Номер провадження: 22-ц/813/2689/24
Справа № 522/7272/21
Головуючий у першій інстанції Науменко А.В.
Доповідач Коновалова В. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
29.01.2024 року м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - Коновалової В.А.,
суддів: Карташова О.Ю., Стахової Н.В.,
за участю секретаря судового засідання Мокана В.В.,
учасники справи:
відповідачі - Комунальне підприємство «Одесміськелектротранс», Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан»»,
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , від імені якої діє представник ОСОБА_3 ,
на додаткове рішення Приморського районного суду м. Одеси від 14 липня 2023 року,
за позовною заявою ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Одесміськелектротранс», Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан»» про стягнення моральної та матеріальної шкоди, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2 ,
Короткий зміст позовних вимог
У квітні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Комунального підприємства «Одесміськелектротранс», Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан»» про стягнення моральної та матеріальної шкоди, в обґрунтування якого зазначила, що 18 листопада 2019 року по вул. Старопортофранківська, 9, в м. Одесі трапилася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля позивачки «Mitsubishi Outlander», державний номерний знак НОМЕР_1 , та належного КП «Одесміськелектротранс» трамвая ТЗМ 3306 під керуванням водія ОСОБА_2 , а також автомобілів «Honda CR-V» державний номерний знак НОМЕР_2 , «BMW і3», державний номерний знак НОМЕР_3 , «Mitsubishi Carisma», державний номерний знак НОМЕР_4 .
Відповідно до висновку експерта № 22-2974 транспортно-товарознавчої експертизи від 05 вересня 2022 року встановлено, що вартість матеріального збитку, завданого позивачу складає 262075грн.
Також позивачем понесено витрати за зберігання транспортного засобу на автостоянці з листопада 2019 по січень 2021 року в розмірі 6700 грн.
Внаслідок ДТП позивачу завдана шкода здоров`ю та нею понесено витрати пов`язані з лікуванням.
Внаслідок даної ДТП позивачу спричинено матеріальну та моральну шкоду та оскільки на момент ДТП ОСОБА_2 перебував у трудових відносинах з КП «Одесміськелектротранс» позивач звертається з позовними вимогами до КП «Одесміськелектротранс».
Цивільну відповідальність КП «Одесміськелектротранс» застраховано ТДВ «Гардіан».
Позивач звернулась до ТДВ «Гардіан» з заявою про виплату страхового відшкодування, а до КП «Одесміськелектротранс» з заявою про відшкодування моральної шкоди та різниці між завданою матеріальною шкодою та страховим відшкодуванням.
12.02.2021 року ТДВ «Гардіан» повідомило позивача про відмову у здійсненні страхового відшкодування.
У жовтні 2022 року від позивача надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог, в якій просила стягнути матеріальну шкоду з урахуванням 3 % річних та індексу інфляції. Навела розрахунок відповідно до якого матеріальні збитки у розмірі 275490 грн з урахуванням інфляційних втрат та 3% річних за період з грудня 2020 року по вересень 2022 року складають 369905,29 грн.
Позивач просила суд стягнути з ТДВ «Гардіан» на користь ОСОБА_1 100000 грн матеріальної шкоди. Стягнути з Комунального підприємства «Одесміськелектротранс» на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 286375 грн, моральну шкоду у розмірі 500000 грн. Вирішити питання розподілу судових витрат.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Приморський районний суд м. Одеса рішенням від 22.02.2023 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Одесміськелектротранс», Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан»» про стягнення моральної та матеріальної шкоди задовольнив. Стягнув з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова Компанія «Гардіан» на користь ОСОБА_1 суму матеріальної шкоди в розмірі 100000 грн. Стягнув з Комунального підприємства «Одесміськелектротранс» на користь ОСОБА_1 162075 грн в якості відшкодування матеріальної шкоди; 2500 грн за проведення експертизи, 5000 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди. Судом вирішено питання розподілу судових витрат.
Одеський апеляційний суд ухвалою від 12.06.2023 року справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Одесміськелектротранс», Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан»» про стягнення моральної та матеріальної шкоди, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2 направив до Приморського районного суду м. Одеси для вирішення питання про ухвалення додаткового рішення у вказаній справі в частині позовних вимог про стягнення з відповідачів індексу інфляції та 3% річних, протягом строку, встановленого ч. 3 ст. 270 ЦПК України, з дня надходження справи, після чого справа підлягає поверненню до Одеського апеляційного суду.
Приморський районний суд м. Одеси 14.07.2023 року ухвалив додаткове рішення, яким у задоволенні вимог щодо стягнення індексу інфляції та 3 % річних відмовив.
Щодо вимог позивача про стягнення з відповідачів індексу інфляції та 3% річних суд першої інстанції вважав, що грошове зобов`язання між позивачем та відповідачами з приводу невиконання грошового зобов`язання за наслідком відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок ДТП може виникнути лише після набрання рішенням законної сили, а не з моменту ДТП, а тому відмовив у задоволенні позову в цій частині.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги
АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
(1) Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , від імені якої діє представник ОСОБА_3 , не погоджується з висновками суду першої інстанції що викладені в додатковому рішенні Приморського районного суду м. Одеси від 14 липня 2023 року щодо виникнення невиконання грошового зобов`язання за наслідком відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок ДТП лише після набрання рішенням законної сили, посилаючись в цій частині на висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 28.10.2020 року у справі № 445/370/19. Розмір 3% річних та інфляційних втрат скаржником в апеляційній скарзі проведено з урахуванням визначеного судом першої інстанції розміру матеріальної шкоди 262075 грн, з яким скаржник погоджується.
(2) Позиція інших учасників справи
