Провадження № 2/750/286/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2024 року м. Чернігів

Деснянський районний суд міста Чернігова у складі:

судді Карапута Л.В.,

секретаря Аушевої М.Ю.,

за участі позивача, представника позивача - ОСОБА_1 ,

розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав,

третя особа - Управління (служба) у справах дітей Чернігівської міської ради,

в с т а н о в и в:

27.11.2023 ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про позбавлення її батьківських прав відносно сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позову вказує на те, що в період з 2015 року по 2022 рік сторони проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу. ІНФОРМАЦІЯ_2 у сторін народився син ОСОБА_5 . З кінця літа 2022 року сімейні відносини сторони припинили. З цього часу відповідач залишила свого малолітнього сина на позивача. Відповідач проживає окремо та не виконує жодного обов`язку матері по відношенню до сина, не приймає участі в матеріальному утриманні сина, не піклується про його фізичний і духовний розвиток, не приймає участі у навчанні дитини, не приймає участі у медичному догляді за своєю дитиною. Всі питання щодо утримання і виховання сина ОСОБА_5 позивач вирішує самостійно без участі і підтримки відповідача. 17.08.2023 відповідач нотаріально засвідчила заяву, в якій повідомила, що вона не заперечує проти позбавлення її батьківських прав по відношенню до свого малолітнього сина ОСОБА_5 . У зв`язку з викладеним позивач звернувся до суду з позовом про позбавлення відповідача батьківських прав по відношенню до сина.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 05 грудня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Відповідач відзив на позовну заяву не подала.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 09 січня 2024 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали та просили задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи сповіщалася завчасно і належним чином. При цьому, 19.02.2024 та повторно 04.03.2024 відповідач подала до суду заяви про розгляд справи за її відсутності. Одночасно відповідач повідомила, що позовні вимоги вона визнає в повному обсязі, просить суд позов задовольнити. Також вона зазначила, що з вересня 2023 року вона проживає з іншою родиною. 02.03.2024 вона з її новою родиною виїхали на проживання до Польщі. У зв`язку з чим, вона не має змоги і не бажає виконувати свої батьківські обов`язки відносно свого сина ОСОБА_5 .

Представник третьої особи подала заяву про розгляд справи без її участі, при вирішенні спору просила врахувати інтереси дитини.

Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, допитавши свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в період спільного проживання без реєстрації шлюбу, в сторін народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 9).

Як встановлено в судовому засіданні з кінця літа 2022 року сімейні відносини сторін були припинені. Відповідач залишила родину, з цього часу не виконує жодного з обов?язків матері, які покладені на неї законом, а саме: не приймає участі у здійсненні матеріального утримання своєї дитини; не піклується про її фізичний і духовний розвиток; не приймає участі у навчанні дитини; не приймає участі у медичному догляді за своєю дитиною; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу.

Питання щодо утримання та виховання сина ОСОБА_5 вирішує позивач самостійно без участі та підтримки з боку відповідача. Позивач сам водить свого сина до школи, лікарні та на спортивні секції, купує їжу, одяг, взуття та подарунки, займається його вихованням та прикладає зусилля та можливості для його фізичного та духовного розвитку.

17.08.2023 відповідач засвідчила у приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Белової О. С. заяву про те, що вона не заперечує проти позбавлення її батьківських прав по відношенню до свого малолітнього сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у разі розгляду органом опіки та піклування або судом відповідної справи щодо позбавлення її батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_5 просить розглядати таку справи без її участі та повідомляє, що участі у вихованні свого малолітнього сина вона не приймає (а.с. 15). Таким чином, відповідач фактично самоусунулася від виконання своїх батьківських обов?язків.

Як убачається з довідки Чернігівського дошкільного навчального закладу № 65 Чернігівської міської ради від 22.09.2023 № 01-35/161, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період з 28.11.2011 по 19.06.2023 відвідував ДНЗ № 65. За час відвідування ДНЗ дитину приводив і забирав тато, ОСОБА_2 . Маму бачили декілька разів. Вихованням дитини займався батько (а.с. 10).

Відповідно до характеристики учня 1-В класу Чернігівської загальноосвітньої школи № 30 Чернігівської міської ради ОСОБА_4 , батько дитини бере активну участь у житті класу, регулярно відвідує батьківські збори, цікавиться шкільним життям дитини, забезпечує сина всім необхідним для навчання. Мати дитини з сім`єю не проживає, в даний час знаходиться за кордоном, у вихованні дитини участі не бере (а.с. 11).

