Справа № 2-8248/2010
Провадження № 6/344/43/24
УХВАЛА

04 березня 2024 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої Кіндратишин Л.Р.,

за участю секретаря судового засідання Литвин Х.В.,

представника заявника- ОСОБА_1 ,

представника позивача - адвоката Хуторянець О.В. (в режимі відеоконференцзв`язку)

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника заявника Шелеста С.В. про забезпечення доказів в межах розгляду заяви ОСОБА_2 , за участю заінтересованих осіб : Акціонерного товариства «Вектор Банк», АТ «Райффайзен Банк Аваль», ОСОБА_3 про заміну сторони виконавчого провадження

В С Т А Н О В И В :

23.01.2024 ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою, у якій просить : замінити сторону виконавчого провадження стягувача АТ «Райффайзен Банк Аваль» з виконання рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 02.11.2010 по справі №2-8248/2010 на підставі виконавчого листа №2-8248/2010 від 30.12.2010 про стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в солідарному порядку в користь АТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості в сумі 234 565,75 дол. США, що в гривневому еквіваленті станом на 28.07.2010 становить 1 851 662,03 грн. на її правонаступника стягувача ПАТ «Вектор Банк».

В обґрунтування заяви зазначено, що 08.12.2016 між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПАТ «Вектор Банк» укладено договір факторингу ( портфельне відступлення прав вимоги). Відповідно до умов такого договору факторингу ( портфельне відступлення) права вимоги Генеральною кредитною угодою №010/14-20/534 від 19.05.2006, укладеними в її межах у тому числі вимоги, визначені заочним рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 02.11.2010 по справі №2-8248/2010. Також ПАТ «Вектор Банк» здійснило перерахунок АТ « Райффайзен Банк Аваль» грошові кошти в сумі 2000 000 грн. відповідно до умов договору факторингу.

23.01.2024 представником заявника ОСОБА_2 - ОСОБА_1 подано заяву про ознайомлення з матеріалами справи.

01.02.2024 від заінтересованої особи АТ «Райффайзен Банк Аваль» подано заперечення на заяву. Зокрема, зазначено, що звертаючись до суду з заявою про заміну сторони виконавчого провадження, боржник ОСОБА_2 на підтвердження доводів мав надати відповідні докази. У своїй заяві він не повідомляє, коли та за яких обставин йому стало відомо про перехід прав вимоги.

Разом з тим, той факт, що право вимоги перейшло до ПАТ «Вектор Банк» за рішенням суду у справі №2-8248/2010, не відповідає дійсності. У прохальній частин, заяви Терлецький просить замінити сторону виконавчого провадження в цілому. Однак, права вимоги за кредитними договорами №014/14-10-109G 010/14-20/534 від 27.02.2007 та №010/14-10-538 G 010/14-20/534 від 27.02.2007 АТ « Вектор Банк» не набувало.

Крім цього, ухвалою суд у справі №344/6128/21, було відмовлено у заяві ТОВ «ФК «Форінт» про заміну сторони у виконавчому листі та виконавчому провадженні через недоведеність.

05.02.2024, 21.02.2024 представником заявника ОСОБА_1 подано заяву про відкладення розгляду.

28.02.2024- представником заявника адвокатом Шелестом С.В. подано клопотання про витребування доказів, а саме у АТ « Райффайзен Банк Аваль» та ПАТ «Вектор Банк» оригіналу або належним чином засвідчену копію, відповідно до вимог п. 5.27 Національного стандарту України Уніфікованої системи ( ДСТУ 4163-2003), затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 №55, договору факторингу ( портфельне відступлення права вимоги) від 08.12.2016 з додатками до цього Договору, що складають невід`ємну частину та меморіального ордеру №1633 від 08.12.2016. В обґрунтування заяви зазначено про неможливість самостійного витребування з підстав встановлених Законом України « Про банки та банківську діяльність».

Разом з тим, 28.02.2024 подано заяву про забезпечення доказів шляхом витребування вказаних вище документів у АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПАТ «Вектор Банк». В обґрунтування зазначено, що станом на 28.02.2024 існує ряд підстав вважати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів згодом стане неможливим чи утрудненим.

Згідно інформації, розміщеної на офіційному веб-сайті НБУ, на підставі Рішення НБУ від 02.03.2017 у ПАТ «Вектор Банк» відкликано банківську ліцензію та розпочато процедуру ліквідації.

Постановою НБУ №80 від 20.06.2019 внесено зміни до Правил застосування переліку документів, що утворюються в діяльності Національного банку України та банків України. У додатку до Правил застосування переліку документів, що утворюються в діяльності Національного банку України та банків України, чітко зазначено перелік документів із зазначенням строків зберігання. Відповідно до розділу ІV «Операційна діяльність» підрозділу 9 « Юридичні справи контрагентів (клієнтів/партнерів/агентів/фінансових установ)», підрозділу 10 «Облік/реєстрація банківських операцій» зазначених вище Правил, строк зберігання документів становить 5 та 10 років.

04.04.2024- представником заявника - Шелестом С.В. подано заяву про застосування висновків Верховного Суду.

Представник заявника Шелест С.В. підтримав заяву про забезпечення доказів, зокрема з підстав, що викладені письмово. Додав, що про вказаний договір стало відомо з ухвали Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області,

Представник заінтересованої особи АТ «Райффайзен Банк Аваль» - адвокат Хуторянець О.В. заперечив проти її задоволення через безпідставність. Зокрема, зазначив, що з жодними заявами про надання договору відступлення права вимоги, сторона заявника не зверталась. Звертаючись із заявою не зазначила, коли їй стало відомо про такий договір. Разом з заявою, про заміну сторони виконавчого провадження не подано жодного доказу.

Інші учасники судового розгляду повторно не з`явилися, причин своєї неявки суду не повідомили.

Вислухавши думку представника заявника, представника заінтересованої особи, суд дійшов наступного висновку :

Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши заяву про забезпечення доказів та додані до неї документи, вважає, що в задоволенні заяви слід відмовити за наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Так, відповідно до ч.1 ст.116 ЦПК України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

За замістом вказаної норми, процесуальний механізм забезпечення доказів полягає в отриманні (збереженні) доказів, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено.

Тобто, забезпечення доказів це не тільки спосіб здобути докази, які стосуються предмета доказування і мають значення (потрібні) для вирішення справи, але, в першу чергу, спосіб запобігти їх імовірній втраті в майбутньому. При цьому, ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів.

Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів.

У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.

Заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви.

Забезпечення доказів до подання позовної заяви здійснюється судом першої інстанції за місцезнаходженням засобу доказування або за місцем, де повинна бути вчинена відповідна процесуальна дія.

У разі подання заяви про забезпечення доказів до подання позовної заяви заявник повинен подати позовну заяву протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення доказів.

У разі неподання позовної заяви у зазначений строк, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження суд скасовує ухвалу про вжиття заходів забезпечення доказів не пізніше наступного дня після закінчення такого строку або постановлення судом ухвали про повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження.

Згідно п. 4-6 ч. 1ст. 117 ЦПК України, у заяві про забезпечення доказів зазначається: докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини, для доказування яких вони необхідні; обґрунтування необхідності забезпечення доказів; спосіб, у який заявник просить суд забезпечити докази, у разі необхідності особу, у якої знаходяться докази.

Згідно ст. 118 ЦПК України, заява про забезпечення доказів розглядається в судовому засіданні в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, з особливостями, встановленими цією статтею.

За змістом наведених норм обов`язковою умовою для вжиття судом заходів щодо забезпечення доказів є встановлення обставин, які дають підстави для висновку, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. Обов`язок доведення таких обставин покладається на особу, яка звертається до суду із заявою про забезпечення доказів.

Окрім того, аналізуючи зазначені вище положення ЦПК України у зіставленні з вимогами заявника насамперед слід зауважити, що процесуальний механізм забезпечення доказів, зокрема шляхом їх витребування, призначений для того, щоб отримати/зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено або збирання або подання останніх стане згодом неможливим чи утрудненим.

Тобто забезпечення доказів - це механізм не лише здобути докази, які стосуються предмета доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, а й насамперед запобігти їх імовірній втраті у майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 9901/845/18.

