Справа № 509/4692/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2024 року смт Овідіополь

Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Панасенка Є.М.,

за участю секретаря судового засідання Степанової Н.С.

заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника Боднар М.О. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження в приміщенні суду цивільну справу № 509/4692/23 за заявою ОСОБА_1 заінтересована особа Дальницька сільська рада Одеського району Одеської області про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

14 серпня 2023 року заявник ОСОБА_1 звернулася до суду з вищезазначеною заявою, посилаючись на те, що з 2006 року вона разом із ОСОБА_3 почали проживати разом однією сім`єю як чоловік і жінка без реєстрації шлюбу та вести спільне господарство, за адресою АДРЕСА_1 . Шлюб між ними не був зареєстрований, оскільки в цьому не було потреби, у них були довірливі та взаємоповажні стосунки. За час проживання однією сім`єю як чоловіка та дружини вони вели спільне господарство, мали спільний сімейний бюджет, займалися благоустроєм будинку: робили ремонт, купували меблі та інші предмети домашнього побуту; всі свята проводили в колі рідних та друзів. За весь час їхнього спільного проживання, жодний із родичів з боку чоловіка ніколи не цікавилися його життям, не провідували його, не проявляли жодної уваги. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер. Причиною смерті став серцевий приступ. Похованням займалась заявниця, з кола родичів з боку чоловіка ніхто нічим не допомагав та навіть не поспівчували. За час їх спільного життя, покійному чоловікові ОСОБА_3 після смерті його матері ОСОБА_4 за заповітом перейшов у спадок житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами в АДРЕСА_2 . Після смерті чоловіка заявниця звернулася до приватного нотаріуса із заявою про відкриття спадщини. Приватним нотаріусом Куркан Н.Ф. надано заявниці лист - роз`яснення від 22.12.2021 №637/02-14, про необхідність звернутися до суду для встановлення факту що має юридичне значення.

Заявниця зазначила що будь-яких спадкоємців які б заявили про себе на вступ у спадщину після смерті ОСОБА_3 не має. Таким чином спору між спадкоємцями про право не має.

З наведених підстав ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою в порядку ст.293 ЦПК України, для встановлення факту що має юридичне значення, а саме, для встановлення факту спільного проживання з померлим до дати його смерті не менше п`яти років для можливості подальшого оформлення прав на спадкове майно.

Ухвалою судді від 18.08.2023 року відкрито провадження по справі, призначено судове засідання. Ухвалою також витребувано від приватного нотаріуса Одеського районного нотаріального округу Одеської області Куркан Н.Ф. належним чином посвідчену копію спадкової справи заведеної після смерті ОСОБА_3 .

24.08.2023 року на адресу суду надійшла копія спадкової справи відносно майна померлого ОСОБА_3 .

В судовому засідання заявник ОСОБА_1 та її представник адвокат Максим Боднар доводи та обставини викладені в заяві підтримали, просили суд задовольнити, та просили встановити факт що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживали однією сім`єю як жінка та чоловік без реєстрації шлюбу в період часу з жовтня 2010 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 , так як ОСОБА_1 перебувала у першому нерозірваному шлюбі з ОСОБА_5 до жовтня 2010 року, який рішенням Лебединського районного суду Сумської області від 20 вересня 2010 року справа №2-1645/10 розірвано.

Представник Дальницької сільської ради в судове засідання не прибув, до суду 27.09.2023 року подано заяву в якій просив проводити розгляд справи за відсутності їх представника при цьому не заперечують проти задоволення вимог за заявою.

Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає заяву обґрунтованою та підлягаючою частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Відповідно до ч.2 ст.3 СК України сім'єю є особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Для визнання осіб сім`єю необхідна одночасна наявність всіх цих ознак.

Для встановлення факту проживання однією сім`єю необхідним є також з`ясування місця і часу такого проживання.

Згідно вимог ч. 4 СК України сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

З заяви вбачається, що з 2006 року заявники почали проживати разом однією сім`єю як чоловік і жінка без реєстрації шлюбу та вести спільне господарство. Реєструвати шлюб вони не поспішали, оскільки у цьому не було необхідності та нагальної потреби.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 проживали разом за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою від 01.09.2023 року №239, за підписом старости Новоградківського старостинського округу Дальницької сільської ради - О.Я. П?яна про те, що ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) проживав з 2006 року та був зареєстрований з 06.07.2017 року за адресою: АДРЕСА_1 разом з ним зареєстровані та проживали співмешканка ОСОБА_1 та донька співмешканки ОСОБА_6 , по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 громадянин ОСОБА_3 .

Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , пояснили суду що знають сім`ю ОСОБА_10 та ОСОБА_3 як порядну взірцеву сім`ю яки проживали разом з 2006 року в будинку ОСОБА_11 за адресою АДРЕСА_1 , вели спільне господарство, займалися розведенням домашньої худоби, птиці, вирощували городину. Разом з ними жила донька заявниці від першого шлюбу. ОСОБА_3 працював трактористом у фермерському господарстві. Коли захворів то лікуванням займалася лише ОСОБА_11 , і похованням також займалася лише ОСОБА_11 . Також пояснили що інколи на декілька тижнів в році ОСОБА_11 та ОСОБА_12 перебували в будинку матері ОСОБА_12 за адресою АДРЕСА_2 , допомагаючи матері по господарству та будинку оскільки матір була похилого віку.

В матеріалах цивільної справи містяться докази на підтвердження того, що ОСОБА_10 і ОСОБА_3 проживали за адресою: АДРЕСА_1 , були пов`язані спільним побутом, вели спільне господарство, мали взаємні права та обов`язки зумовлені спільним проживанням, та які притаманні сімейним відносинам, що підтверджується належними доказами.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть видане Овідіопольським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 08.05.2021 року серії НОМЕР_1 .

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на будинок АДРЕСА_3 , який належав померлому на праві власності.

Заявниця звернулася до приватного нотаріуса Куркан Н.Ф. із заявою про вступ у спадщину. Нотаріусом відкрито спадкову справу №151/2021, та надано ОСОБА_10 лист-роз?яснення від 22.12.2021 №637/02-14, про необхідність звернутися до суду для встановлення факту що має юридичне значення, а саме для доведення що ОСОБА_1 є спадкоємцем 4-ї черги спадкування як особа яка проживала з померлим однією сім`єю більше п`яти років до часу відкриття спадщини.

Згідно роз`яснень Верховного Суду України у листі «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01.01.2012 року, доказами, які свідчать про факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу можуть бути: свідоцтва про народження дітей, довідки з місця проживання, свідчення свідків, листи ділового та особистого характеру тощо). Також це можуть бути: свідоцтво про смерть одного із "подружжя", свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько, виписки з погосподарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що "подружжя" вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства.

Пунктом 6 Рішення Конституційного суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

Відповідно до ч.2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст. 1261-1265 цього Кодексу.

За правилами ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Пленум Верховного Суду України в п.21 постанови № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила ч.2 ст. 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо.

Відповідно до ч.ч.2,4 ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Згідно ч.1 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Європейський суд з прав людини, надаючи власне визначення терміну «сімейне життя», вказує на те, що сімейне життя може існувати там, де між особами не існує жодних юридичних зв`язків. Так, у справі «Ельсхольц проти Німеччини» Суд визначив, що «поняття сім`ї (за статтею 8 ЄКПЛ) не обмежується стосунками на основі шлюбу і може охоплювати інші «сімейні» de facto зв`язки, коли сторони проживають разом поза шлюбом».

Отже, враховуючи, що факт, заявлений ОСОБА_1 для встановлення у судовому порядку має юридичне значення для об`єктивного та всебічного розгляду її заяви щодо доведення факту спільного проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, для можливості отримати спадщину після смерті чоловіка як спадкоємиця четвертої черги спадкування яка проживала з померлим однією сім`єю більше п`яти років до часу відкриття спадщини, тому суд вважає можливим встановити вказаний факт.

Рішення повинно відповідати вимогам Цивільно-процесуального кодексу України бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 76-81, 141, 258- 259, 264-265,293, 315, 319 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву задовольнити частково.

Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживали однією сім`єю як жінка та чоловік без реєстрації шлюбу в період часу з жовтня 2010 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду безпосередньо або через Овідіопольський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 07.03.2024 року.

Головуючий: Є.М. Панасенко