Справа № 283/466/24
провадження №2-з/283/7/2024
У Х В А Л А

27 лютого 2024 року Малинський районний суд Житомирської області в складі: під головуванням судді Ярмоленка В.В., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі №283/466/24 про поділ спільного майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Малинського районного суду Житомирської області перебуває цивільна справа №283/466/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.

26 лютого 2024 року позивач звернувся до Малинського районного суду Житомирської області із заявою про забезпечення позову, в обґрунтування якої зазначила, що 09 серпня 2014 року між сторонами було зареєстровано шлюб. ІНФОРМАЦІЯ_1 від даного шлюбу народився син ОСОБА_3 . Подружнє життя не склалось, на даний час в Малинському районному суді перебуває цивільна справа № 283/409/24 про розірвання нашого шлюбу за позовом ОСОБА_2 . Окрім цього, у зв`язку з ухиленням відповідача від утримання дитини, ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів.

У січні 2024 року ОСОБА_2 вигнав позивача з дитиною з квартири АДРЕСА_1 , в якій вони проживали разом як подружжя з 2014 року. Відповідач викрав її нові речі, одяг та змінив двірні замки до квартири, в результаті чого вона позбавлена можливості забрати своє майно. Все інше майно, придбане за період спільного проживання, залишилося у квартирі відповідач. ОСОБА_2 забрав документи, що посвідчують реєстрацію шлюбу, народження дитини та придбання транспортних засобів марки «Ford Transit», д.н.з. НОМЕР_1 , що придбаний 27.07.2022, марки «Infiniti», д.н.з. НОМЕР_2 , що придбаний 23.06.2022. Вказані автомобілі зареєстровані на відповідача та перебувають у його фактичному володінні та користуванні. ОСОБА_2 категорично відмовився від поділу спільного майна подружжя, зокрема транспортних засобів у добровільному порядку, заявивши, що нічого не віддасть та має намір продати автомобілі.

16.02.2024 ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про забезпечення позову, яка була задоволена судом, а саме: ухвалою Малинського районного суду Житомирської області від 19.02.2024 забезпечено позовну заяву ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя шляхом: накладення арешту на автомобіль марки «Infiniti», д.н.з. НОМЕР_2 , зареєстрований за ОСОБА_2 , у формі заборони розпоряджатися вказаним майном.

Однак, ОСОБА_2 , дізнавшись про заяву про забезпечення позову, 21.02.2024 свідомо здійснив відчуження автомобіля на користь своєї сестри ОСОБА_4 , в результаті чого транспортний засіб вибув із законного володіння та користування без згоди позивача, як співвласника майна.

Враховуючи факт недобросовісної поведінки ОСОБА_2 , позивач припускає що він може вчинити умисні дії з приведення автомобіля до непридатного стану, зниження ринкової вартості, а також настання інших негативних наслідків з метою унеможливлення ефективного вирішення спору про поділ майна подружжя.

Вимогами заяви ОСОБА_1 просить суд вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на автомобіль INFINITI, 2006 р.в., VIN код - НОМЕР_3 , який 21.02.2024 зареєстрований на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 із забороною користування, володіння та розпорядження цим автомобілем з передачею цього транспортного засобу відділенню поліції № 1 Коростенського РУП ГУ НП у Житомирській області на зберігання на спеціальному майданчику або заборонити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вчиняти будь-які дії щодо автомобіля INFINITI, 2006 р.в., VIN код - НОМЕР_3 , зокрема передавати його відповідачу ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , чи іншим особам.

Розглянувши матеріали, приходжу до висновку, що заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод «Право на ефективний засіб юридичного захисту» встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі. Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову.

Частиною 1 ст. 149 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи має право вжити заходи забезпечення позову.

Згідно ч.2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Як роз`яснено п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 № 9 розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Підставою для забезпечення позову є обґрунтоване припущення, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено виконання рішення при задоволенні позову.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав та законних інтересів. При цьому ухвалою про забезпечення позову не може вирішуватися спір по суті.

Суд враховує, що в провадженні Малинського районного суду Житомирської області перебуває цивільна справа №283/466/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.

Окрім цього, суд приймає до уваги, що після винесення ухвали про забезпечення позову по справі №283/466/24, 21.02.2024 здійснено перереєстрацію транспортного засобу INFINITI, 2006 р.в., VIN код - НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується Витягами з Єдиного державного реєстру Міністерства внутрішніх справ стосовно зареєстрованих транспортних засобів від 15 та 24 лютого 2024 року.

В даному випадку, відповідачем укладено правочин, який порушив майнові інтереси позивач і направлений на недопущення поділу майна подружжя.

Тому правопорядок не може залишати поза реакцією такі дії, які хоч і не порушують конкретних імперативних норм, але є очевидно недобросовісними та зводяться до зловживання правом (постанова КЦС ВС від 26 квітня 2023 року у справі №644/5819/20).

Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у справі №369/11268/16-ц від 03.07.2019, приватноправовий інструментарій не повинен використовуватися учасниками цивільного обороту для уникнення сплати боргу (коштів, збитків, шкоди) або виконання судового рішення про стягнення боргу (коштів, збитків, шкоди), що набрало законної сили.

Зловживання правом і використання приватноправового інструментарію всупереч його призначенню проявляється в тому, що: особа (особи) «використовувала / використовували право на зло»; наявні негативні наслідки (різного прояву) для інших осіб (негативні наслідки є певним станом, до якого потрапляють інші суб`єкти, чиї права безпосередньо пов`язані з правами особи, яка ними зловживає; цей стан не задовольняє інших суб`єктів; для здійснення ними своїх прав не вистачає певних фактів та/або умов; настання цих фактів / умов безпосередньо залежить від дій іншої особи, інша особа може перебувати в конкретних правовідносинах із цими особами, які «потерпають» від зловживання нею правом, або не перебувати); враховується правовий статус особи /осіб (особа перебуває в правовідносинах і як їх учасник має уявлення не лише про обсяг своїх прав, а і про обсяг прав інших учасників цих правовідносин та порядок їх набуття і здійснення; особа не вперше перебуває в цих правовідносинах чи ці правовідносини є тривалими або вона є учасником й інших аналогічних правовідносин).

Таким чином, суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви про забезпечення позову в частині накладення арешту щодо заборони відчуження транспортного засобу. Вимога про заборону користування транспортним засобом та забороною вчиняти будь0які дії щодо автомобіля не підлягає задоволенню, у зв`язку з тим, що вказані дії не вплинуть на виконання рішення суду.

Керуючись ст. 149,150,153 Цивільно-процесуального кодексу України,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі №283/466/24 задовольнити частково.

Забезпечити позовну заяву ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя шляхом: накладення арешту на

на автомобіль INFINITI, 2006 р.в., VIN код - НОМЕР_3 , який 21.02.2024 зареєстрований на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 у формі заборони розпоряджатися вказаним майном.

В решті вимог заяви про забезпечення позову відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

На ухвалу протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення може бути подано апеляційну скаргу до Житомирського апеляційного суду.

Суддя