КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження Доповідач - Кулікова С.В.
№ 22-ц/824/1730/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 760/24085/21

31 січня 2024 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Кулікової С.В.

суддів - Музичко С.Г.

- Болотова Є.В.

при секретарі - Кіпрік Х.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1 на ухвалу Солом'янського районного суду міста Києва від 16 вересня 2022 року та ухвалу Солом'янського районного суду міста Києва від 02 листопада 2022 року, постановлених під головуванням судді Букіної О.М., у цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 на дії та рішення головного державного виконавця Солом'янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Годованюка Сергія Петровича, начальника Солом'янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Костенко Людмили Іванівни, заінтересована особа: Приватне акціонерне товариство «Консультаційна компанія «Енергетичний консалтинг»,-

в с т а н о в и в:

У вересні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою на дії та рішення головного державного виконавця Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Годованюка Сергія Петровича, начальника Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Костенко Людмили Іванівни, зацікавлена особа: Приватне акціонерне товариство «Консультаційна компанія «Енергетичний консалтинг», у якій просив суд:

- визнати незаконною бездіяльність начальника Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Костенко Людмили Іванівни у виконавчому провадженні НОМЕР_1 при примусовому виконанні виконавчого листа Солом`янського районного суду м. Києва №760/8820/16-ц від 26.09.2017, яка виразилась у не проведенні перевірки виконавчого провадження НОМЕР_1 за скаргою ОСОБА_1 від 19.10.2020 та не наданні відповіді за результатами розгляду цієї скарги;

- визнати незаконною бездіяльність головного державного виконавця Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Годованюка Сергія Петровича у виконавчому провадженні НОМЕР_1 при примусовому виконанні виконавчого листа Солом`янського районного суду м. Києва №760/8820/16-ц від 26.09.2017, яка виразилась у не вчиненні державним виконавцем усіх визначених Законом України «Про виконавче провадження» дій щодо розшуку боржника - ПрАТ «Консультаційна компанія «Енергетичний консалтинг» (ідентифікаційний код: 24739566) та його майна, на яке можна звернути стягнення в рахунок погашення боргу;

- визнати неправомірними дії головного державного виконавця Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Годованюка Сергія Петровича у виконавчому провадженні НОМЕР_1 при примусовому виконанні виконавчого листа Солом`янського районного суду м. Києва №760/8820/16-ц від 26.09.2017, які полягають у винесенні постанови від 19.08.2021 про повернення виконавчого листа Солом`янського районного суду м. Києва №760/8820/16-ц від 26.09.2017 стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження»;

- визнати незаконною та скасувати постанову головного державного виконавця Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Годованюка Сергія Петровича у виконавчому провадженні НОМЕР_1 від 19.08.2021 про повернення виконавчого документа стягувачу при примусовому виконанні виконавчого листа Солом`янського районного суду м. Києва №760/8820/16-ц від 26.09.2017.

В обґрунтування поданої скарги вказує, що рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 19 вересня 2017 року по справі №760/8820/16-ц позовні вимоги ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Консультаційна компанія «Енергетичний консалтинг» про стягнення нарахованої, але невиплаченої заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, компенсації за невикористану відпустку та зобов`язання вчинити певні дії були задоволені повністю та стягнуто із відповідача на користь позивача 97 340,48 грн.

Зазначає, що на виконання зазначеного рішення судом було видано виконавчий лист №760/8820/16-ц від 26.09.2017.

В подальшому, постановою державного виконавця Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Годованюком С.П. від 24.07.2018 було відкрито виконавче провадження НОМЕР_1 по примусовому виконанню виконавчого листа Солом`янського районного суду м. Києва №760/8820/16-ц від 26.09.2017.

Зазначає, що 19.08.2021 головним державним виконавцем Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Годованюком С.П. винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу.

Стверджує, що зі змісту постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 19.08.2021 вбачається, що її прийнято на підставі п. 2 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки державним виконавцем встановлено, що у боржника нібито відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Разом із тим, скаржник із даною постановою не погоджується та вказує, що постановою про відкриття виконавчого провадження від 24.07.2018 боржника було зобов`язано подати декларацію про доходи та майно і попереджено про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей (п. 2 Постанови). Проте дана вимога державного виконавця боржником та його керівником виконана не була, що підтверджується відсутністю декларації про доходи та майно боржника у матеріалах виконавчого провадження.

Посилається, що наведений факт свідчить, що боржник та його керівник ухиляються від виконання законних вимог державного виконавця.

Зазначає, що 19.10.2020 року він звернувся до начальника Солом`янського ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) Костенко Л.І. зі скаргою на бездіяльність державного виконавця у виконавчому провадженні НОМЕР_1, яка була зареєстрована виконавчою службою 22.10.2020 за вх. №52453/178-26, що підтверджується відомостями АСВП.

Разом із тим скаржник вважає, що у порушення вимог чинного законодавства начальник Солом`янського ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) Костенко Л.І., якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець Годованюк С.П., скаргу ОСОБА_1 не розглянув, виконавче провадження не перевірив, що підтверджується відомостями АСВП, відповідно яких у переліку постанов виконавчого провадження НОМЕР_2 немає постанов про проведення перевірки виконавчого провадження та про результати такої перевірки.

На думку скаржника, бездіяльність Костенко Л.І. полягає у не наданні скаржнику відповіді за скаргою та сприянні у порушенні державним виконавцем Годованюком С.П. порядку проведення виконавчих дій, встановленому законом та наведене свідчить про факт незаконної бездіяльності начальника Солом`янського ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) Костенко Л.І., яка призвела до порушення прав скаржника.

Скаржник вказує, що за фактом неподання боржником декларації про доходи та майно, державний виконавець не вчинив усіх заходів для виявлення майна боржника та притягнення його посадових осіб до відповідальності за невиконання законних вимог державного виконавця.

Крім цього, відомостями Автоматизованої системи виконавчого провадження (далі - АСВП) підтверджено, що у виконавчому провадженні НОМЕР_1 державний виконавець в порушення вимог ч. 1 ст. 54 Закону №1404, п. 2 розділу VIII Інструкції, не звертався до боржника або відповідних державних органів (Головне управління регіональної статистики, Головне управління ДПС у м. Києві) за інформацією про дебіторську заборгованість боржника та не витребував від них копії балансу боржника за 2017-2020 роки, що підтверджується відсутністю відомостей про це в матеріалах виконавчого провадження.

Крім того скаржник вказує, що державний виконавець не виходив за юридичною адресою місцезнаходження боржника для виявлення його майна та керівних органів, що підтверджується відсутністю відповідного акту у матеріалах виконавчого провадження.

Також скаржник посилається, що державний виконавець Годованюк С.П. не вчинив дій щодо встановлення ідентифікуючих (персональних даних - паспортних даних та ідентифікаційного номеру, місця реєстрації проживання (перебування)) керівника боржника ОСОБА_3 . Так, відсутні докази про звернення державного виконавця до Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації (пр-т. Повітрофлотський, 41, м. Київ, 03020), де зберігається реєстраційна справа боржника, з метою з`ясування персональних даних та місця проживання керівника боржника.

Також державним виконавцем не направлено до Державної прикордонної служби України запити з метою з`ясування факту перетинання керівником боржника ОСОБА_4 державного кордону України, частоти (періодичності) такого здійснення, встановивши при цьому період перебування керівника боржника поза межами України та державним виконавцем Годованюком С.П. не було вжито заходів щодо підготовки до суду подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України керівника боржника; не здійснено звернення до правоохоронних органів із поданням про притягнення до кримінальної відповідальності керівника боржника за невиконання рішення суду, перешкоджання при його виконанні та ухилення від його виконання.

