Провадження №: 2/755/2305/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" лютого 2024 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючої судді Яровенко Н.О.,

при секретарі Локотковій І.С.,

за участі:

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання представника відповідача про призначення транспортно-товарознавчої експертизи,

в с т а н о в и в:

В провадженні Дніпровського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП. Позов обґрунтований наступним. Так, позивач є власником автомобіля Toyota Camry, д.н.з. НОМЕР_1 . 08.04.2023 року сталася ДТП за участі автомобіля позивача та відповідача. Останній визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Внаслідок ДТП автомобіль позивача отримав механічні пошкодження, тому позивач просить суд стягнути з відповідача 196 052,58 грн. матеріальної шкоди.

В судовому засіданні представник відповідача подала клопотання про призначення транспортно-товарознавчої експертизи посилаючись на те, що відповідач не погоджується з розміром матеріального збитку, який визначений у висновку експерта № 151 від 12.09.2023 року оскільки, відповідач заперечує щодо підходу визначення вартості робіт по відновленню транспортного засобу у зв`язку з тим, що експертом необгрутовано завищені ціни на запчастини і матеріали, вказана заміна зайвих деталей, зайві пошкодження. У висновку експерта просліджується певна однобокість і зацікавленість судового експерта. Експертиза була проведена за відсутності відповідача. Також, при проведенні експертизи не було дотримано вимог Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів. Крім цього, експерт не попереджений про кримінальну відповідальність. Таким чином, представник відповідача вважає, що висновок не є достатнім, достовірним, належним та допустимим доказом, який підтверджує розмір збитків.

В судовому засіданні представник позивача подав до суду письмові заперечення проти призначення експертизи, які долучені судом до матеріалів справи. Заперечення зводяться до наступного, так представник позивача наполягає на тому, що висновок складений у відповідності до норм закону, у висновку є посилання на методику визначення розміру заподіяної шкоди та нормативну базу, на якій він ґрунтується. Що стосується розміру заподіяної шкоди, то він обґрунтовується наданим суду висновком експерта, а наведені представником відповідача доводи є надуманими і такими, що не ґрунтуються на нормах права. Що стосується проведення експертизи без повідомлення відповідача, то про місце, час проведення експертизи відповідача було завчасно поставлено до відома усіма можливими засобами. Відповідач сам самоусунувся від своєї участі у проведенні експертизи. Щодо того, що у висновку експерт не порівняв виявлені ним пошкодження з пошкодженнями, описаними поліцейським під час оформлення ДТП, то експертиза для того і проводиться, щоб вона виявила і оцінила усі наявні на автомобілі пошкодження і видимі і невидимі. Також представник позивача заперечує проти поновлення процесуального строку з огляду на те, що причина за якої представник відповідача просить суд поновити строк, не є поважною.

Суд, вислухавши клопотання представника відповідача, вислухавши думку представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1, 4, 6 ст. 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк. Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу.

В своєму клопотання представник відповідача заявив клопотання про поновлення строку на звернення з клопотанням про призначення експертизи, одночасно із яким подав клопотання про призначення експертизи. Клопотання обґрунтовано тим, що відповідачем разом із відзивом не подано клопотання про експертизу по причині пошуку та укладання договору з адвокатом для отримання належної правничої допомоги.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_3 отримав ухвалу про відкриття провадження у справі разом із позовною заявою та додатками до неї 15.12.2023 року. Відзив на позовну заяву відповідачем надіслано 30.01.2024 року, який представнику позивача вручений 30.01.2024 року о 14-00 год. В судовому засіданні вирішуючи питання про прийняття до розгляду відзиву представник позивача не заперечував. В судовому засіданні 30.01.2024 року представником відповідача було усно заявлено клопотання про призначення експертизи, пояснивши, що письмово не викласти клопотання не мала змоги. Судом за клопотанням представника відповідача було оголошено перерву та надано можливість викласти клопотання про призначення експертизи у письмовій формі.

Враховуючи викладене, суд вважає, що з метою забезпечення принципу змагальності сторін та рівності усіх учасників справи в перед судом, наявні підстави для поновлення представнику відповідача строку для подання клопотання про призначення експертизи та продовження відповідних процесуальних строків судом.

Вирішуючи питання про призначення експертизи, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 102 ЦПК України, предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань.

Відповідно до положень частини першої статті 103 ЦПК України суд призначає експертизу за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) сторонами(стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Статтею ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами, як серед іншого, висновками експертів.

Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду» для з`ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, призначає експертизу, коли необхідність експертного висновку випливає з обставин справи і поданих доказів.

Судова експертиза в цивільному процесі - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини в цивільній справі, що перебуває у провадженні суду.

