ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/5674/23
Провадження № 2/210/311/24
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

07 лютого 2024 року

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді Сільченко В. Є. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін позовну заяву ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Кривбасводоканал» про відшкодування шкоди, завданої смертю члена сім`ї, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Кривбасводоканал» про відшкодування шкоди, завданої смертю члена сім`ї.

В обґрунтування позову зазначено, що ОСОБА_1 являється батьком ОСОБА_2 , який 18.09.2021 року у віці 43 роки під час здійснення заходів з рятування людини (працівника КП «Кривбасводоканал») загинув внаслідок асфіксії (закриття дихальних шляхів рідиною) в колодязі горизонтального відстійника очисних споруд Радушанського водопровідного комплексу.

За наслідками розслідування нещасного випадку встановлено, в тому числі, той факт, що даний нещасний випадок стався в колодязі горизонтального відстійника №2 секції 2 Радушанського водопровідного комплексу, який експлуатується КП «КРИВБАСВОДОКАНАЛ», який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 водопровідний комплекс розташований на території 25,28 га та складається з «джерела водопостачання», «насосної станції І підйому (НС-4, НС-6)», «реагентного господарства (відділення коагулювання, первинного та вторинного хлорування)», «блоку очисних споруд фільтрувальної станції (змішувачі, камери утворення пластівців, горизонтальні відстійники, швидкі фільтри, резервуари чистої води), технологічні насосні станції, насосні станції ІІ підйому.

Актом спеціального розслідування нещасного випадку, гострого професійного захворювання (отруєння), аварії, що сталась 18.09.2021 року о 10:00 год. на КП «Кривбасводоканал» встановлено, що основною причиною нещасного випадку являється недодержання вимог законодавства про охорону праці під час виконання робіт підвищеної небезпеки та/або експлуатації (застосування) устаткування підвищеної небезпеки, на які видано відповідний дозвіл.

Позивач зазначає втратив одну з найрідніших людей - сина та назавжди позбавлений можливості спілкування з рідною людиною, отримувати піклування та допомогу від рідного сина, спостерігати за життєвими успіхами сина, бути присутнім на весіллі сина. Внаслідок нещасного випадку, що призвів до смерті ОСОБА_2 , життєвий зв`язок батька з сином розірвано та його відновлення виключено.

Тому, позивач просить суд стягнути з КП «Кривбасводоканал» на свою користь в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої смертю члена сім`ї 536800,00 гривень.

Ухвалою суду від 17.10.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачу наданий строк для надання відзиву.

17.11.2023 року до суду надійшов відзив представника відповідача Тер-Товмасян Ю.Г. , згідно якого просить відмовити в позові. Відзив мотивовано тим, що відповідно до Висновку експерта №5075-22 за результатами проведення судової експертизи з дослідження причин та наслідків порушень вимог безпеки життєдіяльності та охорони праці по кримінальному провадженню №000612 визначено, що з обставин групового нещасного випадку вбачається, що 18.09.2021 року громадянин ОСОБА_2 перебував на території Радушанського водопровідного комплексу КП «Кривбасводоканал», але у трудових відносинах з цим підприємством не знаходився і ніяких робіт не виконував. Знаходячись біля колодязя горизонтального відстойника води №2 під час виконання в ньому робіт майстром ОСОБА_4 і слюсарем-ремонтником ОСОБА_5 та побачивши, що ОСОБА_5 стало зле і він впав у колодязь, ОСОБА_2 з особистої ініціативи за погодженням майстра ОСОБА_4 намагаючись врятувати ОСОБА_5 , спустився в колодязь і теж загинув. У зв`язку з відсутністю трудових відносин між громадянином ОСОБА_2 та КП «Кривбасводоканал», нещасний випадок зі смертельним наслідком, що стався 18.09.2021 року з громадянином ОСОБА_2 , комісією зі спеціального розслідування даного групового нещасного випадку не розслідувався. Зазначає, що матеріалами справи підтверджено, що особи, які знаходились на місці настання нещасного випадку, в тому числі і ОСОБА_2 об`єктивно знали та усвідомлювали ймовірність настання шкоди життю та здоров`ю у випадку спуску до колодязю, тим паче результат такого спуску у вигляді втрати свідомості та падіння на дно колодязя достеменно був відомий ОСОБА_2 , оскільки на його очах мала місце втрата свідомості ОСОБА_5 , отже останній усвідомлював ймовірну небезпеку при спуску в колодязь, однак з власної ініціативи прийняв рішення спуститись в колодязь для рятування життя іншої особи. При цьому, жодних заходів для убезпечення власного життя, потерпілий ОСОБА_2 не вживав, отже наявна вина самого потерпілого в настанні шкоди власному здоров`ю та смерті. Позивач оцінив свої моральні страждання в розмірі, що становить 536 800,00 грн., що є жодним чином не аргументовано та необґрунтовано, сума завищена та не відповідає тяжкості та характеру шкоди, про наявність якої стверджує Позивач. Вказана сума позовних вимог абсолютно не відповідає вимогам розумності та справедливості. Позивач, пред`явивши вимоги про стягнення з відповідача компенсації за заподіяну йому моральну шкоду в розмірі 536 800,00 грн. не надає жодних належних та допустимих доказів в обґрунтування її розміру.

Згідно з ч. 5 ст. 279 ЦПК України, справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд доходить висновку про необхідність часткового задоволення позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач є батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 149).

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер син позивача, що підтверджується копіює свідоцтва про смерть (а.с. 11).

Згідно лікарського свідоцтва про смерть №2155 смерть ОСОБА_6 настала ІНФОРМАЦІЯ_2 від «асфіксії» (закриття дихальних шляхів рідиною, токсична дія клоачних газів) (а.с. 12-13).

Відповідно до висновку експерта №2155 смерть ОСОБА_6 настала від утоплення у колодязі у воді, яка ускладнилась асфіксією, що підтверджується морфологіними змінами з боку внутрішніх органів, даними судово-гістологічного дослідження, а саме фекальні маси у носових ходах та ротовій порожнині (а.с. 19).

Актом спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 18.09.2021 року о 10 год. 00 хв. на КП «Кривбасводоканал» від 15.02.2022 року, який затверджено 18.02.2022 року, встановлено, що нещасний випадок стався за наступних обставин.

Відповідно до наказу директора КП «Кривбасводоканал» від 17.09.2021 року №1539 на роботу у вихідний день 18.09.2021 року були виведені наступні працівники: мастер ОСОБА_4 , слюсарі-ремонтники ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , хімік ОСОБА_11 ..

Згідно з поясненнями ОСОБА_12 : злив коагулянту повинні були виконувати ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_5 ; ОСОБА_11 повинна була взяти аналіз вхідного коагулянту; ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 повинні були виконати спускання мулу з горизонтального відстійника №2 секція №2.

18.09.2021 року близько 08 години 00 хвилин вищезазначені особи,Є крім ОСОБА_10 прийшли на роботу. О 08 годині 12 хвилин ОСОБА_4 зателефонував ОСОБА_9 і повідомив, що приїхала автоцистерна з коагулянтом, а також сказав, щоб вона подзвонила ОСОБА_10 , щоб та приїхала на роботу зливати коагулянт. ОСОБА_9 зателефонувала ОСОБА_10 і передала все те, що їй сказав ОСОБА_13 .. Потім ОСОБА_13 сказав ОСОБА_9 піти в лабораторію за ємністю для відбору проб коагулянту для аналізу. Разом з ОСОБА_10 на територію Радушанського водопровідного комплексу зайшов її цивільний чоловік - ОСОБА_2 , який привіз її на особистому автомобілі і після виконаної роботи повинен був відвезти додому.

Відкривши люк колодязя горизонтального відстійника № 2 секції 2, де знаходилась засувка, працівники відчули неприємний запах. ОСОБА_10 почала говорити, що в колодязь не можна спускатись, оскільки ОСОБА_5 може отруїтись, але її не послухали. ОСОБА_5 не погоджувався спускатись у колодязь, але ОСОБА_4 надав вказівку йому спуститись. При цьому ОСОБА_5 умовив ОСОБА_4 почекати доки він одягне захисний костюм, але ОСОБА_4 не погодився, що б ОСОБА_5 вдягнув протигаз з рятувальним поясом і страхувальною мотузкою. Коли ОСОБА_5 спускався в колодязь він почав сильно кашляти і ОСОБА_10 стала кричати, що йому зле, хлопець втратив свідомість і впав у колодязь. ОСОБА_4 сказав ОСОБА_10 щоб вона принесла рятувальний пояс і страхувальну мотузку, витягнути ОСОБА_5 з колодязя. ОСОБА_10 побігла по рятувальні пояси і страхувальні мотузки, але не знайшла їх, бо їх віднесли до резервуарів чистої води №5. Тим часом, ОСОБА_2 , який прийшов разом з ОСОБА_10 та знаходився поруч, почав говорити ОСОБА_4 , що треба рятувати ОСОБА_5 , на що ОСОБА_4 йому відповів, щоб той ліз і рятував. ОСОБА_2 також без засобів захисту поліз у колодязь, йому стало зле, він втратив свідомість і впав на дно колодязя. Побачивши, що стало з ОСОБА_2 , ОСОБА_4 зі словами «Мені тюрма» почав спускатись у колодязь. Працівниками швидкої допомоги, які прибули на місце нещасного випадку о 10 годині 21 хвилині було констатовано смерть ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 (а.с. 38-39).

Згідно Акту спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 18.09.2021 року о 10 год. 00 хв. на КП «Кривбасводоканал» від 15.02.2022 року місце, де стався нещасний випадок - колодязь горизонтального відстійника очисних споруд Радушанського водопровідного комплексу (а.с. 36).

Зі змісту протоколу огляду місця, де стався груповий нещасний випадок 18.09.2021 року о 10 год. 00 хв. встановлено, що місцем нещасного випадку являється колодязь горизонтального відстійника очисних споруд Радушанського водопровідного комплексу, розташованого за адресою: м. Кривий Ріг, Нікопольське шосе, 219, який перебуває в строковому платному користуванні КП «Кривбасводоканал» згідно договору оренди індивідуального індивідуально визначеного (нерухомого або іншого) майна, що належить до державної власності №12/02-6494-ОД (а.с. 26).

Радушанський водопровідний комплекс перебуває в строковому платному користуванні КП «Кривбасводоканал», що підтверджується договором оренди індивідуально визначеного (нерухомого або іншого) майна, що належить до державної власності №12/02-6494-ОД, укладеного між регіональним відділенням фонду державного майна України у Дніпропетровській області та КП «Кривбасводоканал» (а.с. 46).

Крім того, користування Радушанським водопровідним комплексом КП «Кривбасводоканал» підтверджується актом приймання-передачі в оренду групу інвентарних об`єктів: окреме індивідуально визначене нерухоме майно (будівлі, споруди, огорожі, резервуари для води, дороги, лінії електропередач, трубопроводи та мережі водогону, каналізації, електрозабезпечення) - 382 об`єкти та окреме індивідуально визначене інше майно - 1942 об`єкти, що знаходяться на балансі ДПП «Кривбаспромводопостачання» (а.с. 55-74).

Відповідно до повідомлення про нещасний випадок від 18.09.2021 року нещасний випадок стався в колодязі з запірною арматурою на території Радушанського водопровідного комплексу під час якого загинули майстер ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які є працівниками КП «Кривбасводоканал» та ОСОБА_2 , який не є робітником підприємства (а.с. 23).