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 30.10.2023 року про відкриття провадження роз`яснювалось Комунальному підприємству «Одесміськелектротранс», Товариству з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» право подання до апеляційного суду відзиву на апеляційну скаргу.
КП «Одесміськелектротранс» копію ухвали про відкриття провадження та копію апеляційної скарги отримало 07.11.2023 року в особистому кабінеті Електронного суду, що підтверджується довідкою.
Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан»» копію ухвали про відкриття провадження та копію апеляційної скарги отримало 07.11.2023 року в особистому кабінеті Електронного суду, що підтверджується довідкою.
Представник ОСОБА_1 ОСОБА_3 копію ухвали про відкриття провадження отримав 07.11.2023 року в особистому кабінеті Електронного суду, що підтверджується довідкою.
В судове засідання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не з`явились про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. ОСОБА_1 у відповідності до ч. 5 ст. 130 ЦПК України, ОСОБА_2 у відповідності до п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України.
Представник ОСОБА_1 ОСОБА_3 у судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав та просив задовольнити.
Представник Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан»» - Поліщук О.Г. приймала участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, просила апеляційну скаргу залишити без задоволення.
Представник КП «Одесміськелектротранс» просила оскаржуване рішення залишити без змін.
ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
У поданій позивачем апеляційній скарзі на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 22.02.2023 року містяться заперечення стосовно мотивів з яких суд виходив під час прийняття оскаржуваного рішення в частині позовних вимог ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Одесміськелектротранс» про стягнення 3% річних та інфляційних втрат, які викладені в мотивувальній частині рішення.
Одеський апеляційний суд ухвалою від 12.06.2023 року дану справу направив до Приморського районного суду м. Одеси для вирішення питання про ухвалення додаткового рішення в частині позовних вимог про стягнення з відповідача індексу інфляції та 3% річних, оскільки в резолютивній частині рішення Приморського районного суду м. Одеси від 22 лютого 2023 року відсутній висновок суду щодо позовної вимоги про стягнення з Комунального підприємства «Одесміськелектротранс» на користь ОСОБА_1 3% річних та інфляційних втрат, при цьому в мотивувальній частині рішення суд зазначив про відмову у задоволенні позову в цій частині.
Ухвалюючи додаткове рішення, суд першої інстанції виходив з того, що грошове зобов`язання між позивачем та відповідачами з приводу невиконання грошового зобов`язання за наслідком відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок ДТП може виникнути лише після набрання рішенням законної сили, а не з моменту ДТП, а тому суд відмовляє в задоволенні позову в цій частині.
Проаналізувавши встановлені судом першої інстанції обставини у справі апеляційний суд вважає за необхідне зазначити таке.
Згідно статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений законом або договором.
Аналіз положень статей 11 та 1166 ЦК України дозволяє зробити висновок, що підставою виникнення зобов`язання про відшкодування шкоди є завдання майнової шкоди іншій особі. Зобов`язання про відшкодування майнової шкоди виникає за таких умов: наявність шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи, яка завдала шкоди, та її результатом - шкодою; вина особи, яка завдала шкоди.
Відповідно до частини першої статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Порушенням зобов`язання, згідно з статтею 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
По своїй суті зобов`язання про відшкодування майнової шкоди є досить специфічним зобов`язанням, оскільки не на всіх етапах свого існування характеризується визначеністю змісту, а саме щодо способу та розміру відшкодування.
Джерелом визначеності змісту обов`язку особи, що завдала шкоди, може бути: договір особи, що завдала шкоди, з потерпілим, в якому сторони домовилися зокрема, про розмір, спосіб, строки відшкодування шкоди; у випадку, якщо не досягли домовленості, то рішення суду в якому визначається спосіб та розмір відшкодування шкоди. Тільки після конкретизації змісту зобов`язання про відшкодування шкоди за допомогою рішення суду або договору про відшкодування шкоди, те чи інше зобов`язання може бути кваліфіковане як грошове, і відповідно може відбутися прострочення боржника (особи, що завдала шкоди) щодо його виконання (аналогічний висновок викладений у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду 03 квітня 2019 року у справі № 757/3725/15-ц, від 04 грудня 2019 року у справі № 463/389/14-ц, від 01 березня 2021 року у справі № 180/1735/16-ц).
В даному випадку, між позивачем та КП «Одесміськелектротранс» договір про відшкодування шкоди не укладався. Рішення суду про стягнення з відповідачаКП «Одесміськелектротранс» на користь позивача майнової шкоди, яким би конкретизовано розмір шкоди та визначено спосіб відшкодування, не ухвалювалось.
Посилання в апеляційній скарзі на неврахування судом першої інстанції висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 28.10.2020 року у справі № 445/370/19 є необґрунтованими, оскільки правовідносини та обставини у зазначеній справі та у справі, яка переглядається, не є подібними.
У справі № 445/370/19 суди встановили, що в силу положень статті 625 ЦК України, статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивач має право на отримання 3 % річних від суми несплаченого страхового відшкодування з урахування індексу інфляції за весь час прострочення та пені.
Щодо суті апеляційної скарги
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням вимог матеріального та процесуального права.
З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що додаткове рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому відповідно до ст. 375 ЦПК України апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а додаткове рішення суду першої інстанції без змін.
Керуючись ст.ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів,
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Додаткове рішення Приморського районного суду м. Одеси від 14 липня 2023 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 02 лютого 2024 року.

Головуючий В.А. Коновалова

Судді О.Ю. Карташов

Н.В. Стахова