Справа № 646/9082/23
№ провадження 2/646/116/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 лютого 2024 року м.Харків

Червонозаводський районний суд м.Харкова у складі: головуючого - Демченко І.М. за участю секретаря Кочитової Я.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, зареєстрованого 12 вересня 2019 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по Харківському району та місту Люботину Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 334. Позивач вказує, що між ними склалися відносини, які призвели до неможливості збереження сім`ї, між ними відсутні взаєморозуміння та взаємоповага, шлюб існує лише формально. Спору щодо місця проживання дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не мають. Також відсутній майновий спір.

Ухвалою Червонозаводського районного суду м.Харкова від 07.12.2023 справу прийнято до провадження суддею Демченко І.М. та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Позивач надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та наполягає на розірванні шлюбу.

Відповідач до суду не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 223 ЦПК України у разі неявки учасника справи, який належним чином повідомлений про судове засідання, без поважних причин або без повідомлення причин неявки, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи.

Суд, дослідивши докази, встановив фактичні обставини справи та відповідні правовідносини, які виникли між сторонами.

Зі свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого 12 вересня 2019 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по Харківському району та місту Люботину Головного територіального управління юстиції у Харківській області, встановлено, що громадянин України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та громадянка України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрували шлюб 12 вересня 2019 року, про що тим же відділом державної реєстрації актів цивільного стану складено відповідний актовий запис за № 334. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_6 ».

Статтею 51 Конституції України, частиною першою статті 24 Сімейного Кодексу України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ч.1 ст. 55 Сімейного Кодексу України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

Положеннями ч.ч.3, 4 ст. 56 Сімейного Кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Частиною третьою статті 105 Сімейного Кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя, на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Згідно зі ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

При цьому, суд враховує правову позицію Верховного Суду за № 61-8206св19 від 03.12.2020, відповідно до якої суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом, цікавитися обставинами їх приватного життя, вимагати надання доказів порушення сімейних обов`язків особистого характеру тощо.

Судовим розглядом встановлено, що подружжя шлюбно-сімейних відносин не підтримує тривалий час, вони не бажають поновити стосунки та зберегти сім`ю, отже їх подальше спільне життя, збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін.

Відповідно до ч. 8 ст. 294 ЦПК України у рішенні про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Судом не вирішується питання щодо зміни прізвища, у зв`язку з відсутністю такого волевиявлення позивачки.

Керуючись ст.ст. 2, 23, 76-81, 141, 200, 206, 258, 259, 263, 264, 265, 273, ч.8 ст. 294 ЦПК України, ст. ст.110, 112 Сімейного Кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

Позов - задовольнити.

Розірвати шлюб, зареєстрований 12 вересня 2019 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по Харківському району та місту Люботину Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 334, між громадянином України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та громадянкою України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Рішення може бути оскаржено повністю або частково учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи, інтереси та (або) обов`язки до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Головуючий : І.М.Демченко