УХВАЛА

05 лютого 2024 року

м. Київ

справа № 678/386/23

провадження № 61-905ск24

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Осіяна О. М. розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Сільченка Олександра Васильовича на рішення Летичівського районного суду Хмельницької області від 08 вересня 2023 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 07 грудня 2023 року у справі за позовом керівника Летичівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , товариство з обмеженою відповідальністю «Агрохолдинг 2012», про конфіскацію земельних ділянок; за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області про визначення додаткового строку на відчуження земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2023 року керівник Летичівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області звернувся до суду з зазначеним позовом про конфіскацію земельних ділянок.

Після відкриття провадження у справі представник ОСОБА_1 - адвокат Сільченко О. В. подав до суду зустрічний позов до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області про визначення додаткового строку на відчуження земельної ділянки.

Ухвалою Летичівського районного суду Хмельницької області від 29 червня 2023 року закрито підготовче засідання, прийнято зустрічний позов до спільного розгляду з первісним позовом.

Рішенням Летичівського районного суду Хмельницької області від 08 вересня 2023 року, залишеним без змін постановою Хмельницького апеляційного суду від 07 грудня 2023 року, позов керівника Летичівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області задоволено. Конфісковано у власність держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області 1/4 частки земельної ділянки ОСОБА_1 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із кадастровим номером :11:018:0022 площею 4,066 га, яка знаходиться на території Летичівської селищної територіальної громади Хмельницького району (колишньої Сусловецької сільської ради Летичівського району) Хмельницької області.

Конфісковано у власність держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області 1/2 частки земельної ділянки ОСОБА_1 із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із кадастровим номером :11:018:0031 площею 4,066 га, яка знаходиться на території Летичівської селищної територіальної громади Хмельницького району (колишньої Сусловецької сільської ради Летичівського району) Хмельницької області.

Відмовлено у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 .

Вирішено питання розподілу судових витрат.

У січні 2024 року представник ОСОБА_1 - адвокат Сільченко О. В. подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просить зазначені судові рішення скасувати й ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні первісного позову відмовити, а зустрічний позов задовольнити.

Касаційна скарга підлягає залишенню без руху, виходячи з наступного.

І. Щодо зазначення підстав касаційного оскарження судових рішень.

Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

У пункті 5 частини другої статті 392 ЦПК України передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

Так, у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У випадку подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

Разом з цим, при поданні касаційної скарги з підстав, передбачених частиною першою статті 411 цього Кодексу зазначаються обґрунтування необхідності скасування судового рішення з направленням справи на новий розгляд, а саме:

1) справу розглянуто і вирішено неповноважним складом суду;

2) в ухваленні судового рішення брав участь суддя, якому було заявлено відвід, і судом касаційної інстанції визнано підстави про відвід обґрунтованими, якщо касаційну скаргу обґрунтовано такою підставою;

3) судове рішення не підписано будь-яким із суддів або підписано не тими суддями, що зазначені в судовому рішенні;

4) судове рішення ухвалено суддями, які не входили до складу колегії, що розглянула справу;

5) справу розглянуто за відсутності будь-кого з учасників справи, належним чином не повідомлених про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою касаційну скаргу такою підставою;

6) судове рішення ухвалено судом з порушенням правил інстанційної або територіальної юрисдикції;

8) суд прийняв рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі.

При поданні касаційної скарги з підстав, передбачених частиною третьою статті 411 цього Кодексу зазначаються обґрунтування підстав для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд та/або порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, а саме:

1) суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 389 цього Кодексу; або

2) суд розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу, що підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження; або

3) суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи; або

4) суд встановив обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладених в постановах Верховного Суду.

Так, заявник узагальнено посилається на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, проте не зазначає конкретні обов`язкові підстави касаційного оскарження, визначені частиною другою статті 389 ЦПК України, що унеможливлює розгляд питання про відкриття касаційного провадження.

ІІ. Щодо зазначення в касаційній скарзі відомостей про наявність або відсутність електронного кабінету.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 392 ЦПК України, у касаційній скарзі повинно бути зазначено відомості про наявність або відсутність електронного кабінету у особи, яка подає касаційну скаргу.

Заявник не зазначив у касаційній скарзі передбачені пунктом 2 частини другої статті 392 ЦПК України відомості щодо наявності або відсутності електронного кабінету у представника ОСОБА_1 - адвоката Сільченка О. В. При цьому, наявність електронного кабінету в системі «Електронний Суд» у якого є обов`язковою (частина шоста статті 14 ЦПК України).

Недоліки касаційної скарги мають бути усунені шляхом:

1) надання уточненої касаційної скарги, з визначенням передбачених (передбаченої) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав);

2) надання копій касаційної скарги з доданими до неї документами відповідно до кількості учасників справи;

3) надання відомостей про наявність або відсутність електронного кабінету в системі «Електронний Суд» у особи, яка подає скаргу.

Отже подана касаційна скарга не може бути прийнята судом касаційної інстанції до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддя постановляє відповідну ухвалу.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення її недоліків.

Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Сільченка Олександра Васильовича на рішення Летичівського районного суду Хмельницької області від 08 вересня 2023 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 07 грудня 2023 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків касаційної скарги строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. М. Осіян