Пунктом 8 Акту спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 18.09.2021 року о 10 год. 00 хв. на КП «Кривбасводоканал» від 15.02.2022 року встановлені особи, які допустили порушення вимог законодавства з охорони та гігієни праці або органу. Який проводить досудове розслідування ( у разі складання тимчасового акта за формою Р-1), зокрема ОСОБА_4 майстер Радушанського водопровідного комплексу КП «Кривбасводоканал» порушив вимоги:

- «Типової інструкції щодо організації безпечного проведення газонебезпечних робіт» НПАОП 0.00-5.11- 85, п.1.11 допустив виконання газонебезпечних робіт без оформлення на їх проведення наряду-допуску; п.2.8 не забезпечив проведення аналізу повітряного середовища на місці виконання роботи після виконання підготовчих заходів; п. 2.10 не перевірив повноту виконання підготовчих заходів, готовність об`єкта до проведення робіт, не перевірив наявність та справність засобів індивідуального захисту, не вжив заходів, що виключають допуск на місце проведення газонебезпечної роботи осіб, які не зайняті її виконанням;

- «Правил техніки безпеки при експлуатації систем водопостачання та водовідведення населених місць» НПАОП 41.0-1.01-79 п.1.5.6 розділ Б. глави 1 - робота в колодязі виконувалась бригадою менше 3 осіб, попередньо не було визначено загазованість споруд газоаналізаторами та не забезпечено вентиляцію споруд (а.с. 41).

За висновком експерта № 5075-22 за результатами проведення експертизи з дослідження причин та наслідків порушень вимог безпеки життєдіяльності та охорони праці по кримінальному провадженню №0000612 від 05.06.2023 року дії майстра КП «КРИВБАСВОДОКАНАЛ» ОСОБА_4 з технічної точки зору перебувають в прямому причинно-наслідковому зв`язку із його особистою загибеллю та загибеллю громадянина ОСОБА_2 і слюсаря ОСОБА_5 (а.с. 91-140).

Наказом №320 від 13.03.2018 року ОСОБА_4 прийнятий на посаду майстра Радушанського водопровідного комплексу (а.с. 77).

Відповідно до п. 2.17 посадової інструкції майстра, затвердженої директором КП «Кривбасводоканал» майстер повинен дбати про особисту безпеку і здоров`я, а також про безпеку і здоров`я оточуючих людей в процесі виконання будь-яких робіт чи під час перебування на території підприємства (а.с. 81).

Розпорядженням №1836 від 17.09.2021 року у зв`язку з виробничою необхідністю 18.09.2021 року щодо зливу полваку з автоцистерни та спускання горизонтального відстійника №2 секція №2 залучено до роботи у свій вихідний день 18.09.2021 року: ОСОБА_4 майстер. ОСОБА_7 слюсар-ремонтник, ОСОБА_8 слюсар-ремонтник, ОСОБА_5 слюсар-ремонтник, ОСОБА_9 слюсар-ремонтник, ОСОБА_14 слюсар-ремонтник, ОСОБА_11 хімік (а.с. 22).

Згідно з ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого порушеного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Пунктом 88 Переліку робіт підвищеної небезпеки НПАОП 0.00-2.01-05 роботи в колодязях, шурфах, траншеях, котлованах, бункерах, камерах, колекторах, віднесені до робіт підвищеної небезпеки.

Відповідно до п 2.3.3. Правил технічної експлуатації систем водопостачання та водовідведення населених пунктів України під час чергування персонал зобов`язаний, зокрема, не допускати на свою дільницю сторонніх осіб без спеціальних перепусток чи дозволу адміністрації.

Частиною 1 ст. 1187 ЦК України визначено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Відповідно до 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року № 6, джерелом підвищеної небезпеки належить визнавати будь-яку діяльність, здійснення якої створює підвищену імовірність заподіяння шкоди через неможливість контролю за нею людини, а також діяльність по використанню, транспортуванню, зберіганню предметів, речовин і інших об`єктів виробничого, господарського чи іншого призначення, які мають такі ж властивості.

Відповідно до ч.2 ст.1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Під час розгляду справи судом встановлено, що загибель сина позивача настала під час експлуатації (виконання робіт з підвищеною небезпекою) працівниками відповідача джерела підвищеної небезпеки, а саме, колодязя горизонтального відстійника № 2 секції 2 Радушанського водопровідного комплексу, який на підставі договору оренди перебуває у володінні КП «Кривбасводоканал».