Крім того, матеріали виконавчого провадження не містять інформації щодо притягнення винуватих у невиконанні законних вимог державного виконавця осіб до адміністративної відповідальності в порядку ст. 188-13 КУпАП та в разі їх неявки на вимогу державного виконавця вжиття заходів застосування приводу.

Скаржник стверджує, що наведені обставини свідчать про ігнорування державним виконавцем та його начальником вимог скарг ОСОБА_1 від 19.10.2020 щодо вчинення певних виконавчих дій (розшук керівника боржника, встановлення майна боржника, притягнення боржника та його керівника до відповідальності, тощо), внаслідок чого порушено його права та Закон України «Про виконавче провадження».

Окрім цього скаржник зазначає, що висновок про відсутність майна боржника є передчасним, головним державним виконавцем Солом`янського ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) Годованюком С.П. та начальником цього відділу Костенко Л.І. у порушення вимог Закону України «Про виконавче провадження» та Інструкції з організації примусового виконання рішень, не були вчинені усі можливі дії щодо розшуку боржника та його майна, виконавець не з`ясував, за якою адресою знаходиться фактичне місце ведення діяльності (переважно знаходиться керівництво боржника), що призвело до прийняття необґрунтованої постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 19.08.2021, наслідком чого стало невиконання рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 19.09.2017 по справі №760/8820/16-ц.

Посилаючись на наведене, ОСОБА_1 просив скаргу задовольнити.

Ухвалою Солом'янського районного суду міста Києва від 16 вересня 2023 року скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано незаконною бездіяльність головного державного виконавця Солом`янського ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м.Київ) Годованюка Сергія Петровича у виконавчому провадженні НОМЕР_1 щодо примусового виконання виконавчого листа Солом`янського районного суду м. Києва №760/8820/16-ц від 26.09.2017, яка полягає у не вчиненні державним виконавцем дій, визначених Законом України «Про виконавче провадження» щодо розшуку боржника ПрАТ «Консультаційна компанія «Енергетичний консалтинг» (ідентифікаційний код: 24739566) та його майна.

Визнано дії головного державного виконавця Солом`янського ВДВС у м.Києві ЦМУ МЮ (м.Київ) Годованюка Сергія Петровича про повернення стягувачу ОСОБА_1 виконавчого документа щодо примусового виконання виконавчого листа Солом`янського районного суду м.Києва №760/8820/16-ц від 26.09.2017 - неправомірними.

Визнано незаконною та скасовано постанову головного державного виконавця Солом`янського ВДВС у м.Києві ЦМУ МЮ (м.Киів) Годованюка Сергія Петровича від 19.08.2021 про повернення виконавчого документа стягувачу ОСОБА_1 щодо примусового виконання рішення Солом`янського районного суду м.Києва №760/8820/16-ц від 19.09.2017.

В іншій частині поданої скарги, відмовлено.

У вересні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій просив стягнути із Солом'янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві ЦМУМЮ за рахунок бюджетних асигнувань на його користь судові витрати в розмірі 12 561,16 грн.; застосовувати наслідки скасування незаконної постанови головного державного виконавця Солом'янського ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) відновити виконавче провадження.

Ухвалою Солом'янського районного суду міста Києва від 02 листопада 2022 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати ухвалу в частині незадоволених вимог та ухвалити нове судове рішення, яким скаргу задовольнити повністю.

Зазначав, що є недоведеними судом обставини належного розгляду начальником Солом'янського ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) Костенко Л.І. його скарги від 19.10.2020 року на бездіяльність державного виконавця, які суд вважав встановленими.

Також вважає, недоведеними судом обставини надсилання на його поштову адресу спірної відповіді, оскільки належні докази на підтвердження факту надсилання такої відповіді та подальше її вручення під розписку у матеріалах справи відсутні.

Крім того, вважає необгрунтованим та безпідставним висновок суду в про те, що рішення про повернення виконавчого документа стягувачу було прийнято іншим виконавцем, а не начальником Солом'янського РВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ).

