Справа № 214/8170/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2024 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Сіденка С. І.

при секретарі судового засідання Чаплига О. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Саксаганського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому розі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про зняття арешту з майна,

В С Т А Н О В И В:

позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Саксаганського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому розі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (Дніпропетровська область, Криворізький район, м. Кривий Ріг, вул. Віталія Матусевича, буд. 41) з вимогами про:

-зняття арешту та заборону відчуження з усього майна позивача, накладеного постановою Саксаганського відділу ДВС Криворізького міського управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 31709739, виданої 19.03.2012, зареєстрованої в реєстрі речових прав та їх обтяжень під індексним № 12289625 від 19.03.2012.

-зняття арешту та заборону відчуження з усього майна позивача, накладеного постановою Саксаганського відділу ДВС Криворізького міського управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № АЕ 999304, виданої 17.02.2010, зареєстрованої в реєстрі речових прав та їх обтяжень під індексним №9535035 від 18.02.2010.

Після усунення позивачем недоліків позовної заяви на виконання вимог ухвали від 26 жовтня 2023 року, ухвалою від 28 листопада 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та за клопотанням позивача витребувано у Саксаганського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому розі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (Дніпропетровська область, Криворізький район, м. Кривий Ріг, вул. Віталія Матусевича, буд. 41): 1)копію постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 31709739 від 19.03.2012, винесеної Саксаганським ВДВС Криворізького МУЮ, 2)копію постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АЕ № 999304 від 17.02.2010 винесеної Саксаганським ВДВС Криворізького МУЮ.

Судові засідання по справі призначалися на 10.00 год. 15.01.2024 та 10.00 год. 07.03.2024, проте позивач ОСОБА_1 на розгляд справи не з`явилася, заяв про розгляд справи у його відсутність не надходило.

Цивільний процесуальний кодекс України не містить вичерпного переліку поважних причин неявки до суду, однак зобов`язує суд оцінювати неявку до суду у кожному конкретному випадку залежно від підстав поважності наведених причин з тим, щоб забезпечити учасника процесу конституційною гарантією змагальності у процесі та доведення суду переконливості своїх доводів (п. 4 ч. 3ст. 129 Конституції України).

Згідно ч.2 ст.43 ЦПК України, особи, які беруть участь у справі, зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу, сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи, з`являтися в судове засідання за викликом суду, виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Відповідно до ч.3 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Суд прийняв вичерпні заходи для повідомлення особи про час та місце розгляду справи, забезпечивши можливість з`явитися до суду і захистити свої права.

Відповідно до п. 3 ч.1ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду в разі повторної неявки в судове засідання позивача, повідомленого належним чином, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Слід зазначити, що позивач, який переважно найбільш зацікавлений у розгляді справи, повинен демонструвати своєю поведінкою сумлінність реалізації своїх процесуальних прав та виконання обов`язків. Належне повідомлення позивача вдруге поспіль про судове засідання, його неявка у таке, відсутність у справі заяви про розгляд справи за відсутності позивача (частина п`ята статті 223, пункт 3 частини першої статті 257 ЦПК), позбавляє суд можливості для проведення розгляду справи чи відкладення розгляду справи незалежно від причин неявки, зобов`язуючи залишити позовну заяву без розгляду.

Наслідки, передбачені частиною п`ятою статті 223 ЦПК та пунктом 3 частини першої статті 257 ЦПК застосовуються судом в усіх випадках повторної неявки позивача (представника позивача) до суду, незалежно від поважності причин його відсутності.

Такий наслідок неявки позивача є імперативним, тобто застосовується в усіх випадках повторної неявки, незалежно від того чи є можливість вирішити спір по суті.

Залишення заяви без розгляду не позбавляє особу права повторного звернення до суду за захистом своїх прав у загальному порядку (частина друга статті 257 ЦПК).