Під час експлуатації джерела підвищеної небезпеки працівниками відповідача допущено порушення вимог законодавства при проведенні робіт з підвищеною небезпекою, що в тому числі, виразилось у допуску на місце проведення газонебезпечної роботи сторонніх осіб, які не зайняті її виконанням, при виникненні небезпеки або погіршення самопочуття виконавців робіт негайно не припинено роботи, не вжито заходи необхідні для забезпечення безпеки.

За висновком експертизи дії працівника відповідача майстра ОСОБА_4 з технічної точки зору перебувають в прямому причинно-наслідковому зв`язку із його особистою загибеллю та загибеллю громадянина ОСОБА_2 , який є сином позивача.

Відповідно до ч. 2 ст. 1168 ЦК України, моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.

Виходячи з аналізу зазначеної норми закону вбачається, що право на відшкодування моральної шкоди чоловікові, дружині, батькам, дітям, а також особам, які проживали з померлим однією сім`єю виникає у разі, якщо встановлено причинний зв`язок між смертю фізичної особи та ушкодженням здоров`я на виробництві.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідач є особою, яка несе відповідальність по відшкодуванню моральної шкоди позивачу, у зв`язку з загибеллю його сина.

Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Частинами 3 та 4 ст. 23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Визначаючи розмір моральної шкоди, суд враховує практику Європейського суду з прав людини, викладену в рішенні Нечипорук та Йонкало проти України № 42310/04 від 21.04.2011 року, роз`яснення п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до якого, розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість отриманого захворювання, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, конкретних обставин по справі, характер моральних страждань і наслідків, що наступили.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15 грудня 2020 року у справі № 752/17832/14-ц (провадження № 14-538цс19) дійшла висновку про те, що, визначаючи розмір відшкодування, суд має керуватися принципами розумності, справедливості та співмірності. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен приводити до її безпідставного збагачення.

Так, суд враховує характер і тривалість моральних страждань позивача, у зв`язку із смертю рідної людини, істотність вимушених змін в його життєвих стосунках, який назавжди втратив турботу та підтримку близької людини, наслідки, що наступили, та їх невідворотність, вважає, що справедливою компенсацією перенесених моральних страждань, пов`язаних із втратою близької людини та зміною звичного ритму життя, буде стягнення з відповідача моральної шкоди у розмірі 400000,00 гривень на користь позивача.

На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Положенням ст.141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі задоволення позову - на відповідача.

Пленум Верховного Суду України у постанові від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснив, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Згідно з ч. 3 ст. 23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Аналіз цієї норми дає підстави зробити висновок про те, що позовна вимога про відшкодування моральної шкоди може полягати у відшкодуванні грошима, майном або в інший спосіб. Отже, характер такої вимоги (майновий чи немайновий) є похідним від обраного позивачем (потерпілою особою) способу відшкодування моральної шкоди. Якщо позивач просить відшкодувати моральну шкоду грошима або майном, то така позовна вимога набуває майнового характеру.

Позивач подав позов про відшкодування моральної шкоди та визначив її у грошовому вимірі, тому позовна вимога є майновою.

Отже, з урахуванням положення, п.п.1 п.1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою сплачується судовий збір у розмірі 1,0 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленої законом на 1 січня календарного року.

З огляду, на суму стягнутої моральної шкоди з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 4000,00 грн..

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 23, 1167, 1168, 1187 ЦК України, ст.ст. 4, 12, 13, 76-83, 141, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Кривбасводоканал» про відшкодування шкоди, завданої смертю члена сім`ї задовольнити частково.

Стягнути з Комунального підприємства «Кривбасводоканал», , юридична адреса: м. Кривий Ріг, вул. Єсеніна, 6а на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої смертю члена сім`ї 400000,00 (чотириста тисяч) гривень.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з Комунального підприємства «Кривбасводоканал», , юридична адреса: м. Кривий Ріг, вул. Єсеніна, 6а на користь держави судовий збір в розмірі 4000,00 (чотири тисячі) гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду складено та підписано 07 лютого 2024 року.

Суддя: В. Є. Сільченко