Вказував на те, що суд не вирішив питання про розгляд його заяви із процесуальних питань від 05.09.2022 року, у якій він просив оглянути відомості автоматизованої системи виконавчого провадження № 56839652 з метою встановлення та фіксування його змісту.

Також не погоджуючись з ухвалою суду про відмову в задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати ухвалу та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Апеляційна скарга мотивована тим, що за наявності факту неправомірних дій державного виконавця, суд безпідставно відхилив надані ним належні докази на підтвердження понесених під час розгляду скарги судових витрат. Посилався на те, що витрати на правову допомогу та витрати понесені у зв'язку із розглядом справи підтверджені належними доказами, а тому суд дійшов безпідставного висновку про відмову у стягненні витрат.

В судовому засіданні державний виконавець Солом'янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Годованюк С.П. проти доводів апеляційних скарг заперечував та просив залишити їх без задоволення.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені, про причини неявки суду не повідомили, тому колегія суддів, враховуючи ч.2 ст. 372 ЦПК України, вважала можливим розглянути апеляційні скарги за їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді Кулікової С.В., пояснення державного виконавця, дослідивши матеріали справи, перевіривши судові рішення в межах доводів апеляційних скарг, колегія суддів вважа, приходить до наступних висновків.

Щодо доводів апеляційної скарги на ухвалу від 16 вересня 2022 року.

Відмовляючи у задоволенні скарги в частині щодо визнання незаконною бездіяльність начальника Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Костенко Л.І., суд першої інстанції виходив з відсутності правових підстав для задоволення скарги у цій частині.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ст. 76 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Рішення, дії або бездіяльність державного виконавця також можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Рішення, дії та бездіяльність начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, можуть бути оскаржені до керівника органу державної виконавчої служби вищого рівня.

Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобов`язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або виконавець з власної ініціативи чи за заявою сторони виконавчого провадження може виправити допущені у процесуальних документах, винесених у виконавчому провадженні, граматичні чи арифметичні помилки, про що виноситься відповідна постанова.

Керівник вищого органу державної виконавчої служби у разі виявлення порушень вимог закону визначає їх своєю постановою та надає доручення начальнику відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, щодо проведення дій, передбачених абзацами другим і третім цієї частини.

Рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів. Рішення виконавця про відкладення проведення виконавчих дій може бути оскаржене протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

З матеріалів справи вбачається, що у жовтні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до начальника Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Костенко Л.І. із скаргою на бездіяльність державного виконавця.

30.10.2020 року в.о. начальника Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Москаленко О.П. було надано відповідь ОСОБА_1 за результатами розгляду його скарги, яка була надіслана на його поштову адресу (а.с. 118).

Відтак, твердження ОСОБА_1 про те, що у порушення вимог чинного законодавства начальник Солом`янського ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) Костенко Л.І., якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець Годованюк С.П., скаргу ОСОБА_1 не розглянув, виконавче провадження не перевірив, спростовується наявними у справі доказами.

Встановивши відсутність у діях начальника Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Костенко Л.І. бездіяльності у наданні відповіді ОСОБА_1 за його скаргою, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволенні скарги в цій частині.

Доводи апеляційної скарги висновків суду в оскаржуваній частині не спростовують, грунтуються виключно на власному тлумаченні ОСОБА_1 норм права та фактично зводяться до його незгоди з оцінкою доказів, яким суд першої інстанції у сукупності надав належну правову оцінку.