Разом з тим, заяву про забезпечення доказів, подану в порядку статей 116-117 ЦПК України, слід відрізняти від клопотання про витребування доказів, яке може бути подане учасником справи відповідно до статті 84 ЦПК України, оскільки вони є різними за своєю правовою природою.

Більш того, потрібно розрізняти витребування доказів як спосіб забезпечення доказів, що в майбутньому можуть бути втрачені або їх подання виявиться ускладненим (статті116-119 ЦПК України), та витребування доказів як допомогу суду особам, котрі беруть участь у справі, у поданні відповідно доказу, який неможливо отримати самостійно (стаття 84 ЦПК України).

Разом з тим, представником заявника подано як заяву про витребування доказів, так і заяву про забезпечення доказів в порядку витребування.

Суд при вирішенні питання про забезпечення доказів має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення доказів; забезпечення збалансованості прав та інтересів сторін; наявності взаємозв`язку між забезпеченням доказів, витребуванням певної інформації, і предмету позовних вимог, а також запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб учасників даного судового процесу, а також те, що є наявні підстави вважати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. Ці обставини суд вважає істотними і необхідними для забезпечення доказів.

Так, звертаючись з заявою про заміну сторони виконавчого провадження 23.01.2024, а із заявою про забезпечення доказів шляхом витребування договору про відступлення прав вимоги разом з додатками та меморіальним ордером, лише - 28.02.2024. Будь-яких доказів попереднього звернення із вимогою надати такі, як особі якої стосується банківська інформація, як до АТ «Райффайзен Банк Аваль», так і до ПАТ «Вектор Банк» ( враховуючи, що останнє знаходиться в стані припинення, органом управління якого є Фонд гарантування вкладів), не надано. Як і не надано доказів, що в такому було відмовлено; при цьому наявне лише формальне покликання на банківську таємницю.

Однак , відповідно до ст. 62 Закону України « Про банки та банківську діяльність» інформація щодо юридичних та фізичних осіб, що становить банківську таємницю, розкривається банками, зокрема на запит або з письмового дозволу відповідної юридичної чи фізичної особи. Вимоги до форми та змісту запиту на отримання інформації, що становить банківську таємницю, у тому числі до запитів органів державної влади, їх посадових і службових осіб, встановлюються Національним банком України.

Банк має право надавати інформацію, що становить банківську таємницю, юридичним та фізичним особам для забезпечення виконання ними своїх функцій або для надання послуг банку відповідно до укладених між такими особами (організаціями) та банком договорів, у тому числі про відступлення права вимоги до клієнта, за умови що передбачені договорами функції та/або послуги стосуються діяльності банку, яку він здійснює відповідно до статті 47 цього Закону.

Також необґрунтовано необхідність одночасного забезпечення доказів з обох банківських установ.

На підставу неможливості подання таких доказів в майбутньому представник заявника посилається на втрату. А саме вказує, що строк зберігання банківських документів ( договору про відступлення прав вимоги з додатками та меморіальним ордером від 08.12.2016), може становити - 5 та 10 років, не розмежовуючи їх. Відтак, такі вже згідно фактичного твердження сторони позивача мали б бути втрачені 08.12.2021, або будуть втрачені - 08.12.2026.

Разом з тим, враховуючи категорію даної справи, слід зазначити, що представник заявника необгрутовує необхідність подання таких доказів в саме у «майбутньому» в межах розгляду саме даної заяви.

За таких обставин доводи заяви про те, що не вжиття заходів забезпечення доказів може призвести до втрати доказу не є належним чином мотивованими, ґрунтуються на припущеннях. Отже суд не знаходить підстав для задоволення заяви про забезпечення доказів.

На підставі вищевикладеного, керуючись вимогами ст. ст. 116-118 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви представника заявника ОСОБА_1 про забезпечення доказів в межах розгляду заяви ОСОБА_2 , за участю заінтересованих осіб : Акціонерного товариства «Вектор Банк», АТ «Райффайзен Банк Аваль», ОСОБА_3 про заміну сторони виконавчого провадження відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського Апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Повна ухвала 08.03.2024.

Суддя

Івано-Франківського міського суду Кіндратишин Л.Р.