Необхідність призначення судової експертизи в цивільному процесі обумовлена, насамперед, необхідністю з`ясування судом тих обставин, які потребують спеціальних знань, та в силу їх специфічного характеру, не можуть бути з`ясовані судом на основі положень чинного законодавства, що може вплинути на правильне вирішення цивільного спору по суті.

Суд звертає увагу на те, що одним із принципів призначення судової експертизи є принцип доцільності.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Дульський проти України» від 01.06.2006р. зазначено, що експертиза, призначена судом, є одним із засобів з`ясування або оцінки фактичних обставин справи і тому складає невід`ємну частину судової процедури.

Заперечуючи проти призначення експертизи представник позивача зазначив, що оскільки стороною позивача надано до суду висновок експерта, суд у відповідності до ст. 103 ЦПК не може призначити експертизу.

Відповідно до ч.1, 5 ст. 106 ЦПК України, учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. 5. У висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

Дослідивши висновок експерта № 151 від 12.09.2023 року суд, з`ясував, що у висновку відсутнє посилання, що він підготовлений для подання до суду.

Отже, зважаючи на принципи об`єктивності та диспозитивності, виходячи із предмету спору, позивачем пред`явлено позов до відповідача про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП, невизнання стороною відповідача розміру спричиненої шкоди, та той факт, що висновок експерта № 151 від 12.09.2023 року, в розумінні ст. 106 ЦПК не є висновками експерта, суд приходить до висновку, що клопотання представника відповідача про призначення експертизи підлягає задоволенню, оскільки встановлення розміру матеріального збитку завданого власнику колісного транспортного засобу під час ДТП, має суттєве значення для розгляду спору по суті, для з`ясування цих обставин потрібно спеціальні знання в автотоварозновчої галузі.

Відповідно до частин 4, 5 статті 103 ЦПК України, питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом. Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну.

При призначені експертизи, суд вважає за необхідне поставити перед експертом питання щодо розміру матеріального збитку завданого власнику колісного транспортного засобу внаслідок ДТП, та вартості відновлювального ремонту, які визначені відповідно до орієнтованого переліку вирішуваних питань експертами при проведенні даного виду експертизи, який викладено в Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз.

Відповідно до частини третьої статі 103 ЦПК України при призначенні експертизи судом експерт або експерта установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. Суд з урахуванням обставин справи має право визначити експерта чи експерту установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза).

Вирішуючи питання про призначення експертизи, з урахуванням положень ст.9 Закону України «Про судову експертизу», доручає проведення даного виду експертизи експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз.

Відповідно до ч. 3, 4 ст.139 ЦПК України експерт, спеціаліст чи перекладач отримують винагороду за виконану роботу, пов`язану зі справою, якщо це не входить до їхніх службових обов`язків. Суми, що підлягають виплаті залученому судом експерту, спеціалісту, перекладачу або особі, яка надала доказ на вимогу суду, сплачуються особою, на яку суд поклав такий обов`язок, або судом за рахунок суми коштів, внесених для забезпечення судових витрат.

Зважаючи на те, що клопотання про проведення експертизи подано представником відповідача, витрати на проведення експертного дослідження за ухвалою суду покладаються за відповідача.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.252 ЦПК України, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку призначення судом експертизи.

Згідно п. 9 ч. 1 ст. 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 5 частини 1 ст. 252 ЦПК України на час призначення експертизи.

З урахуванням викладеного, провадження у справі на час проведення експертизи слід зупинити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 103, 105, 106, 139, 252, 353, 354 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Поновити представнику відповідача пропущений строк звернення з клопотанням про призначення експертизи.

Клопотання представника відповідача про призначення транспортно-товарознавчої експертизи задовольнити.

Призначити у цивільній справі № 755/14948/21 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП судову автотоварознавчу експертизу, проведення якої доручити експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (03057, м. Київ, вул. Сім`ї Бродських, 6).

На розгляд експертів поставити наступні питання:

-Яка вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Toyota Camry, д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_2 , внаслідок ДТП, що мала місце 08.04.2023 року?

-Яка вартість відновлювального ремонту, з врахуванням коефіцієнта фізичного зносу, автомобіля Toyota Camry, д.н.з. НОМЕР_1 , внаслідок ДТП, що мала місце 08.04.2023 року в цінах на дату ДТП?

Попередити експертів про кримінальну відповідальність, згідно зі ст.ст. 384, 385 КК України.

Оплату за проведення експертизи покласти на відповідача ОСОБА_3 (адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 , тел. НОМЕР_2 ).

В розпорядження експерта надати цивільну справу № 755/14948/23.

Судову експертизу провести у строки передбачені п. 1.13. Інструкції «Про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень», що затверджена наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 р. №53/5 у редакції наказу Міністерства юстиції України від 27.07.2015 №1350/5).

Провадження у справі зупинити до проведення судової автотоварознавчої експертизи.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 26.02.2024 року.

Суддя Н.О. Яровенко