Відтак, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала Солом'янського районного суду міста Києва від 16 вересня 2022 року підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Щодо доводів апеляційної скарги на ухвалу від 02 листопада 2022 року

21.09.2022 року ОСОБА_1 було подано до суду заяву про ухвалення додаткового рішення у якій останній просив суд:

- стягнути із Солом`янського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Київ) за рахунок бюджетних асигнувань на його користь судові витрати у розмірі 12 561,16 грн.;

- застосувати наслідки скасування незаконної постанови головного державного виконавця Солом`янського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Київ) Годованюка С.П. у виконавчому провадженні НОМЕР_1 від 19.08.2021 про повернення виконавчого документа стягувачу, зобов`язавши Солом`янський відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Київ) відновити виконавче провадження НОМЕР_1.

В обґрунтування поданої заяви вказував, що у своїх письмових поясненнях від 05.09.2022 він заявляв вимогу про застосування наслідків скасування незаконної постанови головного державного виконавця Солом`янського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Київ) Годованюка С.П. у виконавчому провадженні НОМЕР_1 від 19.08.2021 про повернення виконавчого документа стягувачу, зобов`язавши Солом`янський відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Київ) відновити виконавче провадження НОМЕР_1.

Крім цього зазначав, що відповідно до акту про надання послуг від 22.02.2022 за договором про надання правової допомоги від 01.12.2020 № 01/12, адвокатом Панченком А.В. були надані ОСОБА_1 послуги із підготовки процесуальних документів у цивільній справі № 760/24085/21 на загальну суму 9 750,00 грн., які були оплачені ОСОБА_1 22.02.2022., а тому просить суд стягнути дані кошти із органу виконавчої служби.

Також заявник стверджув, що на момент сплати вартості наданих послуг за договором про надання правової допомоги від 01.12.2020 № 01/12, у нього були відсутні особисті грошові кошти, а тому він уклав договір позики за яким отримав у борг 342,29 доларів США, що еквівалентно 9 750,00 грн. та за даним договором він зобов`язувався повернути позикодавцеві позику у розмірі 342,29 доларів США, а тому просить суд стягнути також із Солом`янського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Київ) курсову різницю від коливання офіційного валютного (обмінного) курсу НБУ у розмірі 2 767,06 грн.

Окрім цього, заявник також просив суд стягнути на його користь компенсацію за відрив від звичайних занять пов`язаної із перебуванням у судових засіданнях у розмірі 18,85 грн. та поштові витрати пов`язані із розглядом справи у розмірі 25,25 грн.

Відмовляючи у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення, суд першої інстанції виходив з того, що питання про відновлення виконавчого провадження у разі якщо постанова виконавця про повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, входить до обов`язку виконавця за наслідками скасування відповідної постанови та регламентована Законом України «Про виконавче провадження», а тому суд приходить до висновку, що у межах розгляду даної скарги зобов`язання Солом`янського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Київ) відновити виконавче провадження НОМЕР_1 є необґрунтованим.Також суд дійшов висновку, що подана заява в частині стягнення судових витратзадоволенню не підлягає, оскільки заявником такі вимоги під час розгляду скарги не заявлялися та останній до закінчення судових дебатів не зробив відповідну заяву, що така заява та докази у її підтвердження будуть подані до суду протягом 5 днів після ухвалення рішення у справі.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду, враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати;

4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

05.09.2022 року ОСОБА_1 було подано до суду пояснення у яких останній просив суд серед іншого застосувати наслідки скасування незаконної постанови головного державного виконавця Солом`янського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Київ) Годованюка С.П. у виконавчому провадженні НОМЕР_1 від 19.08.2021 про повернення виконавчого документа стягувачу, зобов`язавши Солом`янський відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Київ) відновити виконавче провадження НОМЕР_1.

Як вважає, ОСОБА_1 , стосовної даної вимоги судом не було ухвалено рішення.