Крім того, конституційне право на суд є правом, його реалізація покладає на учасників справи певні обов`язки. Практика ЄСПЛ визначає, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Як зазначено у рішенні ЄСПЛ у справі "Пономарьов проти України" від 03.04.2008, сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (рішення ЄСПЛ у справі "Юніон Аліментарія Сандерс С. А. проти Іспанії" від 07.07.1989). Крім того, у рішенні ЄСПЛ у справі "Тойшлер проти Германії" від 04.10.2001 наголошено, що обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів. Зважаючи на вищевикладене, байдужа поведінка учасника справи, що виявляється, зокрема у не отриманні повідомлень суду, не повинна схвалюватися судовою практикою. Навпаки, судова практика повинна стимулювати учасників справи використовувати прогресивні форми роботи.

Витративши значні ресурси, Україна створила інформаційне поле, де зацікавлена особа легко знайде інформацію про судову справу. Функціонує Єдиний державний реєстр судових рішень. На сайті судової влади доступні персоналізовані відомості про автоматичний розподіл справ та розклад засідань. Працює підсистема "Електронний кабінет" ЄСІТС. Все безкоштовно і доступно. Однак поки що не обов`язкове.

Використання цих інструментів та технологій забезпечує добросовісній особі можливість звертатися до суду, брати участь у розгляді справи у зручній формі та з мінімальними витратами. Тобто держава Україна забезпечила можливість доступу до правосуддя і право знати про суд. Рада суддів України неодноразово (востаннє рішенням № 26 від 06.08.2022) закликала суди та учасників процесу використовувати більш ощадливі методи роботи, користуватися перевагами дистанційного та електронного судочинства. В умовах війни кожна заощаджена гривня - вклад у перемогу. Це вже питання не лише грошей, а й національної безпеки.

На вказані обставини посилається Верховний Суд в ухвалі від 17.11.2022 по справі № 560/5541/20.

Як зазначено в Рішенні ЄСПЛ у справі "Лопушанський проти України", заява № 27793/08, рішення від 02.02.2017 (п. 68) суд також встановлював, що статтю 6 Конвенції не можна тлумачити як таку, що встановлює певну форму вручення судової пошти (див. ухвалу щодо прийнятності у справі «Орамс проти Кіпру» (Orams v. Cyprus), заява № 27841/07, від 10 червня 2010 року). Від національних органів влади також не вимагається забезпечення бездоганного функціонування поштової системи (див. рішення у справі «Загородніков проти Росії» (Zagorodnikov v. Russia), заява № 66941/01, п. 31, від 07 червня 2007 року). Проте вимогу щодо рівності сторін було б позбавлено змісту, якби сторону провадження не було повідомлено про судове засідання у спосіб, який дав би їй можливість взяти участь у ньому, якщо він або вона вирішить скористатися встановленим національним законодавством правом з`явитися у судове засідання (див. зазначене рішення у справі «Загородніков проти Росії» (Zagorodnikov v. Russia), п. 30).

З урахуванням вищевикладеного, узв`язку зтим, що уданій справі позивач не подав до суду ні заяви про розгляд справи за його відсутності, ні повідомив про неявку та про поважність причини такої неявки, поштове повідомлення про виклик до суду позивача на 07.03.2023 було повернуте до суду неврученим, інших засобів зв`язку, крім поштового, позивач суду не повідомив, не вказав номеру свого телефону, на сайті судової влади доступні персоналізовані відомості про розклад засідань, в тому числі по даній справі, позивач не проявив зацікавленості про рух його справи, тому у суду немає передбаченої процесуальним законом можливості розгляду позовних вимог, відтак суд вбачає підстави для залишення позову ОСОБА_1 - без розгляду.

Керуючись п. 3 ч. 1ст. 257 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до Саксаганського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому розі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про зняття арешту з майна - залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачу, що відповідно до ч.2 ст.257 ЦПК України, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, він має право звернутися до суду повторно.

Копію ухвали направити позивачу.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя С.І. Сіденко