Провадження № 2/202/2589/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2024 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді Мариніна О.В.

за участю секретаря судового засідання - Жупій А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі цивільну справу №202/21837/23 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з 06 червня 2015 року вони з відповідачем перебувають у шлюбі. Від шлюбу мають дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Подружнє життя між сторонами не склалося, з часом вони втратили взаєморозуміння, відносини погіршилися через різні погляди на подружнє життя та сім`ю. Фактичні шлюбні відносини між сторонами припинено, спільне господарство не ведеться. Позивачка вважає, що подальше збереження шлюбу неможливе та суперечить інтересам подружжя та дитини, у зв`язку з чим просить розірвати шлюб.

Позивачка у судове засідання не з`явилась, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи без її участі, у якій позовні вимоги підтримала, просила розірвати шлюб.

Відповідач у судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подав заяву, згідно якої позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував проти розірвання шлюбу.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані в силу ст. 81 ЦПК України докази в їх сукупності, дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 06 червня 2015 року, який зареєстровано Кіровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського управління юстиції, актовий запис №286.

Від шлюбу мають сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає із позивачкою. Спір щодо місця проживання дитини між сторонами наразі відсутній.

Шлюбні відносини сторони припинили та проживають окремо, спільне господарство не ведеться.

Вирішуючи позов, суд бере до уваги, що відповідно до статті 51 Конституції України, а також статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, примушування до шлюбу не допускається.

Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Оскільки сторони припинили сімейно-шлюбні відносини і не мають наміру їх відновлювати, вважають, що їх сім`я фактично розпалась, її збереження є неможливим та не відповідає інтересам подружжя й дитини, суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню, так як шлюбні відносини вже не підлягають збереженню.

Згідно ч. 2 ст.114, абз. 2 ч. 3 ст.115 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Позивачка, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, виявила бажання після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.104, 110, 112 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 200, 259, 263, 265 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований 06 червня 2015 року Кіровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського управління юстиції, актовий запис №286.

Після розірвання шлюбу позивачці залишити прізвище « ОСОБА_1 ».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О. В. Маринін