С О Л О М ' Я Н С Ь К И Й Р А Й О Н Н И Й С У Д М І С Т А К И Є В А
____________________________________________________________________________________________
Провадження 4-с/760/12/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

І. Вступна частина

16 січня 2024 року в місті Києві

Солом`янський районний суд м. Києва

у складі головуючого судді Коробенка С.В.

за участю секретаря Семененко А.Д.

розглянув матеріали скарги боржника ОСОБА_1 на дії державного виконавця Ірпінського відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрально міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Лященко Лілія Сергіївна.

ІІ. Описова частина

31 серпня 2023 року до Солом`янського районного суду м. Києві надійшла скарга боржника ОСОБА_1 на бездіяльність державного Ірпінського відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрально міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Лященко Лілії Сергіївни.

Свою скаргу ОСОБА_1 обгрунтовував тим, що 11 травня 2023 року без будь-якого попередження всі його рахунки були заблоковані в межах зведеного виконавчого провадження НОМЕР_5, до якого включені виконавчі провадження НОМЕР_3 (на суму 432910,00 грн) та НОМЕР_4 (на суму 11350,00 грн).

Після цього, за його заявою 06 червня 2023 року державним виконавцем було розблоковано вказаний ним розрахунковий рахунок НОМЕР_1 в АТ «Укрсиббанк» для здійснення видаткових операцій на суму в розмірі, що протягом одного календарного місяця не перевищує двох розмірів мінімальної заробітної плати.

Проте в подальшому, як зазначає Скаржник, постанова від 06.06.2023 самим виконавцем була скасована, з рахунку списана заборгованість в розмірі 3105,95 гривень, після чого 19.06.2023 постанова про розблокування вказаного рахунку було винесена повторно.

Скаржник наполягав на тому, що державний виконавець не мала права після прийняття постанови про визначення рахунку для здійснення видаткових операцій скасовувати своє рішення та звертати стягнення на кошти, наявні на цьому рахунку.

Крім того, Боржник стверджував, що запис про наявність боргу по виконавчому провадженню НОМЕР_4 знаходився в реєстрі ще протягом тривалого часу - до 15 липня 2023 року, не зважаючи на те, що заборгованість була погашена ще 09.06.2023.

Крім того, як вказував Боржник, на інших його рахунках є достатньо коштів для погашення усієї суми заборгованості і у виконавчому провадженні НОМЕР_3, проте державний виконавець не поспішав із списанням коштів, у зв`язку з чим рахунки залишались заблокованими і Скаржник не має можливості здійснювати будь-які платежі.

З посиланням на викладене Скаржник просив:

-зобов`язати державного виконавця повернути списані кошти у розмірі 3105,95 гривень на рахунок НОМЕР_1 в АТ «Укрсиббанк»;

-зобов`язати державного виконавця виконати списання залишку боргу з належного йому рахунку НОМЕР_2 в АТ «Укрсиббанк»;

-зобов`язати державного виконавця видалити запис про наявність боргу з реєстру Міністерства юстиції невідкладно після погашення богу та проінформувати про це банки встановленим чином;

-дати правову оцінку діям державного виконавця.

18 грудня 2023 року Скаржник подав уточнену редакцію скарги, в якій виключив п.п. 1, 2 та 3 вимоги попередньої скарги, натомість, додавши вимоги про:

-притягнення державного виконавця ОСОБА_2 до дисциплінарної відповідальності відповідно до ст. 65 та ст. 66 Закону України «Про державну службу» у вигляді звільнення з посади державної служби;

-визнати факти ненадання на запит інформації щодо розрахункового рахунку для погашення боргу та затягування процесу погашення боргу з боку ОСОБА_2 службовою недбалістю та притягнути ОСОБА_2 до відповідальності за ч. 1 ст. 367 КК України;

-визнати ланцюг подій у вигляді скасування вже винесеної постанови, подальшого списання коштів з рахунку визначеного у заяві для розблокування рахунку для розрахункових операцій, та згодом повторне винесення постанови , як таких, що є службовим підробленням, та притягнути ОСОБА_2 до відповідальності за ст. 366 КК України.

У судовому засіданні Скаржник (Боржник) скаргу підтримав. Зазначив, що вимоги в первісній редакції скарги для нього є неактуальними.

Державний виконавець в судове засідання не з`явився, його неявка не перешкоджає розгляду справи.

ІІІ. Мотивувальна частина

Відповідно до п.2 ч.1 ст.3 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, як ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом.

Статтею 129-1 Конституції України передбачено, що судове рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання. Стаття 18 ЦПК України передбачає, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно ч.1 до ст.5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Судом встановлено, що на виконанні в Ірпінському відділі державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрально міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (державний виконавець Лященко Лілія Сергіївна) перебувало зведене виконавче провадження НОМЕР_5, до якого включені виконавчі провадження:

- НОМЕР_3 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 коштів в сумі 432910,00 грн;

- НОМЕР_4 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 коштів 11350,00 грн.

Згідно зі ст. 441 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно зі ст. 451 Кодексу за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Таким чином, повноваження суду під час здійснення контролю за виконанням судового рішення обмежуються можливістю зобов`язання виконавця усунути порушення.

В редакції скарги на дії державного виконавця від 18 грудня 2023 року Скаржник ОСОБА_1 ставить вимоги, натомість, не про зобов`язання державного виконавця усунути допущені порушення, а про притягнення його до дисциплінарної та кримінальної відповідальності.

Згідно зі ст. 64 Закону України «Про державну службу» за невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно зі ст. 68 вказаного Закону дисциплінарне провадження порушується шляхом видання відповідного наказу (розпорядження):

-міністром - стосовно державного секретаря відповідного міністерства;

-суб`єктом призначення - стосовно інших державних службовців.

Дисциплінарні стягнення накладаються (застосовуються):

1) на державних службовців, які займають посади державної служби категорії "А":

- зауваження - суб`єктом призначення;

- інші види дисциплінарних стягнень - суб`єктом призначення з урахуванням пропозиції Комісії;

2) на державних службовців, які займають посади державної служби категорій "Б" і "В":

- зауваження - суб`єктом призначення;

- інші види дисциплінарних стягнень - суб`єктом призначення за поданням дисциплінарної комісії.

Таким чином, суд позбавлений повноважень на притягнення до дисциплінарної відповідальності державних виконавців.

Здійснення досудового розслідування у кримінальних провадженнях регулюється нормами Кримінального процесуального кодексу України.

Так, згідно зі ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань (ЄРДР), розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Таким чином, у випадку, якщо Скаржник вбачає в діях державного виконавця ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 365, 366 КК України, йому слід звернутися з відповідною заявою до спеціально створених органів чи посадових осіб (слідчий, дізнавач, прокурор). Суд не має повноважень на реєстрацію відомостей у ЄРДР та на здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні.

З огляду на викладене, скарга ОСОБА_1 в редакції від 18.12.2023 не підлягає задоволенню.

ІV. Резолютивна частина

Керуючись ст. ст. 447-451 Цивільного процесуального кодексу України, суд ухвалив:

1.У задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовити.

2.Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 15 днів з дня складання її повного тексту.

Суддя: