справа № 619/5623/23
провадження № 2/619/208/24
22 лютого 2024 року м. Дергачі
Дергачівський районний суд Харківської області
у складіголовуючого суддіБолибока Є.А.
за участю секретаря судового засіданняЛоманової І.А.
Справа № 619/5623/23
Ім`я (найменування) сторін та інших учасників справи:
відповідач: Золочівська селищна рада,
розглянув в порядку загального позовного провадження позов про визнання права власності в порядку спадкування за законом та встановлення факту.
Стислий виклад позиції сторін.
20 листопада 2023 року ОСОБА_1 в особі представника адвоката Смаль В.В. звернулася до суду з позовом до Золочівської селищної ради, в якому просила встановити факт, що ОСОБА_2 на час смерті свої матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , постійно проживав разом з нею у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 . В обґрунтування позову зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її чоловік ОСОБА_2 . Вона важала, що після його смерті залишилося спадкове майно - житловий будинок АДРЕСА_1 . З огляду на те, що на час смерті останнього вони проживали разом, і були зареєстровані за однією адресою ( АДРЕСА_1 ), вона вважала, що спадщина прийнята нею відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України. За таких обставин, заяву про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом приватному нотаріусу Богодухівського районного нотаріального округу Єрмаковій Л.С. нею подано 4 серпня 2023 року. На підставі поданої нею заяви, приватним нотаріусом було заведено спадкову траву № 47/2023, але у видачі свідоцтва на зазначений житловий будинок в порядку спадкування за законом після ОСОБА_2 було відмовлено, про що 10.08.2023 складено відповідну Постанову № 182,02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії. При цьому відмову у оформленні спадщини було вмотивовано тим, що право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом від 03.04.1998 серія ААМ № 103415 оформлено на ОСОБА_3 (матір ОСОБА_2 ). За життя, 22 жовтня 2004 року ОСОБА_3 було складено заповіт, яким усе своє майно на випадок смерті вона заповіла своєму сину ОСОБА_2 . На час смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 була зареєстрована у зазначеному будинку, але фактично проживала разом з сином ОСОБА_2 у іншому будинку ( АДРЕСА_1 ). Після смерті матері заяву про прийняття спадщини останній у порядку ст.ст. 1269, 1270 ЦК України не подав. Отже, докази прийняття ОСОБА_2 спадщини після матері відсутні, що і послугувало відмові нотаріуса у видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину. Вказує, що вона фактично прийняла у спадок зазначений житловий будинок після смерті свого чоловіка. В дійсний час вона продовжує володіти та користуватися зазначеним житловим будинком, здійснюючи його поточний ремонт, сплачуючи комунальні платежі та обробляючи присадибну ділянку. Інші потенційні спадкоємці першої черги після ОСОБА_2 відсутні.
Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі.
21 листопада 2023 року ухвалою суду позовну заяву залишено без руху.
12 грудня 2023 року представник позивача усунув недоліки позовної заяви.
13 грудня 2023 року було постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі та призначено підготовче засідання на 10 год 30 хв 10 січня 2024 року. Направлено відповідачу копію позовної заяви з копіями доданих до неї документів. Запропоновано відповідачу подати до суду відзив на позов в строк до 03 січня 2024 року. Витребувано у приватного нотаріуса Єрмакової Л.С. належним чином засвідчені копії матеріалів спадкової справи № 47/2023, заведеної після смерті ОСОБА_2 .
10 січня 2024 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 10 год 00 хв 06.02.2024.
16 січня 2024 року приватним нотаріусом Богодухівського районного нотаріального округу Харківської області Єрмаковою Л.С. надано до суду копію документів спадкової справи № 47/2023 після смерті померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2
06 лютого 2024 року судове засідання відкладено на 10 год 30 хв 22.02.2024.
У судове засідання представник відповідача не з`явився, про час та місце судового засідання був повідомлений шляхом направлення судової повістки в електронному вигляді в електронний кабінет Золочівської селищної ради, яку було доставлено 07.02.2024 21:50:47. Причин неявки суду не повідомив.
У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, представник позивача надав до суду заяву у якій просить розглядати справу без участі сторони позивача. У разі неявки відповідача не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.
Згідно ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Так як, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання та не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, то відповідно до ч. 1 ст. 281 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи.
Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
З огляду на свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Згідно зі свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Відповідно до Свідоцтва на право на спадщину за законом від 03.04.1998 серія № ААМ 103415, житловий будинок АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_3 .
З огляду на заповіт від 22.10.2004 посвідчений приватним нотаріусом Золочівського районного нотаріального округу Харківської області Пендюріною Л.С. та зареєстрований в реєстрі за № 1096, ОСОБА_3 все належне їй майно, на випадок своєї смерті, заповіла ОСОБА_2 , 1946 р.н.
Відповідно до довідки Золочівської селищної ради від 27.06.2023 № 15-21/1274, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , з 21.01.1980 по день смерті була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з нею на день смерті за вказаною адресою зареєстровані особи не значаться.
Згідно з довідкою Золочівської селищної ради від 27.06.2023 № 15-21/1275, ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 , з 20.01.1981 по день смерті був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з ним на день смерті за вказаною адресою були зареєстровані: дружина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 з 20.01.1981 по теперішній час.
Відповідно до паспорта громадянина України серії НОМЕР_3 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .
Постановою приватного нотаріуса Богодухівського районного нотаріального округу Харківської області Єрмакової Л. від 10.08.2023, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , який постійно проживав за адресою: АДРЕСА_1 , з тих підстав, що неможливо встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_2 після смерті ОСОБА_3 , якій належить спадкове майно.
Мотиви суду.
Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази на належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав.
Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.
Постановою приватного нотаріуса Богодухівського районного нотаріального округу Харківської області Єрмакової Л. від 10.08.2023, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , який постійно проживав за адресою: АДРЕСА_1 , з тих підстав, що неможливо встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_2 після смерті ОСОБА_3 , якій належить спадкове майно.
Судом установлено, що житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , належав на праві власності ОСОБА_3 .
ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
За життя, ОСОБА_3 залишила заповіт від 22.10.2004, посвідчений приватним нотаріусом Золочівського районного нотаріального округу Харківської області Пендюріною Л.С. та зареєстрований в реєстрі за № 1096, відповідно до якого, все належне їй майно, на випадок своєї смерті, заповіла ОСОБА_2 , 1946 р.н.
ОСОБА_2 є сином ОСОБА_3 .
ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .
ОСОБА_3 з 21.01.1980 по день смерті була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .
ОСОБА_2 з 20.01.1981 по день смерті був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Разом з ОСОБА_2 на день смерті за вказаною адресою була зареєстрована його дружина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 з 20.01.1981 по теперішній час.
Вказане підтверджується довідками Золочівської селищної ради від 27.06.2023 № 15-21/1275; № 15-21/1275.
Відповідно до п. 211 «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністра Юстиції України №20/5 від 03 березня 2004 року, доказом постійного проживання разом зі спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.
Тобто, на момент смерті ОСОБА_3 разом з померлою проживали і були зареєстровані її син ОСОБА_2 та невістка ОСОБА_1 .
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 також підтвердили факт проживання ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка є свекрухою ОСОБА_1 , на час смерті з сином ОСОБА_2 у будинку АДРЕСА_1 . Також підтвердили, що в дійсний час ОСОБА_1 проживає у зазначеному будинку, користується ним, здійснюючи поточний ремонт, сплачуючи комунальні послуги та обробляючи присадибну ділянку.
Отже, судом достовірно установлено, що ОСОБА_2 проживав разом зі своєю матір`ю ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , до дня смерті останньої, яка сталася ІНФОРМАЦІЯ_6 .
Щодо позовної вимоги про визнання права власності.
Суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав.
Відповідно до ст. 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Відтак, зазначена норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорене право чи цивільний інтерес.
Порушення права пов`язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.
При оспоренні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.
Отже, порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.
Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.
У розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.
Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.
Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в статті 16 ЦК України.
Пунктом 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України передбачено, що способом захисту цивільних прав та інтересів, в тому числі, може бути визнання права.
Згідно з ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (статті 1217 ЦК України).
Згідно з ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.
Згідно з ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Згідно зі ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, право на спадкування визначається в порядку черговості, згідно ст. 1268 ЦК України.
Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (стаття 1296 ЦК України).
Як передбачено ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.
Пунктом 4.12, 4.15 розділу 4 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року, передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів. Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.
Матеріали справи свідчать про те, що спадкодавець ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 та заповіту не залишив.
Позивач ОСОБА_1 є дружиною померлого ОСОБА_2 , була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .
ОСОБА_1 звернулася до державного нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на спадковий житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , який залишився після смерті її чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 .
Постановою приватного нотаріуса Богодухівського районного нотаріального округу Харківської області Єрмакової Л. від 10.08.2023, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 .
Як роз`яснено в п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Отже враховуючи, що ОСОБА_1 постійно проживала разом із спадкодавцем ОСОБА_2 на час відкриття спадщини, вступила у володіння і розпорядження спадковим майном, не заявила про свою відмову від спадщини, а тому вона вважається такою, що прийняла спадщину, у зв`язку з чим, позовні вимоги підлягають задоволенню.
Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ч. 1 ст. 259 ЦПК України суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду.
Відповідно до абз. 1 ч. 6 ст. 259 ЦПК України у виняткових випадках залежно від складності справи складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.
Ураховуючи викладене та керуючись статтями 12, 13, 81, 83, 89, 258, 259, 263-265, 268, 351, 352, 354 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.
Встановити факт, що ОСОБА_2 на час смерті свої матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , постійно проживав разом з нею у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 .
Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 .
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повне найменування (ім`я) сторін та інших учасників справи:
позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ;
Повне судове рішення складено 26 лютого 2024 року.
Суддя Є. А. Болибок