення у зв`язку з визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Суд вважає, що між сторонами склалися правовідносини, що випливають із цивільного законодавства, пов`язані із спадковим правом, тому, при вирішенні спору між сторонами, слід керуватися Цивільним Кодексом України.

Згідно копії паспорта громадянина України НОМЕР_2 , виданого 19 березня 1997 року, ОСОБА_1 , народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 у с.Кулевча Саратського району Одеської області.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 виданого 23 квітня 1958 року Тузлівським бюро ЗАГС Одеської області ОСОБА_3 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 в с.Колісне Тузлівського району Одеської області, актовий запис №42 Батьками ОСОБА_3 мовою оригіналу зазначені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

12 квітня 1977 року позивачка уклала шлюб з ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_4 виданий Саратським районним бюро ЗАГС Одеської області 12 квітня 1977 року, актовий запис №19, змінивши прізвище на ОСОБА_7 .

17 січня 2007 року ОСОБА_2 склав заповіт, посвідчений Станчевою А.Г., секретарем Кулевчанської сільської ради Саратського району Одеської області за реєстровим №10, згідно якого спадкоємцем земельної ділянки площею 4,89 га розташованої на території Кулевчанської сільської ради Саратського району Одеської області, призначив ОСОБА_1 , 1958 року народження.

ІНФОРМАЦІЯ_2 в селі Кулевча Саратського району Одеської області помер двоюрідний брат позивачки ОСОБА_2 , про що Кулевчанською сільською радою Саратського району Одеської області складено відповідний актовий запис №34 та 01 липня 2009 року видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 .

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина на спадкове майно у вигляді земельної ділянки площею 4,89 га, кадастровий номер :01:002:0524, розташованої на території Кулевчанської сільської ради Білгород-Дністровського (колишнього Саратського) району Одеської області, яка належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №267311 виданого Саратською районною державною адміністрацією Одеської області 27 вересня 2005 року.

16 березня 2017 року позивачка ОСОБА_1 , як спадкоємиць за заповітом, - звернулась до державного нотаріуса Саратської державної нотаріальної контори Одеської області Колісник Д.Ю. з заявою про прийняття спадщини за заповітом на майно померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 .

Постановою державного нотаріуса Саратської державної нотаріальної контори Одеської області Колісник Д.Ю. від 23 листопада 2023 року позивачці, ОСОБА_1 , відмовлено у вчиненні нотаріальної дії та видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини, встановлений ст.1270 ЦК України.

Згідно довідки Кулевчанської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області №706 від 20 листопада 2023 року ОСОБА_2 , на день смерті яка настала ІНФОРМАЦІЯ_2 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до довідки Кулевчанської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області №704 від 20 листопада 2023 року ОСОБА_1 , яка на території Кулевчанської сільської ради зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , дійсно провела поховання двоюрідного брата, ОСОБА_2 , смерть якого настала ІНФОРМАЦІЯ_2 , за власні кошти та доглядала на період хвороби на протязі півтора року, він мешкав разом із нею за вказаною адресою без реєстрації.

Відповідно до довідки Кулевчанської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області №741 від 05 грудня 2023 року, Кулевчанська сільська рада Білгород-Дністровського району Одеської області не зверталась до Саратського районного суду Одеської області із заявою про визнання спадщини після смерті ОСОБА_2 , яка відкрилась ІНФОРМАЦІЯ_2 відумерлою.

Відповідно до довідки Фермерського господарства «Кулевча» №118 від 12 грудня 2003 року, ОСОБА_1 , після смерті її брата ОСОБА_2 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_2 , не визнана, але кожен рік, з 2010 року по теперішній час, отримувала натуроплату в ФГ «Кулевча», згідно державного акта на землю в розмірі 4,89 га.

Судом досліджено спадкову справу № 81/2017 заведену 16 березня 2017 року щодо майна ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до довідки Кулевчанської сільської ради №1381 від 23 листопада 2016 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , був зареєстрований в АДРЕСА_1 та мешкав до дня його смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до довідки Кулевчанської сільської ради №1382 від 23 листопада 2016 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 на момент смерті, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_2 був зареєстрований у АДРЕСА_1 , за даною адресою проживали та до складу родини входили: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Згідно ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Згідно зі статтею 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Статтею 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Отже, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до пунктів 1, 2, 3 частини першої статті 34 Закону України «Про нотаріат» нотаріуси вчиняють такі нотаріальні дії: посвідчують правочини (договори, заповіти, довіреності, вимоги про нотаріальне посвідчення правочину тощо); вживають заходів щодо охорони спадкового майна; видають свідоцтва про право на спадщину.

На нотаріусів може бути покладено вчинення інших нотаріальних дій згідно із законом (частина друга статті 34 Закону України «Про нотаріат»).

Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини суд визнав поважними.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК України, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину.

При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають.

Предметом спору є встановлення додаткового строку для прийняття спадщини позивачем, оскільки остання після смерті ОСОБА_2 , будучи спадкоємцем за заповітом, пропустила строк для прийняття спадщини. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивачка вказує, що вона не знала про існування вищевказаного заповіту, тому не зверталася до нотаріуса з відповідною заявою протягом визначеного законом строку.

Відповідно до положень статті 63 Закону України «Про нотаріат» в редакції, яка діяла на момент відкриття спадщини, нотаріус, який одержав від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язаний повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких йому відоме. Нотаріус може також зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі.

Отже, на нотаріуса покладено обов`язок щодо повідомлення спадкодавця про необхідність подачі заяви про прийняття спадщини за заповітом чи про відмову від її прийняття, щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини.

Особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України.

У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини у такому випадку потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права.

Аналогічні за змістом висновки викладені у постановах Верховного Суду України від 23 серпня 2017 року у справі № 6-1320цс17, від 06 вересня 2017 року у справі № 6-496цс17.

З вказаними висновками погодився Верховний Суд у постановах від 12 вересня 2018 року у справі № 484/3221/17 (провадження № 61-22510св18), від 10 січня 2019 року у справі № 263/1221/17 (провадження № 61-18261св18), від 25 березня 2020 року у справі № 642/2539/18-ц (провадження № 61-5609св19).

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 76 ЦПК України).

Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно частин першої, другої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окрему, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у сукупності.

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Застосування принципу змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно згаданий принцип не передбачає обов`язок суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Як вбачається із дослідженої спадкової справи № 81/2017, нотаріусом не було скеровано повідомлення про відкриття спадщини позивачу. Також, в матеріалах спадкової справи відсутні відомості про виклик позивачки шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі. Доказів того, що позивачка була присутня під час складання заповіту, або їй була вручена копія такого заповіту або доведено його зміст іншим чином, як за життя спадкодавця та в межах шестимісячного строку, після його смерті, матеріали справи не містять.

Враховуючи викладене, суд вважає причину пропуску позивачкою встановленого законом строку для подання заяви про прийняття спадщини поважною, оскільки вона не була обізнана про існування заповіту, про заповіт дізналась після спливу шестимісячного строку. Отже наведені позивачем причини є об`єктивними та істотними труднощами, у зв`язку з чим позивачка була позбавлена можливості звернутися до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини в межах визначеного законом строку.

Виходячи з досліджених в судовому засіданні доказів, з урахуванням обставин справи, суд вважає за необхідне визначити позивачці додатковий строк два місяці для подачі нею заяви про прийняття спадщини, яка залишилася після смерті спадкодавця ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки вона пропустила вказаний строк з поважних причини.

На підставі ст. 1272 ЦК України, керуючись 2, 7, 19, 48, 76-81, 200, 211, 247, 258-259, 263-265, суд, -

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 в особі представника адвоката Вельчевої Наталі Михайлівни до Кулевчанської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини - задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , тривалістю в два місяця.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складене 27 лютого 2024 року.

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_3 .

Представник позивачки: адвокат Вельчева Наталя Михайлівна, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №004529 від 27 серпня 2021 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 , адреса для листування: АДРЕСА_4 .

Відповідач: Кулевчанська сільська рада Білгород-Дністровського району Одеської області Код , адреса: 68261, Одеська область, Білгород-Дністровський район, с.Кулевча, вул.Центральна, 52.

Суддя К. Ю. Рязанова