Згідно з довідкою Комунального закладу «Обласна дитячо-юнацька спортивна школа з зимових видів» Чернігівської обласної ради № 126 від 04 жовтня 2023 року вбачається, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , займається у групі тренера-викладача Зоца Я. М. з 11 липня 2023 року. За час відвідування ОДЮСШ дитину приводить і забирає батько ОСОБА_2 , маму дитини не бачили (а.с. 12).

Із довідки лікаря-педіатра КНП «Сімейна поліклініка» Чернігівської міської ради від 22.11.2023 вбачається, що протягом 2022-2023 років малолітню дитину ОСОБА_5 на прийом до лікаря приводив батько ОСОБА_2 (а.с. 13).

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 вказав, що в родинних відносинах з позивачем не перебуває, лише дружні відносини протягом багатьох років. Дитина проживає з ОСОБА_2 та займається вихованням сина також позивач. Відповідачка з 2022 року не приймає участі у житті дитини взагалі. Власне, мати ОСОБА_5 не з`являється на жодних заходах, які пов`язані з дитиною. Свідок завжди присутній на днях народження дитини, а також зустрічали новий рік сім`ями, де відповідачка не була присутня. Подарунки мати для дитини не дарує. День народження ОСОБА_5 святкували у кафе «Кабріолет», присутні на даному заході були лише друзі дитини, друзі сім`ї, але не мати.

Свідок ОСОБА_7 дала свідчення суду, проте, що в родинних відносинах з позивачем не перебуває, проживає з ним у цивільному шлюбі. З матір`ю дитини не спілкувалась. Свідок проживає з ОСОБА_2 з літа 2022 року. Матір у житті дитини участі не приймає в цілому. На день народження ОСОБА_5 його мати ОСОБА_3 не з`явилася, проте присутніми були лише друзі зі школи, друзі родини та хресні батьки. Чи телефонує мати до дитини, коли ОСОБА_5 в школі, свідку не відомо, проте, коли дитина знаходиться біля неї, то від відповідачки телефонних дзвінків немає.

Рішенням виконавчого комітету Чернігівської міської ради від 26 січня 2024 року № 36 затверджено висновок щодо недоцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 по відношенню до її малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Згідно висновку вбачається, що фактів, які б достовірно свідчили про те, що мати зовсім не турбується про сина, не приділяє йому ніякої уваги батьком не було доведено. ОСОБА_3 не ухиляється від виховання сина, а в силу об`єктивних причин (проживання окремо від дитини) не має можливості належно утримувати та виховувати його. Позбавлення батьківських прав матері не відповідає інтересам дитини (а.с. 42, 43).

Відповідно до частини другої та п`ятої статті 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування про неї.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 164 Сімейного Кодексу України батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання батьківських обов`язків.

Згідно з частиною першою статті 165 право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав має особа в сім`ї якої проживає дитина.

Відповідно до пункту 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батька, свідомого нехтування ним своїми обов`язками.

Відповідач систематично не приймає участі у належному вихованні дитини, до батьківських обов`язків відноситься безвідповідально, не дбає про фізичний і моральний розвиток дитини, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей, так як це встановлено частиною першою статті 12 Закону України "Про охорону дитинства", що підтверджується поданою нею 17.08.2023 нотаріальної заяви про те, що вона не заперечує проти позбавлення її батьківських прав, при цьому вона повідомила, що участі у вихованні свого малолітнього сина вона не приймає і найближчим часом планує виїхати за кордон для влаштування свого власного особистого життя, а також, поданими нею до суду заявами, в яких відповідач повідомляє про повне визнання позову.

Разом з тим, в судовому засіданні встановлено, що позивач жодним чином не перешкоджає та не перешкоджав матері приймати участь у вихованні сина, спілкуватись з ним.

Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Оскільки відповідач виїхала за межі України, подала заяву про визнання нею позову і таким чином свідомо ухилилася від виховання дитини, що вказує на умови її винної поведінки по виконанню нею батьківських обов`язків, тому суд приходить до висновку, що позбавлення відповідача батьківських прав буде відповідати інтересам дитини.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 141, 264, 265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав, третя особа - Управління (служба) у справах дітей Чернігівської міської ради, задовольнити.

Позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 батьківських прав відносно малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) 1073 грн. 60 коп. у відшкодування сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текс рішення складено 08.03.2023.

Суддя Л.В. Карапута