Справа № 472/601/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2024 року смт. Веселинове

Веселинівський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Тустановського А.О.,

за участю секретаря Щербини О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Веселинове Миколаївської області матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРАТ Миколаївське" про стягнення боргу з оплати орендних платежів, пені, відсотків та інфляційних збитків,

ВСТАНОВИВ:

05 липня 2023 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРАТ Миколаївське" стягнення боргу з оплати орендних платежів, пені, відсотків та інфляційних збитків.

В обґрунтування позовних вимог позивача ОСОБА_1 представник позивача ОСОБА_2 зазначив, що позивач ОСОБА_1 у наслідок смерті орендодавця є спадкоємцем померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 рідної бабусі ОСОБА_3 , унаслідок чого з дня смерті набула права та обов`язки на земельну ділянку. ОСОБА_3 за час життя за Державним актом на право власності на земельну ділянку Серія ЯА № 755703 отримала у власність земельні ділянки: кадастровий номер :04:000:0287, площею 4,6028 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, рілля, адреса: Миколаївська область, Веселинівський район, Катеринівська сільська рада; кадастровий номер :04:000:0536, площею 0,5159 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, рілля, адреса: Миколаївська область, Веселинівський район, Катеринівська сільська рада.

28.11.2022 року позивач ОСОБА_1 дізналася про факт наявності договору оренди землі від 16.08.2018 року, а саме - земельної ділянки (дата державної реєстрації речового права 16.02.2018) кадастровий номер :04:000:0536, площею 0,5159 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, рілля, адреса: Миколаївська область, Веселинівський район, Катеринівська сільська рада, укладений між ОСОБА_3 та Товариством з обмеженою відповідальність «ПРАТ Миколаївське». Вважає, що до позивача перейшли права на земельну ділянку з дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 її рідної бабусі.

17.09.2021 року позивач письмово рекомендованим листом повідомила орендаря про смерть колишнього орендодавця та про прийняття нею спадщини і неодноразово надсилала вимоги про необхідність внесення орендної плати на її банківський рахунок, крім того 09.12.2022 року, 12.12.2022 року, 16.03.2023 року та 08.04.2023 року також направляла вимоги про сплату орендних платежів та письмове повідомлення про прийняття нею спадщини. Відповідач 30.12.2021 року перерахував на користь позивачки кошти у розмірі 3000,00 грн. в якості допомоги на поховання.

В порушення вимог договору орендар протягом 2021-2022 року не сплачує орендну плату за договорами, тому розмір орендної плати на земельну ділянку кадастровий номер :04:000:0536, площею 0,5159 га, за 2021 рік складає 3010,45 грн., за 2022 рік складає 5221,00 грн., всього 8231,45 грн. Згідно платіжної інструкції та Банківської виписки відповідачем 18.04.2023 року перераховано на рахунок позивачки 5221,00 грн., але замість вірно (орендна плата за 2021 рік по договору 20.08.2016 року та орендна плата за 2022 рік по договору 20.08.2016 року) вказано «Призначення платежу»: - орендна плата за пай 2021-2022. За відсутності належного призначення платежу на суму 5221,00 грн. позивач як кредитор з підстав ст. 526,534 ЦК України має право на зарахування отриманих коштів, в першу чергу на компенсацію відсотків, пені та в останню чергу як компенсацію за орендну плату.

Сума боргу станом на 18.04.2023 року несплаченої орендної плати за 2021 та 2022 роки за відрахуванням відсотків та пені згідно ст. 534 ЦК України та врахування перерахованої 18.04.2023 року суми 5221,00 грн. ТОВ «ПРАТ Миколаївське» у розмірі 6106,17 грн., суми інфляційних збитків 924,12 грн. (за період з 01.01.2023 року по 17.04.2023 року), суми інфляційних збитків 168,86 грн. (за період з 01.01.2023 року по 17.04.2023 року). Загальна сума процентів і неустойки, інфляційних збитків за прострочення строку сплати орендної плати в сумі 6106,17 грн. земельної ділянки за 2021-2022 рік, з дати 18.04.2023 по 03.07.2023 рік, яка складається з: 3 % річних в розмірі 38,64 грн., інфляційних збитків в розмірі 30,53 грн., пені за користування чужими коштами 322,03 грн., пені за абзацом 5 розділу «Орендна плата» Договору 0,1 % за кожен календарний день прострочення від несплаченої суми (із обмеженням подвійної облікової ставки НБУ) 470,17 грн., що загалом складає 8060,52 грн.

Просить суд стягнути з ТОВ «ПРАТ Миколаївське» на користь ОСОБА_1 суму заборгованості за договором оренди № б/н від 20.08.2016 року у розмірі 8060,52 грн., яка складається з: суми боргу станом на 18.04.2023 року несплаченої орендної плати за відрахуванням відсотків та пені в порядку ст. 534 ЦК України в розмірі - 6106,17 грн.; суми інфляційних збитків 924,12 грн. (за період з 01.01.2023 року по 17.04.2023 року), суми інфляційних збитків 168,86 грн. (за період з 01.01.2023 року по 17.04.2023 року). Загальна сума процентів і неустойки, інфляційних збитків за прострочення строку сплати орендної плати в сумі 6106,17 грн. земельної ділянки за 2021-2022 рік, з дати 18.04.2023 по 03.07.2023 рік, яка складається з: 3 % річних в розмірі 38,64 грн., інфляційних збитків в розмірі 30,53 грн., пені за користування чужими коштами 322,03 грн., пені за абзацом 5 розділу «Орендна плата» Договору 0,1 % за кожен календарний день прострочення від несплаченої суми (із обмеженням подвійної облікової ставки НБУ) 470,17 грн.. Також стягнути з Товариства з обмеженою відповідальність «ПРАТ Миколаївське» на користь ОСОБА_1 суму судових витрат з сплати судового збору 1073,60 грн..

14 серпня 2023 року до суду від представника відповідача ТОВ «ПРАТ Миколаївське» Жеребенко О.В. надійшов відзив, в якому остання зазначила, що позовна заява не підлягає задоволенню, адже суперечить дійсним обставинам справи, а відомості, вказані в позовній заяві не відповідають дійсності. Відповідач, в свою чергу, діяв в межах існуючого договору оренди та розрахувався з позивачем в повному обсязі, а тому нарахування будь-якої пені є недоцільним. ІНФОРМАЦІЯ_2 померла Орендодавець за договором оренди 20.08.2016 року ОСОБА_3 . Свідоцтво про право на спадщину земельну ділянку з кадастровим № :04:000:0287 площею 4,6028 га видано лише 07.12.2022 року. Свідоцтво про право на спадщину земельну ділянку з кадастровим № :04:000:0536 площею 0,5159 га видано лише 06.04.2023 року. ТОВ «ПРАТ Миколаївське» повністю розрахувалося з ОСОБА_1 18.04.2023 року. Розрахунок з позивачем здійснено саме в ті строки (тобто після отримання позивачем правовстановлюючих документів на земельну ділянку)

Згідно розрахунків, які містяться в матеріалах позовної заяви дійсно нею, як представником відповідача було надано 2 розрахунки виплат (2021 та 2022 рік) здійснених за договором оренди, при цьому, вказані розрахунки містять такі вихідні дані (які неправильно трактовані позивачем): 2021 рік розмір орендної плати складає за договором 1089,49 грн. Сума в розмірі 2650,20 грн. є премією, яка сплачена в якості бонусу, не передбачена договором, не є орендною платою та є бажанням відповідача заохотити позивача по справі. 2022 рік розмір орендної плати за 2022 рік за договором складає 1141,37 грн. Сума в розмірі 1604,65 грн. є премією, яка сплачена в якості бонусу, не передбачена договором та є бажанням відповідача заохотити позивача по справі. Тобто, фактично, відповідно до умов договору від 20.08.2016 року відповідач був зобов`язаний виплатити позивачу орендну плату за 2021-2022 роки в розмірі 2230,86 грн. після надання документів, що підтверджують право власності на земельну ділянку № :04:000:0536 площею 0,5159 га. Що і було здійснено відповідачем через 7 днів після отримання документів та повідомлення рахунку для сплати.

Вважає, що позовні вимоги про стягнення несплаченої орендної плати, пені, індексу інфляції, 3 % річних та за користування чужими коштами не підлягають задоволенню, враховуючи те, що відповідач в повній мірі розрахувався з ОСОБА_1 , а тому є безпідставними. Просить суд відмовити в задоволення позову в повному обсязі.

В судове засідання позивач ОСОБА_4 та її представник ОСОБА_2 не з`явилися, але до суду від представника ОСОБА_2 надійшла заяви про розгляд справи у їх відсутності. Позовні вимоги підтримують повністю та просить їх задовольнити.

Представник відповідача ТОВ «ПРАТ Миколаївське» в судове засідання не з`явився, але до суду від представника ОСОБА_5 надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги не визнають в повному обсязі, з підстав визначених у відзиві. Крім того, просить суд врахувати, що рішенням Веселинівського районного суду Миколаївської області від 20 вересня 2023 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ТОВ «ПРАТ Миколаївське» про розірвання договору оренди землі відмовлено. Постановою Миколаївського апеляційного суду від 25 жовтня 2023 року рішення Веселинівського районного суду Миколаївської області від 20 вересня 2023 року залишено без змін. Таким чином, жодні протиправні дії у діях відповідача відсутні, а тому позов не підлягає задоволенню.

Суд, дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог та наданих доказів, дійшов наступного висновку.

Згідно копії Державного акту на право власності на земельну ділянку Серія ЯА № 745703, виданого 07 квітня 2006 року, земельна ділянка площею 5,12 а кадастровий номер :04:000:0536 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована в межах території Катеринівської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області, належала ОСОБА_3 (а.с. 44-45).

20 серпня 2016 року між ОСОБА_3 та Товариством з обмеженою відповідальністю «ПРАТ Миколаївське» в особі директора Жулинського Івана Федоровича, який діє на підставі Статуту (далі Договір), укладено договір оренди землі строком на 14 (чотирнадцять) років, починаючи з 20.08.2016 року, що підтверджується копією вказаного договору (а.с. 46-51).

Зазначений договір зареєстрований 16.02.2018 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, , що підтверджується Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 28.11.2022 року № НВ-022 (а.с. 51-58).

Згідно Акту приймання передачі земельної ділянки (об`єкта оренди ) в оренду (Додаток до Договору оренди землі № б/н від 20.08.2016 року) ОСОБА_3 передала в оренду строком на 14 (чотирнадцять) років земельну ділянку з кадастровим номером :04:000:0536, загальною площею 0,52 га, у тому числі: ріллі 0,52 гектарів, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 217, що знаходиться на території Катеринівської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області (а.с. 53).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 , виданого 11 серпня 2021 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (а.с. 59).

Після смерті ОСОБА_3 позивач ОСОБА_1 успадкувала земельну ділянку площею 0,5159 га з кадастровим номером :04:000:0536, розташованої в межах території Катеринівської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області, цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 06 квітня 2023 року (а.с. 62).

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав № 328269504 від 06.04.2023 року ОСОБА_1 06.04.2023 року зареєструвала право власності на зазначену вище земельну ділянку (а.с. 63).

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право на звернення до суду для захисту своїх прав.

За змістом ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до частини першої статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Неодмінним елементом правовідносин є їхній зміст, тобто суб`єктивне право особи та її юридичний обов`язок. Відтак, судовому захисту підлягає суб`єктивне право особи, яке порушується у конкретних правовідносинах.

Охоронюваний законом інтерес полягає у прагненні особи набути певні матеріальні або нематеріальні блага з метою задоволення певних потреб, якщо такі прагнення є абстрактними, тобто випливають із певного суб`єктивного права у конкретних правовідносинах. Тому порушення охоронюваного законом інтересу, яке дає підстави для звернення особи за судовим захистом, є створенням об`єктивних перешкод на шляху до здобуття відповідного матеріального та (або) нематеріального блага.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані у цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Частинами першою, третьою статті 148-1 ЗК України, в редакції чинній на час реєстрації позивачем права власності, визначено, що до особи, яка набула право власності на земельну ділянку, що перебуває у користуванні іншої особи, з моменту переходу права власності на земельну ділянку переходять права та обов`язки попереднього власника земельної ділянки за чинними договорами оренди, суперфіцію, емфітевзису, земельного сервітуту щодо такої земельної ділянки.

Особа, яка набула право власності на земельну ділянку, протягом одного місяця з дня набуття права власності на неї зобов`язана повідомити про це її користувачів із зазначенням: кадастрового номера (за наявності), місця розташування та площі земельної ділянки; найменування (для юридичних осіб), прізвища, ім`я, по батькові (для фізичних осіб) нового власника; місця проживання (знаходження) нового власника, його поштової адреси; платіжних реквізитів (у разі, якщо законом або договором передбачена плата за користування земельною ділянкою у грошовій формі). Повідомлення надсилається користувачу земельної ділянки рекомендованим листом з повідомленням про вручення або вручається йому особисто під розписку.

За приписами статті 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 ЦК України).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

На виконання положень статті 148-1 ЗК України, спадкоємець (новий орендодавець) повинен повідомити орендаря про прийняття ним спадщини та про перехід до нього прав та обов`язків за договором оренди.

20 вересня 2023 року рішенням Веселинівського районного суду Миколаївської області у справі № 472/319/23 в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРАТ Миколаївське» про розірвання договору оренди землі відмовлено повністю.

Судом встановлено, що з дати набуття права власності на земельні ділянки у порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 , на виконання положень статті 148-1 ЗК України, позивач повинен був повідомити відповідача про перехід до нього прав та обов`язків за договором оренди.

Дотримання вищевказаних дій для власника, до якого перейшло права власності на земельну ділянку, є важливим етапом, спрямованим для налагодження виплати орендної плати за укладеними до переходу права власності договорами.

08 квітня 2023 року позивачем ОСОБА_1 було направлено відповідачу ТОВ «ПРАТ Миколаївське» вимогу про сплату орендних платежів плату за договором оренди землі від 20.08.2016 року за використання земельної ділянки кадастровий номер :04:000:0536 площа 0,5159 га, в якій повідомила про набуття права власності на орендовану нею земельну ділянку. В додатку до вимоги додала копію свідоцтва про право на спадщину за законом від 06.04.2023 року із копією витягу з Державного реєстру речових прав від 06.04.2023 року. Вимога була направлена рекомендованим листом з повідомленням, трек відправлення 446. Згідно відстеження відповідачем дана вимога отримана 11.04.2023 року (а.с. 45 -51).

Відповідно до платіжної інструкції № 4419 від 18.04.2023 року відповідач ТОВ «ПРАТ Миколаївське» перерахувало позивачу ОСОБА_1 заборгованість по орендній платі за 2021-2022 роки в сумі 5 221 грн (а.с. 97)

При вирішенні зазначеної вище справи № 472/319/23 суд дійшов до висновку про те, що орендарем не було допущено порушення обов`язку по сплаті орендної плати стосовно її строку.

25 жовтня 2023 року постановою Миколаївського апеляційного суду рішення Веселинівського районного суду Миколаївської області від 20 вересня 2023 року залишено без змін.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Виходячи із вищенаведеного, після всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

За умовами ч. 1 ст. 141 ЦК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі відмови в позові на позивача.

Враховуючи, що суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову, судові витрати (судовий збір), понесений ОСОБА_1 відшкодуванню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 76-81, 89, 141, 258-259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРАТ Миколаївське" про стягнення боргу з оплати орендних платежів, пені, відсотків та інфляційних збитків відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 27 лютого 2024 року.

Суддя Вселинівського районного суду

Миколаївської області А.О. Тустановський