Відповідно до ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Як вбачається із матеріалів справи у вересні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою на дії та рішення головного державного виконавця Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Годованюка Сергія Петровича, начальника Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Костенко Людмили Іванівни, зацікавлена особа: Приватне акціонерне товариство «Консультаційна компанія «Енергетичний консалтинг», у якій просив суд:

- визнати незаконною бездіяльність начальника Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Костенко Людмили Іванівни у виконавчому провадженні НОМЕР_1 при примусовому виконанні виконавчого листа Солом`янського районного суду м. Києва №760/8820/16-ц від 26.09.2017, яка виразилась у не проведенні перевірки виконавчого провадження НОМЕР_1 за скаргою ОСОБА_1 від 19.10.2020 та не наданні відповіді за результатами розгляду цієї скарги;

- визнати незаконною бездіяльність головного державного виконавця Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Годованюка Сергія Петровича у виконавчому провадженні НОМЕР_1 при примусовому виконанні виконавчого листа Солом`янського районного суду м. Києва №760/8820/16-ц від 26.09.2017, яка виразилась у не вчиненні державним виконавцем усіх визначених Законом України «Про виконавче провадження» дій щодо розшуку боржника - ПрАТ «Консультаційна компанія «Енергетичний консалтинг» (ідентифікаційний код: 24739566) та його майна, на яке можна звернути стягнення в рахунок погашення боргу;

- визнати неправомірними дії головного державного виконавця Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Годованюка Сергія Петровича у виконавчому провадженні НОМЕР_1 при примусовому виконанні виконавчого листа Солом`янського районного суду м. Києва №760/8820/16-ц від 26.09.2017, які полягають у винесенні постанови від 19.08.2021 про повернення виконавчого листа Солом`янського районного суду м. Києва №760/8820/16-ц від 26.09.2017 стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження»;

- визнати незаконною та скасувати постанову головного державного виконавця Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Годованюка Сергія Петровича у виконавчому провадженні НОМЕР_1 від 19.08.2021 про повернення виконавчого документа стягувачу при примусовому виконанні виконавчого листа Солом`янського районного суду м. Києва №760/8820/16-ц від 26.09.2017.

За наслідками розгляду даної скарги судом було прийнято судове рішення, яким скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано незаконною бездіяльність головного державного виконавця Солом`янського ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м.Київ) Годованюка Сергія Петровича у виконавчому провадженні НОМЕР_1 щодо примусового виконання виконавчого листа Солом`янського районного суду м. Києва №760/8820/16-ц від 26.09.2017, яка полягає у не вчиненні державним виконавцем дій, визначених Законом України «Про виконавче провадження» щодо розшуку боржника ПрАТ «Консультаційна компанія «Енергетичний консалтинг» (ідентифікаційний код: 24739566) та його майна.

Визнано дії головного державного виконавця Солом`янського ВДВС у м.Києві ЦМУ МЮ (м.Київ) Годованюка Сергія Петровича про повернення стягувачу ОСОБА_1 виконавчого документа щодо примусового виконання виконавчого листа Солом`янського районного суду м.Києва №760/8820/16-ц від 26.09.2017 - неправомірними.

Визнано незаконною та скасовано постанову головного державного виконавця Солом`янського ВДВС у м.Києві ЦМУ МЮ (м.Киів) Годованюка Сергія Петровича від 19.08.2021 про повернення виконавчого документа стягувачу ОСОБА_1 щодо примусового виконання рішення Солом`янського районного суду м.Києва №760/8820/16-ц від 19.09.2017.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 Закону України «Про виконавче провадження», у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 41 Закону України «Про виконавче провадження», у разі відновлення виконавчого провадження стягувач, суд або орган (посадова особа), яким повернуто виконавчий документ, зобов`язані у місячний строк з дня надходження постанови про відновлення виконавчого провадження пред`явити його до виконання.

Таким чином вбачається, що питання про відновлення виконавчого провадження у разі якщо постанова виконавця про повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, входить до обов`язку виконавця за наслідками скасування відповідної постанови та регламентована Законом України «Про виконавче провадження», а тому суд дійшов до правильного висновку, що у межах розгляду даної скарги зобов`язання Солом`янського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Київ) відновити виконавче провадження НОМЕР_1 є необґрунтованим.

