Справа № 585/689/24
Номер провадження 2/585/392/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2024 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді - Євтюшенкової В.І.,

з участю секретаря судового засідання - Ковган О. В.

розглянув у залі судових засідань у порядку загального позовного провадження

справу № 2/585/689/24, провадження №2/585/392/24.

Позивач: ОСОБА_1 ,

Відповідачі: ОСОБА_2 ,

третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Українська універсальна біржа»,

предмет позову: визнання дійсним договору купівлі-продажу квартири та визнання права власності на нерухоме майно.

Представник позивача: Яцун Оксана Петрівна, яка діє на підставі Договору про надання правової допомоги від 28.11.2023 та Ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії ВМ №1046497 від 15.02.2024.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

До суду звернулась адвокат Яцун О.П. як представник позивача ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 , третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Українська універсальна біржа», про визнання дійсним договору купівлі-продажу квартири та визнання права власності на нерухоме майно.

В обґрунтування позову посилається на те, що 04.08.1999 позивач придбав у відповідача квартиру АДРЕСА_1 і Договір купівлі-продажу був зареєстрований на Українській універсальній біржі. У листопаді 2023 року позивач звернувся до Центру надання адміністративних послуг з метою реєстрації права власності на квартиру в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, але працівниками ЦНАПу йому було відмовлено в усній формі та повідомлено, що договір купівлі-продажу, укладений на Українській універсальній біржі не є нотаріально посвідченим, а тому відсутні правові підстави для проведення реєстрації речових прав. Посилаючись на те, що сторонами під час купівлі-продажу квартири досягнуто всіх істотних умов договору та на протиріччя у ч.2 ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» та ч.1 ст. 227 ЦК України (в редакції 1963 року) просить в судовому порядку визнати за ОСОБА_1 право власності на придбану ним квартиру і, відповідно, визнати дійсним договір купівлі-продажу №НР-54, укладений 04.08.1999 року на Українській універсальній біржі між ОСОБА_2 та позивачем, зареєстрований 04.08.1999 Роменським міжміським бюро технічної інвентаризації у реєстровій книзі №61 реєстр №4.

Відповідач ОСОБА_2 подала заяву про визнання позову.

Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі.

19.02.2024 судом відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження з призначення підготовчого засідання (а.с.19).

Сторони у підготовче засідання не з`явились, про час і м місце його проведення повідомлені належним чином.

Представник позивача надала заяву про розгляд справи у її відсутності та без участі позивача.

Відповідач у своїй заяві про визнання позову просить про розгляд справи у її відсутності також.

Інші процесуальні дії передбачені п.3 ч.3 ст. 265 ЦПК України судом не застосовувались.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

04 серпня 1999 року ОСОБА_1 придбав у ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_1 шляхом укладення договору купівлі-продажу на Українській універсальній біржі, який 04.08.1999 зареєстрований Роменським міжміським бюро технічної інвентаризації у реєстровій книзі № 61, реєстр № 4, про що міститься відповідний штамп на договорі купівлі-продажу нерухомості (а.с.9).

Згідно виданої Комунальним підприємством «Роменське міськрайонне бюро технічної інвентаризації» довідки №1303 від 27.11.2023 згідно з архівною інвентарною справою станом на 01.01.2013 двокімнатна квартира АДРЕСА_1 (колишня адреса: АДРЕСА_2 рішення тридцять шостої сесії Роменської міської ради восьмого скликання від 26.08.2022 про перейменування вулиць) в м. Ромни Сумської області, зареєстрована в реєстровій книзі №61 реєстр №4 за ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Українською Універсальною Біржею 04.08.1999 року реєстр №НР-54. Станом на 20.11.2023 площа квартири становить загальна площа 45,9 кв.м., житлова площа 24,5 кв.м. (а.с.10).

До позову долучено технічний паспорт на указану квартиру, виготовлений 22.11.2023 , замовник ОСОБА_1 (а.с.11-12).

Згідно повідомлення Відділу державної реєстрації Андріяшівської сільської ряди Роменського району Сумської області №8/09-03 від 31.01.2024 ураховуючи, що наданий ОСОБА_1 . Договір купівлі-продажу нерухомості від 04.08.1999 року нотаріально не посвідчений, відсутні правові підстави для проведення на підставі нього реєстрації речових прав (а.с.13).

Ринкова вартість квартири АДРЕСА_1 становить 274262,14 грн. (а.с.14-15).

З указаного вбачається, що між сторонами виникли правовідносини з приводу визнання права власності на нерухоме майно, які регулюються нормами ЦК України, ЦК УРСР в редакції 1963 року.

Норми права, застосовані судом:

У відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України суд вважає за можливе постановити рішення у підготовчому провадженні.

В силу ч. 4 ст. 206 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 41 Конституції України передбачено право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно до Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Приписами ст. 224 ЦК УРСР встановлено, що за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.

За змістом ч. 1 ст. 227 ЦК УРСР, чинного на час виникнення спірних правовідносин, договір купівлі-продажу будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією із сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (ст. 47 цього Кодексу).

Статтею 47 ЦК УРСР була передбачена обов`язковість нотаріальної форми угоди і наслідки недотримання такої форми.

Частиною 2 цієї статті встановлено, що у разі, якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, яка потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, що виконала угоду, визнати угоду дійсною.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`являти позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Дрежавно8го реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до ч.2 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч.3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 01 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: реєстрація таких прав була проведеннавідповіднодо законодавства, що діло на момент їх виникнення; на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

Як зазначено в п. 1.5 Розділу 1 Інструкції про порядок державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних та фізичних осіб, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 09.06.98 №121, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 26 червня 1998 року за №399/2839, яка була чинною на час укладання відповідного договору купівлі-продажу та яка визначала порядок здійснення державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна здійснюють комунальні підприємства бюро технічної інвентаризації.

Відповідно до п.9 Додатку 1 до вказаної Інструкції, - договори купівлі-продажу, міни, зареєстровані біржею, віднесено до переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться державна реєстрація права власності на об`єкти нерухомого майна.

Мотиви суду.

Суд оцінив докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, давши їм оцінку в цілому, так і кожному окремо, вважає, що існують підстави для задоволення позову.

Судом встановлено, що 04 серпня 1999 року ОСОБА_1 придбав у ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_1 шляхом укладення договору купівлі-продажу на Українській універсальній біржі, який 04.08.1999 зареєстрований Роменським міжміським бюро технічної інвентаризації у реєстровій книзі № 61, реєстр № 4, про що міститься відповідний штамп на договорі купівлі-продажу нерухомості (а.с.9).

У п. 6.5 даного Договору зазначено, що на підставі ст. 15 Закону України від 10 грудня 1991 року «Про товарну біржу» договір не підлягає нотаріальному посвідченню.

Статтею 15 Закону України «Про товарну біржу» №1954-12 від 10.12.1991 (в редакції чинній на той час) передбачалось, що угоди, зареєстровані на біржі, не підлягали нотаріальному посвідченню.

При укладанні договору купівлі-продажу від 04.08.1999 сторони керувались ч. 2 ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», а тому вважали, що договір купівлі-продажу будинку укладено згідно вимог чинного на той час законодавства.

Але цей Закон вступив у протиріччя з діючою на час укладення договору купівлі-продажу нормою цивільного законодавства - ч. 1 ст. 227 Цивільного Кодексу України (в редакції 1963 року), яка вимагала нотаріальної форми посвідчення договорів купівлі-продажу житлового будинку (стаття 47 ЦК України в редакції 1963 року).

Як свідчать матеріали справи, указаний договір купівлі-продажу нерухомості був підписаний сторонами правочину - продавцем ОСОБА_2 та покупцем ОСОБА_1 і зареєстрований на Українській універсальній біржі. Сторони договору при його укладенні на біржі досягли згоди по усім суттєвим умовам.

При цьому продавець квартири засвідчив своїм підписом, що відчужувана ним нерухомість на момент укладення угоди не продана, не подарована, не заставлена, в спорі та під забороною не перебуває (п. 6.1 Договору).

Відповідно до п. 2.5 цього Договору правовстановлюючим документом на житловий будинок у продавця було Свідоцтво про право власності на квартиру, видане виконкомом Роменської міської ради 26.07.1999 та зареєстрованого в Роменському МБТІ 26.07.1999, р.н. 4.

Отже, вказаний договір купівлі-продажу укладено сторонами під час дії Цивільного кодексу Української РСР 1963 року, ст. 227 якого передбачено нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу житлового будинку, якщо хоча б однією з сторін є громадянин.

При цьому, в укладеному договорі купівлі-продажу сторони повністю обумовили усі істотні умови у тексті біржового договору, всі зобов`язання за договором купівлі-продажу нерухомого майна ними виконані у повному обсязі. Також факт купівлі-продажу квартири і виконання умов укладеного договору ніким не оскаржено і ніким не оспорюється. Відповідач ОСОБА_2 позов визнала.

Таким чином, оскільки договір купівлі-продажу нерухомості укладений сторонами і посвідчений на Українській універсальній біржі за № Р-54 відповідав волі сторін, умови договору ними виконані в повному обсязі, договір пройшов відповідну державну реєстрацію, суд вважає, що позивач на законних підставах набув право власності на придбане майно.

Згідно норм п.1 ч.1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно

Згідно повідомлення Відділу державної реєстрації Андріяшівської сільської ряди Роменського району Сумської області №8/09-03 від 31.01.2024 ураховуючи, що наданий ОСОБА_1 . Договір купівлі-продажу нерухомості від 04.08.1999 року нотаріально не посвідчений, відсутні правові підстави для проведення на підставі нього реєстрації речових прав (а.с.13).

Отже, позивач не має можливості розпоряджатися своєю нерухомістю на власний розсуд з причин, що не залежать від нього.

Таким чином, суд дійшов висновку, що право власності позивача порушене і підлягає захисту відповідно до ст. 16 ЦК України, а тому позов про визнання дійсним укладеного договору купівлі-продажу та визнання права власності на нерухоме майно є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Судові витрати слід залишити за позивачем, оскільки вимоги про їх відшкодування вона не заявляє.

Судом також застосовані інші норми процесуального права, а саме: ст.ст. 5, 12, 13, 76-81, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України.

Суд вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , представник позивача - адвокат Яцун Оксана Петрівна, до ОСОБА_2 , третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Українська універсальна біржа», про визнання дійсним договору купівлі-продажу квартири та визнання права власності на квартиру, задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу №НР-54, укладений 04 серпня 1999 року на Українській універсальній біржі між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 04.08.1999 року Роменським міжміським бюро технічної інвентаризації у реєстровій книзі №61 реєстр №4.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1 .

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складання його проголошення.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Позивач: ОСОБА_1 , місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , адреса реєстрації та проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Українська універсальна біржа», адреса: вул. Шевченка, 52, 4 поверх, м. Полтава, .

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ В. І. Євтюшенкова