Справа № 229/7150/23
Провадження № 2/229/643/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2024 р. Дружківський міський суд Донецької області у складі: головуючого судді Дубовика Р.Є. за участю секретаря судового засідання Жаріної Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дружківка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Сенс Банк», Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго», третя особа Дружківський відділ державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про зняття арешту з майна,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги наступним. ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_2 . Після його смерті залишилась спадщина у вигляді 1/3 частини квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_1 . Позивачка є єдиною спадкоємицею за законом померлого ОСОБА_2 , тому з приводу прийняття спадщини звернулася до приватного нотаріуса, яка в усній формі повідомила позивачці, що на все майно ОСОБА_2 накладено арешт (обтяження № 10660128, виконавче провадження № 2322231/5/10 від 24 грудня 2010 року). З метою перевірки обставин повідомлених позивачці нотаріусом, вона звернулась до державної виконавчої служби де їй повідомили, що перевіркою автоматизованої системи виконавчого провадження встановлено, що у «Спецрозділі» зареєстровані невиконані виконавчі провадження відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 : ВП № 23222231, яке відкрито 10 грудня 2010 року з накладанням арешту на майно боржника, примусове виконання виконавчого листа № 2-893, виданого Дружківським міським судом Донецької області 09 червня 2009 року про стягнення боргу у сумі 16 005, 53 грн. на користь АКБ СР «Укрсоцбанк». Виконавче провадження завершено 20 вересня 2012 року на підставі п. 4 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції Закону, чинного на період закінчення виконавчого провадження), стягувач відмовився авансувати витрати пов`язані з реалізацією виявленого майна боржника; ВП № 36393967, яке відкрито 01 жовтня 2012 року з примусового виконання виконавчого листа № 2-н-419, виданого Дружківським міським судом Донецької області 04 січня 2011 року про стягнення боргу у сумі 3 709, 62 грн. на користь ВО «Дружківкатепломережа». Виконавче провадження завершено 25 жовтня 2013 року на підставі п. 5 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції Закону, чинного на період закінчення виконавчого провадження). Тобто, виконавчі провадження відносно ОСОБА_2 на теперішній час завершені, арешт з його майна не знято, виконавчі провадження знищені, а тому на думку позивачки відсутні підстави для подальшого перебування майна ОСОБА_2 в арешті. Позивачка має намір оформити свідоцтво про право на спадщину, проте через наявність арешту на спадкове майно, позбавлена можливості це зробити, що порушує її право як спадкоємця.

26 січня 2024 року від позивача надійшла заява про заміну відповідача та залучення правонаступника, в якій ОСОБА_1 просила замінити відповідача Акціонерне товариство «Укрсоцбанк», на правонаступника Акціонерне товариство «Сенс Банк», у цивільній справі № 229/7150/23.

Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 29 січня 2024 року постановлено, замінити первісного відповідача Акціонерне товариство «Укрсоцбанк», у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Укрсоцбанк», ОКП «Донецьктеплокомуненерго», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Дружківський відділ державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області про зняття арешту з майна на належного відповідача Акціонерне товариство «Сенс Банк» (місцезнаходження: 03150, місто Київ, вулиця Велика Васильківська, будинок 100, ).

15 листопада 2023 року до суду від представника відповідача Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» надійшов відзив на позовну заяву ОСОБА_1 , де зазначено, що станом на 01 червня 2013 року борг по справі № 2-н-419 у розмірі 3 709, 62 грн. боржником ОСОБА_2 сплачено в повному обсязі. Арешт на майно боржника було накладено в рамках іншого виконавчого провадження № 2322231 від 10 грудня 2010 року. ОКП «Донецьктеплокомуненерго» не входить до систем органів та суб`єктів, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав та не має повноважень накладати/знімати арешт на нерухоме майно, а більш того, не має доступу до Державного реєстру прав, тому представник відповідача вважає, що позов задоволенню не підлягає у зв`язку з необґрунтованістю позовних вимог саме до ОКП «Донецьктеплокомуненерго», як до неналежного відповідача.

Позивач в судове засідання не з`явилась, була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, у якій наполягала на задоволенні позовних вимог.

Представники відповідачів, третьої особи в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Від представника третьої особи надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника відділу.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

Згідно з свідоцтва про смерть виданого Дружківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) серії НОМЕР_2 від 21 березня 2023 року, актовий запис № 573, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 11).

Згідно з свідоцтва про право власності на житло від 02 грудня 2002 року, квартира за адресою: АДРЕСА_1 , належить на правах приватної, спільної власності ОСОБА_2 та членам його сім`ї ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с. 12).

Відповідно до свідоцтва про народження від 30 серпня 1977 року, актовий запис № 669 та свідоцтва про укладення шлюбу НОМЕР_3 від 25 листопада 1995 року, позивачка ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_2 (а.с. 9-10).

Згідно з листа - відповіді Дружківського міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції за вих. № 5022/36305/23/2023 від 09 жовтня 2023 року, у АСВП «Спецрозділі» зареєстровані невиконані виконавчі провадження відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 : ВП № 23222231, яке відкрито 10 грудня 2010 року з накладанням арешту на майно боржника, примусове виконання виконавчого листа № 2-893, виданого Дружківським міським судом Донецької області 09 червня 2009 року про стягнення боргу у сумі 16 005, 53 грн. на користь АКБ СР «Укрсоцбанк». Виконавче провадження завершено 20 вересня 2012 року на підставі п. 4 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції Закону, чинного на період закінчення виконавчого провадження), стягувач відмовився авансувати витрати пов`язані з реалізацією виявленого майна боржника; ВП № 36393967, яке відкрито 01 жовтня 2012 року з примусового виконання виконавчого листа № 2-н-419, виданого Дружківським міським судом Донецької області 04 січня 2011 року про стягнення боргу у сумі 3 709, 62 грн. на користь ВО «Дружківкатепломережа». Виконавче провадження завершено 25 жовтня 2013 року на підставі п. 5 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції Закону, чинного на період закінчення виконавчого провадження). Надати копію постанови про відкриття ВП № 2322231/5/10 від 10 грудня 2010 року, згідно з якої накладено арешт № 10660128 від 24 грудня 2010 Донецькою філією ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України не можливо, оскільки відповідно до Наказу Міністерства юстиції України від 07 червня 2017 року № 1829/5 «Про затвердження Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями», розділ ХІ знищення справ та виконавчих проваджень, строк зберігання виконавчих проваджень, переданих до архіву органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, становить три роки, крім виконавчих проваджень за постановами про накладання адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить один рік (а.с. 18).

Відповідно до частини першої статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства.

Згідно із частиною першою статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів (частина перша статті 328 цього Кодексу).

Відповідно до частин першої, другої статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно зі статтею 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1231 ЦК України).

Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Проте відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України).

Отже, системний аналіз зазначених норм права свідчить про те, що спадкоємець, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, є її власником з часу її відкриття, а документом для підтвердження права власності на спадкове майно є свідоцтво на спадщину, отримане в установленому законодавством порядку.

У спадкоємця, який в установленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають з часу відкриття спадщини, тому такий спадкоємець може захищати свої порушені права володіння та користування спадковим майном відповідно до глави 29 ЦК України.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08 листопада 2019 року у справі № 643/3614/17 (провадження № 14-479цс19) дійшла висновку про те, що вимоги про звільнення майна з-під арешту, що ґрунтуються на праві власності на нього, виступають способом захисту зазначеного права (різновидом негаторного позову) і виникають з цивільних правовідносин, відповідно до частини першої статті 19 ЦПК України можуть бути вирішені судом цивільної юрисдикції (пункт 37).

Відповідно до частини першої, абзацу першого частини другої, частин четвертої, п`ятої статті 59 Закону особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є:

1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом;

2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника;

3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах;

4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням;

5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно;

6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову;

7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника;

8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову;

9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону.

У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 листопада 2019 року у справі № 905/386/18 (провадження № 12-85гс19) зазначено, що відповідачем у справах за позовами про звільнення з-під арешту майна є боржник або особа, в інтересах якої накладено арешт на майно у виконавчих провадженнях, оскільки задоволення такого позову може безпосередньо вплинути на права та законні інтереси сторін спірних відносин щодо такого майна. При цьому орган державної виконавчої служби у відповідних випадках може залучатися судом до участі у справах як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

Таким чином, позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами у справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів (орган фіскальної служби), банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення.

Аналогічний висновок щодо застосування норм права викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 грудня 2019 року (провадження № 11-680апп19) та у постановах Верховного Суду від 06 грудня 2021 року у справі № 554/5912/19-ц (провадження № 61-12594св21), від 08 грудня 2022 року у справі № 331/1383/20 (провадження № 61-7109св22).

Статтею 1281 ЦК України передбачено, що спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб.

Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги.

Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину.

Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

У разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника), за загальним правилом, переходять до іншої особи її спадкоємця, тобто відбувається передбачена законом заміна боржника в зобов`язанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного в спадщину.

Таким чином, правовідносини, що виникли між банком і боржником (який помер), після його смерті трансформуються в зобов`язальні правовідносини, що виникли між кредитодавцем і спадкоємцями, строки пред`явлення кредитодавцем вимог до спадкоємців позичальника, а також порядок задоволення цих вимог регламентуються статтями 1281 і 1282 ЦК України.

Згідно з частиною 1 статті 22, частинами 1, 2 статті 23 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції Закону, чинного на період закінчення виконавчого провадження) виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: 1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; 2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не

передбачено законом. Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання

перериваються: 1) пред`явленням виконавчого документа до виконання; 2) частковим виконанням рішення боржником; 3) наданням судом, який видав виконавчий документ, відстрочки

або розстрочки виконання рішення. Після переривання строку пред`явлення виконавчого

документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув

до переривання строку, до нового строку не зараховується.

Відповідно до вказаної норми Закону після закриття виконавчих проваджень строки пред`явлення до виконання виконавчих листів сплили. Також представник відповідача Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» у відзиві на позовну заяву ОСОБА_1 , зазначив, що станом на 01 червня 2013 року борг по справі № 2-н-419 у розмірі 3 709, 62 грн. боржником ОСОБА_2 було сплачено в повному обсязі.

Враховуючи правові підстави позову, а також те, що предметом позову є зняття арешту з майна боржника, який помер, накладеного в межах виконавчого провадження під час виконання судового рішення, взявши до уваги те, що позов про зняття арешту з майна поданий не учасником виконавчого провадження, а спадкоємцем, який позбавлений можливості оформити право власності у порядку спадкування за законом, що вказує про порушення його прав та необхідність їх захисту, позов у цій справі підлягає задоволенню.

За таких обставин, враховуючи, що мета накладення оскаржуваного позивачем арешту зазначеного вище майна відсутня, адже виконавчі провадження згідно з яких на нерухоме майно ОСОБА_2 накладено арешт, завершені, повторно на примусове виконання до державної виконавчої служби не пред`являлись, матеріали виконавчих проваджень передано до архіву та знищено, ОСОБА_2 помер, а відкриті виконавчі провадження щодо нього відсутні, суд доходить висновку про необхідність задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та зняття арешту з майна.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 77, 78, 81, 259, 263-268, 273ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Зняти арешт з майна ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , накладеного в рамках виконавчого провадження ВП № 23222231 на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження № 2322231/5/10 від 10 грудня 2010 року, арешт № 10660128 від 24 грудня 2010 року, який зареєстровано Донецькою філією ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції Украхни.

Зобов`язати Дружківський відділ державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції вилучити у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис про обтяження (арешт нерухомого майна) номер 10660128 від 24 грудня 2010 року.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Дружківський міський суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення відповідного рішення суду.

Суддя Р.Є. Дубовик