Разом із тим, якщо виконавець в порушення вимог ч. 1 ст. 41 Закону України «Про виконавче провадження» не відновить виконавче провадження після скасування постанови виконавця про повернення виконавчого документа стягувачу, то в даному випадку може мати місце бездіяльність виконавця, яка не може бути встановлена в межах розгляду даної скарги.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про відмову у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення у цій частині.

Відповідно до ч. 1 ст. 452 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

Частиною 1 статті 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до частин 1-3 ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Відповідно до частини 8 статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Частиною 1 статті 246 ЦПК України передбачено, що якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Зі змісту вказаної норми ЦПК України вбачається, що суд, може ухвалити додаткове рішення у справі і вирішити питання про відшкодування судових витрат у разі неможливості стороною подати докази на підтвердження понесених нею витрат за наявності двох умов, подання таких доказів протягом п`яти днів після ухвалення рішення і на підставі відповідної заяви, зробленою стороною до закінчення судових дебатів.

Як вбачається з матеріалів справи, що першою заявою по суті була скарга, в якій ОСОБА_1 вказав, що він користується послугами адвоката, а тому докази понесених судових витрат на правничу допомогу він зможе надати протягом пяти днів після ухвалення судом рішення.

З доданих до заяви про ухвалення додаткового рішення документів вбачається, що 01.12.2020 року між адвокатом Панченком Олександром Віталійовичем (Адвокат) та ОСОБА_1 (Клієнт) було укладено договір про надання правової допомоги № 01/12, відповідно до умов якого адвокат узяв на себе зобов`язання надати правову допомогу у справах Клієнта по захисту його конституційних прав і свобод, в обсязі та на умовах, передбачених цим договором, а Клієнт зобов`язаний оплатити замовлення у порядку та строки обумовлені сторонами.

Відповідно до п.3.1 Договору, за правову допомогу, передбачену у п.п.1.2. Договору, Клієнт сплачує Адвокату винагороду в розмірі визначеному у передбаченому п. 4.5. Договору Акті про надання послуг.

Згідно із п. 4.5. Договору, при належному виконанні умов цього договору сторони підписують Акт про надання послуг, який є свідченням виконання обов`язків, що випливають із цього договору.

22.02.2022 між адвокатом Панченком Олександром Віталійовичем та ОСОБА_1 було складено акт про надання послуг відповідно до якого адвокатом були надані послуги: правовий аналіз оскаржуваної постанови державного виконавця та наданих документів тривалістю 2 год. та вартістю 1 000,00 грн.; аналіз судової практики у подібних правовідносинах тривалістю 1 год. та вартістю 500,00 грн.; консультація тривалістю 0,5 год. та вартістю 250,00 грн.; складання скарги на постанову державного виконавця тривалістю 10 год. та вартістю 5 000,00 грн.; правовий аналіз оскаржуваної постанови ухвали суду від 10.09.2021 тривалістю 1 год. та вартістю 500,00 грн.; складання клопотання про звільнення від сплати судового збору тривалістю 1 год. та вартістю 500,00 грн.; складання апеляційної скарги на процесуальну ухвалу суду від 10.09.2021 тривалістю 4 год. та вартістю 2 000,00 грн. Загальна вартість наданих послуг складає 9 750,00 грн.

Як вбачається із матеріалів справи, договір про надання правової допомоги № 01/12 між адвокатом Панченком Олександром Віталійовичем та ОСОБА_1 був укладений ще 01.12.2020, проте у поданій 08.09.2021 скарзі заявник не посилався на даний договір для підтвердження наявності у нього адвоката та не зазначає навіть прізвище адвоката який надає йому правову допомогу та склав дану скаргу. Копія даного договору до скарги також додана не була.

Окрім цього, суд також звертає увагу на ту обставину, що у договорі про надання правової допомоги № 01/12 відсутня інформація про те, у рамках якої справи та у зв`язку із якими порушеннями прав клієнта адвокатом буде надана правова допомога клієнту.

Скарга на дії державного виконавця підписана та подана до суду самим заявником ОСОБА_1 .

Будь-яких інших доказів того, що дана скарга була складена адвокатом Панченком О.В. матеріали справи не містять та до скарги не додано.

Також суд звертає увагу на ту обставину, що акт про надання послуг між адвокатом Панченком Олександром Віталійовичем та ОСОБА_1 було складено 22.02.2022, проте його копію до суду заявником було подано лише 21.09.2022.

Доводів щодо неможливості подання доказів понесених судових витрат, до ухвалення у справі судового рішення ні скарга, ні заява про ухвалення додаткового рішення не містить.

Враховуючи викладене вище, право суду відповідно до частини другої статті 134 ЦПК України на відмову у відшкодуванні відповідних судових витрат у разі неподання попереднього розрахунку, оцінивши надані заявником докази на підтвердження понесення таких витрат у їх сукупності, дійшов обгрунтованого висновку про відмову у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення в частині стягнення витрат на правову допомогу.

Крім того, у зв`язку із відмовою судом у відшкодуванні заявнику витрат на правову допомогу, суд вірно вказав, що вимоги заявника про стягнення на його користь курсової різниці від коливання офіційного валютного (обмінного) курсу НБУ у розмірі 2 767,06 грн. задоволенню не підлягають, оскільки є похідними вимогами від стягнення витрат на правову допомогу.

Заявник також просив суд стягнути із органу ДВС на його користь витрати пов`язані із розглядом справи, а саме витрати понесені на відправлення поштового відправлення апеляційної скарги на ухвалу суду від 10.09.2021 у розмірі 25,25 грн.

На підтвердження понесення таких витрат заявником надано до суду копію фіскального чеку АТ «Укрпошта» від 26.11.2021, відповідно до якого 26.11.2021 до Солом`янського районного суду м. Києва було здійснено поштове відправлення (а.с. 178).

Однак, із даного фіскального чеку не можливо встановити, яке саме поштове відправлення, в рамках розгляду якої справи та хто відправник даного поштового відправлення, а тому суд дійшов вірного висновку, що вимоги заявника у цій частині задоволенню не підлягають.

Заявник також просив суд стягнути на його користь компенсацію за відрив від звичайних занять у розмірі 18,85 грн.

Згідно з ч. 2 ст. 138 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, та її представникові сплачується іншою стороною компенсація за втрачений заробіток чи відрив від звичайних занять. Компенсація за втрачений заробіток обчислюється пропорційно від розміру середньомісячного заробітку, а компенсація за відрив від звичайних занять пропорційно від розміру мінімальної заробітної плати.

Протягом розгляду скарги та закінчення судових дебатів будь-яких заяв ОСОБА_1 щодо того, що ним будуть заявлені вимоги про компенсацію за відрив від звичайних занять подано до суду не було.

Відтак, суд дійшов вірного висновку, що подана заява в частині компенсації заявнику за відрив від звичайних занять задоволенню не підлягає, оскільки заявником такі вимоги під час розгляду скарги не заявлялися та останній до закінчення судових дебатів не зробив відповідну заяву, що така заява та докази у її підтвердження буде подана до суду протягом 5 днів після ухвалення рішення у справі.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та є аналогічними доводам заяви про ухвалення додаткового рішення, яким суд надав належну правову оцінку.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала Солом'янського районного суду міста Києва від 02 листопада 2022 року постановлена з дотримання норм матеріального та процесуального права, а тому відсутні правові підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування судового рішення.

Керуючись ст.ст. 367, 366, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Солом'янського районного суду міста Києва від 16 вересня 2022 року - залишити без змін.

Ухвалу Солом'янського районного суду міста Києва від 02 листопада 2022 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту постанову.

Повний текст постанови складено 06 лютого 2024 року.

Головуючий: Судді: