Справа № 128/2765/20
Провадження № 22-ц/801/309/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Васильєва Т. Ю.
Доповідач:Войтко Ю. Б.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з цивільних справ:

головуючого (судді-доповідача) Войтка Ю. Б.,

суддів Стадника І. М., Сопруна В. В.,

учасники справи:

позивач Акціонерне товариство «Укрпошта» в особі Вінницької дирекції Акціонерного товариства «Укрпошта»,

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянув в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Укрпошта» на рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 13 листопада 2023 року, ухвалене під головуванням судді Васильєвої Т. Ю. в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін в залі суду в м. Вінниці,

у цивільній справі № 128/2765/20 за позовом Акціонерного товариства «Укрпошта» в особі Вінницької дирекції Акціонерного товариства «Укрпошта» до ОСОБА_1 про відшкодування завданої шкоди,

встановив:

Короткий зміст вимог

У жовтні 2020 року Акціонерне товариство «Укрпошта» в особі Вінницької дирекції Акціонерного товариства «Укрпошта» звернулося в суд із позовом до ОСОБА_1 про відшкодування завданої шкоди.

Позов обґрунтовано тим, що 04.04.2019 ОСОБА_1 була прийнята на посаду оператора до відділення поштового зв`язку с. Вороновиця Вінницької дирекції Акціонерного товариства «Укрпошта». На займаній посаді пропрацювала до 13.05.2019. Згодом, на підставі наказу № 2373-к від 14.05.2019 була переведена на посаду начальника поштового зв`язку того ж відділення. 16.05.2019 між відповідачем та позивачем було укладено договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність.

Зазначає, що відповідачка, працюючи на посаді листоноші, відповідно до функціональних обов`язків, визначених Положенням про Відділення, а також згідно Інструкції про здійснення касових операцій у ПАТ «Укрпошта, затвердженої наказом ПАТ «Укрпошта» № 720 від 11.06.2018, була наділена повноваженнями та виконувала роботу пов`язану із збереженням, обробкою продажем, відпусканням, перевезенням або застосуванням у процесі виробництва переданих їй цінностей; крім того здійснювала прийом, обробку, доставку супроводження поштових відправлень, матеріальних та грошових цінностей, при цьому несла повну відповідальність за забезпечення схоронності довірених їй підприємством матеріальних цінностей. На відповідача були покладені обов`язки по дбайливому ставленню до переданих їй для зберігання або іншої мети матеріальних цінностей підприємства, вона зобов`язувалась вживати заходи для відвернення шкоди та повідомляти адміністрацію підприємства про всі обставини, що загрожують забезпеченню схоронності довірених їй матеріальних цінностей, веденню обліку, вкладанню і наданню у встановленому порядку товарно-грошових та інших звітів про рух і залишки довірених їй матеріальних цінностей.

Вказує, що 13.01.2020 до позивача надійшла доповідна записка від начальника Центру операційного фінансового супроводу Купріянчук Л. О. про те, що оператором при перевірці касових звітів за 31.12.2019 були виявлені розбіжності між залишком грошових коштів на кінець дня 31.12.2019.

В подальшому 10.01.2020 в ході службового розслідування по факту зловживань, відповідальними працівниками (комісією) позивача було виявлено нестачу готівкових коштів у сумі 68 744,01 грн, яка виникла в результаті ігнорування внутрішніх нормативних (локальних) документів, неналежного виконання функціональних (службових) обов`язків в частині збереження грошових коштів шляхом привласнення (незаконне заволодіння) довірених грошових коштів відповідачем, всупереч вимогам п. 1 Договору та п. 3.2.1. Положення про Відділення. Також було допущено порушення трудової дисципліни через неналежне виконання відповідачем функціональних обов`язків, а саме нею зумисно занижувалися суми виплат соціальних допомог на суму 6 575, 58 грн та завищено на суму 14 638,35 грн, разом завищено на суму видатку по виплаті соціальних допомог в розмірі 8 062,77 грн. Крім того, перевіркою встановлено, що відповідачем зумисно завищено суму виплати поштових переказів на суму 116,60 грн. Завищення суми виплат по касовому щоденнику в розмірі 8 179,37 грн (8 062,77 + 116,60), що призвело до безпідставного викривлення залишку готівки в бік зменшення. Також виявлено недооприбуткування грошових коштів за реалізований товар відповідачем в розмірі 4 685,42 грн, що також викривило залишок готівки в бік зменшення. Аналогічна ситуація склалася і зі зменшенням суми оприбуткованих коштів за прийняті від населення кошти за оформлення передплати періодичних видань в сумі 651,86 грн, що також викривило залишок в бік зменшення. Внаслідок завищення видаткової частини касового щоденника на суму 8 179,37 грн та зниження прибуткової частини на суму 5 337,28 грн, загальний залишок зменшено на суму 13 516,65 грн, що являється нестачею готівкових коштів. Таким чином, загальна сума нестачі по підприємству, на день проведення перевірки, становила 68 744,01 грн. Позивачем було проведено покриття виявленої нестачі за власні кошти, а суму нестачі віднесено на винну особу відповідача.

Позивач зазначає, що допущення з боку відповідача нестачі готівкових коштів у ВПЗ на суму 68 744,01 грн відбулось в результаті грубих порушень, пов`язаних з обслуговуванням населення, та причин виникнення нестачі коштів відповідач пояснити не змогла, при цьому послалась на збій програмного забезпечення. Підприємство звернулось із заявою до правоохоронних органів, за результатами розгляду якої 17.03.2020 було зареєстровано кримінальне провадження № 0000219.

Позивач вважає, що в результаті допущених відповідачем грубих порушень функціональних обов`язків, зловживаючи посадовим становищем, позивачу завдано майнову шкоду в розмірі 68 744,01 грн, яка не відшкодована нею станом на дату звернення до суду.

На підставі викладеного просить суд стягнути з відповідача завдану нею матеріальну шкоду в розмірі 68 744,01 грн та судові витрати по справі.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 13 листопада 2023 року в задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з безпідставності та недоведеності позовних вимог щодо спричинення підприємству шкоди, завданої відповідачем при виконанні нею трудових обов`язків начальника відділення поштового зв`язку.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Акціонерне товариство «Укрпошта» (далі АТ «Укрпошта») не погоджуючись з рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 13 листопада 2023 року, вважаючи його незаконним, необґрунтованим та таким, що ухвалене з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, що призвели до неправильного вирішення спору, подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення позову, стягнути на його користь з відповідача витрати по сплаті судового збору.

Рух справи в суді апеляційної інстанції

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 28 грудня 2023 року поновлено Акціонерному товариству «Укрпошта» строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції та відкрито апеляційне провадження у справі, надано відповідачу строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, витребувано матеріали цивільної справи з місцевого суду.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 24 січня 2024 року справу призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що нестача коштів виникла лише по тим грошовим коштам, які були у відповідача під час роботи начальником ВПЗ. Зауважує, що судовим експертом у висновку за результатами проведення судової економічної експертизи у цивільній справі № 128/2765/20 від 18.11.2022 № 834/21-21 чітко вказано про підтвердження суми нестачі грошових коштів у касі ВПЗ Вороновиця Вінницької дирекції АТ «Укрпошта» в сумі 54 141, 33 грн, при цьому в висновку експерта відсутні коментарі про невстановлений період виникнення нестачі. Вважає, що судом першої інстанції помилково зроблений висновок що з наданих документів та доказів неможливо встановити період виникнення нестачі, адже позивачем на підтвердження виявлених нестач надані відповідні докази. В оскаржуваному рішенні не надано належної оцінки наданим позивачем доказам, висновку експерта від 18.11.2022 № 834/21-21. В подальшому позивачем було проведено покриття виявленої нестачі за власні кошти, а суму нестачі віднесено на винну особу - працівника, що підтверджує завдану шкоду позивачу. Зазначає, що допущення, з боку працівниці, нестачі готівкових коштів у ВПЗ на суму 68 744,01 грн відбулось в результаті грубих порушень пов`язаних з обслуговування населення. Зазначені дії призвели до виникнення на підприємстві нестачі готівкових коштів, даний факт підтверджується особистими письмовим поясненнями відповідача, Звітом про залишки товарів, Касовими звітами, Звітами про нарахування та виплату соціальної допомоги, Актом ревізії, які є в матеріалах справи. Відповідачем допущено нестачу саме тих матеріальних цінностей, які були передані їй під час роботи на посаді начальника ВПЗ, що підтверджується наданими позивачем доказами. Посилання суду першої інстанції про відсутність Акту приймання-передачі МЦ при прийманні відповідачкою ВПЗ, жодним чином не стосується виявлених нестач.

На думку скаржника, судом першої інстанції не надано належної оцінки доказам у справі, які підтверджують, що відповідач, виконуючи обов`язки начальника ВПЗ Вороновиця, допустила нестачу товарно-матеріальних цінностей, що підтверджується звітами підписаними нею. Зазначає, що суд має оцінити всі докази в сукупності, і відсутність Акту прийому-передачі матеріальних цінностей, щодо яких і не було нестачі, не може бути підставою для відмови в задоволенні позову. Вважає, що суд дійшов помилкового висновку про відсутність причинного зв`язку між порушеннями допущеними відповідачем та нанесеною шкодою підприємству. Відсутність Акта прийому-передачі, жодним чином не впливає на нестачу матеріальних цінностей, яка виникла під час роботи відповідача на посаді начальника ВПЗ. Судовою експертизою підтверджено розмір нестачі в сумі 54 141,33 грн, експертом в своєму висновку не зроблено висновку про неможливість встановлення строків виникнення нестачі, як це зазначено в судовому рішенні.

Окремо звертає увагу, що 18.11.2022 експерт Г. Гребінна підготувала висновок №834/21-21. У дослідженні, за результатами перевірки акту службового розслідування по факту нестачі грошових коштів у касі ВПЗ Вороновиця Вінницької дирекції АТ «Укрпошта» від 10.03.2020 встановлено, що документально підтверджується розмір нестачі готівкових коштів частково, лише в сумі 54 141,33 грн. Після отриманих в судовому засіданні відповідей експерта, на поставлені запитання позивач вважає, що висновок №834/21-21. від 18.11.2022 підготовлений судовим експертом Г. Гребінною у цивільній справі №128/2765/20 являється неповним та таким, що містить помилки, а саме: не відображає повністю усі складові боргу встановлених актом службового розслідування у касі ВПЗ Вороновиця. Крім того, експерту було озвучено походження певних сум, які ним не враховані при підготовці висновку та зауважено на документах залишених ним поза увагою. Отже, на думку скаржника, неповний аналіз наданих на експертизу документів призвів до підготовки необґрунтованого висновку. Оскільки позивач на виконання ухвали суду надавав бухгалтерські (касові) документи, які знаходять в матеріалах справи №128/2765/20, однак експертом вони були досліджені не в повному обсязі та поверхнево. Тому вбачаються усі підстави для призначення повторної експертизи. Результати повторної експертизи нададуть можливість спростувати спірні моменти у висновку, що були встановлені у судовому засіданні 12.04.2023 і залишились не прокоментованими експертом. Незважаючи на вищевикладене, судом першої інстанції відмовлено в проведенні повторної судово-економічної експертизи, тим самим суд фактично позбавив можливості позивача надати суду докази в обґрунтування своїх позовних вимог та в неповній мірі з`ясував обставини, що мають значення для справи.

Доводи особи, яка подала відзив на апеляційну скаргу

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Байдак В. Г. просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. Зазначив, що суд першої інстанції на підставі наданих сторонами доказів, за відсутності доведення достатніх підстав для покладення саме на відповідача відповідальності за нестачу грошових коштів, а також її розміру, дійшов до законного висновку про відмову в задоволенні позову.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Судом установлено, що згідно з копією наказу (розпорядження) № 2373-к про переведення на іншу роботу (посаду) від 14.05.2019, ОСОБА_1 переведено з 14.05.2019 з посади оператора поштового зв`язку 2 класу ВПЗ Вороновиця на посаду начальника відділення зв`язку поштового ВПЗ Вороновиця (а.с. 7 т. 1).

Відповідно до копії договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність від 16.05.2019, АТ «Укрпошта» в особі директора Вінницької дирекції АТ «Укрпошта» Костюк Н. П., та працівник ВПЗ Вороновиця ОСОБА_1 , з метою забезпечення збереження матеріальних та грошових цінностей, що належать Товариству уклали договір про повну матеріальну відповідальність працівника про наступне: працівник, що займає посаду начальника ВПЗ, або виконує роботу, безпосередньо пов`язану із збереженням, обробкою, продажем, відпусканням, перевезенням або застосуванням у процесі виробництва переданих йому цінностей; прийом, обробка, доставка, супроводження поштових відправлень, матеріальних та грошових цінностей, бере на себе повну відповідальність за забезпечення схоронності довірених йому Товариством матеріальних та грошових цінностей і у зв`язку з викладеним зобов`язується: дбайливо ставитися до переданих йому для зберігання або іншої мети матеріальних та грошових цінностей Товариства і вживати заходів для відвернення шкоди; своєчасно повідомляти Адміністрацію Товариства про всі обставини, що загрожують забезпеченню схоронності довірених йому матеріальних та грошових цінностей; брати участь у інвентаризації довірених йому цінностей. Адміністрація установи зобов`язується: створювати Працівникові умови, необхідні для нормальної роботи та забезпечення повної схоронності довірених йому матеріальних цінностей; знайомити працівника з чинним законодавством про матеріальну відповідальність працівників і службовців за шкоду, заподіяну Товариству, а також з діючими інструкціями, нормативами і правилами зберігання, приймання, обробки, продажу, відпускання, перевезення або застосування у процесі виробництва переданих йому матеріальних та грошових цінностей; проводити в установленому порядку інвентаризацію матеріальних цінностей. У випадку незабезпечення з вини працівника схоронності довірених йому матеріальних та грошових цінностей, визначення розміру шкоди, заподіяної Товариству, та її відшкодування вирішуються згідно з чинним законодавством. Працівник не несе матеріальної відповідальності, якщо шкода заподіяна не з його вини (а.с. 8 т. 1).

Відповідач ОСОБА_1 як начальник ВПЗ 13.09.2019 підписала Положення про Відділення поштового зв`язку Вороновиця Вінницької дирекції Акціонерного товариства «Укрпошта», затвердженого наказом директора Вінницької дирекції АТ «Укрпошта» від 12.08.2019 № 276, в якому містяться, зокрема вимоги до начальника ВПЗ, його обов`язки, права та відповідальність (а.с. 9 14 т. 1).

Позивачем було надано суду копію Інструкції про здійснення касових операцій у ПАТ «Укрпошта», затвердженої наказом в.о. генерального директора Смілянським І.Ю. № 720 від 11.03.2018, згідно якої, начальники/заступники начальників Головних кас/ВПЗ зобов`язані забезпечити схоронність готівкових коштів та цінностей у касах підпорядкованих підрозділів. У разі порушення умов зберігання готівкових коштів та цінностей, встановлених у ПАТ «Укрпошта», начальники/заступники начальників Головних кас/ВПЗ несуть відповідальність у встановленому законодавством порядку (п. 6.1). У ВПЗ прийом-передача готівкових коштів та сплачених документів між працівниками ВПЗ та начальником/заступником начальника/іншою відповідальної особою ВПЗ здійснюється за Книгою обліку виданої та прийнятої старшим касиром готівки (КО-5) (6.25.1). Начальники, заступники начальників, оператори Головних кас/ВПЗ несуть повну матеріальну відповідальність за збереження всіх прийнятих ними готівкових коштів та інших цінностей (за недостачу готівки і цінностей у сформованих ними пачках, корінцях та в іншій упаковці за їх підписами, а також за наявність серед відсортованих і запакованих ними готівкових коштів неплатіжних і фальшивих банкнот і монет), а також за будь-який збиток, завданий товариству внаслідок недбалих, необережних або навмисних дій (п. 11.1) (а.с. 15 - 27 т. 1).

Згідно з копією Акта службового розслідування за фактом нестачі грошових коштів у касі ВПЗ Вороновиця Вінницької дирекції АТ «Укрпошта» (матеріально відповідальна особа ОСОБА_1 ) від 10.03.2020, проведеного на підставі наказу Вінницької дирекції АТ «Укрпошта» № 29 від 30.01.2020, в ході службового розслідування встановлено загальну суму нестачі по ВПЗ Вороновиця в розмірі 68 744,01 грн. Також встановлено, що начальник відділення поштового зв`язку Вороновиця ОСОБА_1 , порушуючи вимоги п. 6.25 Інструкції про здійснення касових операцій у ПАТ «Укрпошта», затвердженої наказом ПАТ «Укрпошта» 11.06.2018 № 720, не організувала та не здійснювала прийом-передачу готівкових коштів, ключів від комори та сейфі між нею та її заступником у відповідності до вимог вищезазначеної Інструкції, тобто із здійсненням запису до Книги обліку виданої та прийнятої старшим касиром готівки (КО-5). Готівкові кошти між начальником та її заступником також у зворотному напрямку передавались знеособленим порядком підтверджувального підпису в отриманні та зазначення суми. Начальником ВПЗ ОСОБА_1 не забезпечено достовірний облік грошових коштів ВПЗ не здійснювалась перевірка відповідності наявної в касі готівки обліковим даним (а.с. 28 30 т. 1).

Відповідно до копії акта про результати інвентаризації готівкових коштів від 29.01.2020, в ВСП Вороновиця було встановлено недостачу грошових коштів в сумі 55 227, 36 грн. В якому ОСОБА_1 також виклала письмові пояснення про те, що не знає звідки з`явилася дана сума, кошти не брала, нею перевірялися всі соціальні виплати і виплачені перекази, де зійшлися суми з касовим звітом (а.с. 31, в тому числі зі звороту, т. 1). За який період встановлена недостача в акті не вказано.

Згідно з копією акта про результати перевірки наявності та відповідності розрахункових книжок, розрахункових квитанцій, відомостей на виплату пенсій та грошових допомог від 29.01.2020 та копії акта про результати перевірки від 29.01.2020 в ВСП Вороновиця, за період з 01.01.2020 до 28.01.2020, виявлено різницю між сумою за звітом РРО за період з загальною сумою касового звіту з АС МППЗ в сумі різниці 3 862, 62 грн, на що ОСОБА_1 виклала письмові пояснення про те, що з технічних причин не вийшов чек по касовому апарату (а.с. 32 33, в тому числі зі звороту, т. 1).

Відповідно до картки рахунку 07.2.0.00 ВПЗ Вороновиця за 01.01.2020 - 31.07.2020, віднесено суму нестачі по ВПЗ Вороновиця в сумі 68 744,01 грн на винну особу (а.с. 34 т. 1).

Відповідно до копії письмових пояснень ОСОБА_1 від 29.01.2020, їй не відомо звідки взялася сума нестачі грошових коштів, нею були перевірені всі соціальні виплати, всі виплачені перекази, де все зійшлося, зазначила, що грошей не брала. У відділенні часто вимикається світло, тому може бути у збій у програмі. Суму нестачі не визнає (а.с. 35, т. 1).

Згідно з копією пояснювальної ОСОБА_1 від 14.01.2020, з 01.06.2019 вона призначена на посаду ВПЗ ОСОБА_2 , а заступником була призначена ОСОБА_3 , яка звільнилася 05.10.2019. З 25.10.2019 заступником прийнята ОСОБА_4 . Доступ до основної каси під час стажування мала заступник ОСОБА_4 , у період 1.11.2019 по 1.12.2019. Грошові кошти між ними передавалися знеособленим порядком (без документального оформлення та підпису). Перерахунок залишку каси на кінець дня та звірка з обліковими даними не проводилася. Нестача в сумі 38 145, 36 грн виявлена 14.01.2020 могла утворитись з випадковим внесенням у прибуток цієї суми, могла і помилитись оператор. Чи могли кошти бути викрадені чи присвоєні кимось сказати не може. Ключі від сейфу та комори носить з собою (а.с. 36, т. 1).

Відповідно до копії витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, 17.03.2020 було зареєстровано кримінальне провадження № 0000219 за ч. 1 ст. 191 КК України, а саме 16.03.2020 до ЧЧ Вінницького РВП ВВП ГУНП у Вінницькій області надійшла заява від директора АТ «Укрпошта» Шаловінського В. П. про те, що під час перевірки ВПЗ Вороновиця Вінницької дирекції АТ «Укрпошта» було виявлено нестачу грошових коштів в сумі 68 744,01 грн (а.с. 37 т. 1).

Згідно наданих відповідачем копій касових звітів за період з 01.12.2019 по 31.12.2019, залишок на кінець дня становив 50 757,72 грн, а станом на 04.01.2020 надійшло готівкою 412 916, 49 грн, всього за видатками 79 580, 25 грн, залишок на кінець дня 333 336, 24 грн (а.с. 94 96 т. 1).

Також згідно наданих відповідачем копій документів, ОСОБА_1 розлучена, проживає з дочкою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та батько дитини має заборгованість за аліментами на утримання дочки станом на 01.11.2020 в сумі 20 542, 58 грн. ОСОБА_1 має третю групу інвалідності (а.с. 97 103 т. 1).

Відповідно до копії письмових пояснень ОСОБА_1 від 14.01.2020, при звірці 01.12.2019 під час здачі звіту оператор по контролю ОСОБА_6 виявила подвоєння суми по виплаченим переказам на 17 888, 89 грн, що було нею відкориговано в новому звіті по видатковій частині касового звіту в сумі 17 889,00 грн, замість того, щоб провести по прибутковій частині. ОСОБА_6 їй передзвонила і сказала, що вона неправильно провела кошти і вона 13.12.2019 провела 35 777,89 грн по прибутковій частині касового звіту. У грудні в неї не пішла сума по виплачених переказах 15 738, 89 грн за 23.12.2019 і за 26.12.2019. Під час здачі звіту оператор ОСОБА_6 повідомила, що за грудень по АРМВЗ не підтягнулась вся сума по виплаченим переказам, різниця 15 738,89 грн. По касовому звіті АРМ ВЗ залишок на 01.01.2020 становить 50 757,72 грн. 13.01.2020 вона хотіла відкоригувати суму по виплаченим за грудень місяць переказам, але оператор ОСОБА_6 сказала, що вийде каса за мінусом, так як каса на 04.01.2020 становила 0 грн (а.с. 115 т. 1).

Згідно з копією доповідної від 20.01.2020, ОСОБА_1 звернулась до директора Вінницької дирекції АТ «Укрпошта» Шаловінського В. П. з проханням повторного проведення перевірки у відділенні зв`язку Вороновиця. З тією недостачею, яку їй пред`явили, вона не згідна, гроші з каси не брала. У вересні місяці у неї була помилка також на 38 000 грн, яку вона знайшла та виправила. В листопаді місяці знов повторився збій програми, адже у відділенні зв`язку на протязі дня пропадає світло по 4-7 разів. По її касовому звіті за листопад до каси не вистачало 17 800 грн, через деякий час знайшлися перекази, які не були проведені по онлайн на суму 17 888,89 грн. Оператор ДОКПД сказала виправити ситуацію, де вона гроші провела помилково не тим кодом. Але потім внесла в касу вже з правильним кодом суму 36 000 грн, де збільшила касу за порадою оператора ДОКПД. В грудні місяці при здачі готівки в головну касу, залишок становив 50 000 грн, де їй не вистачало готівки до цієї суми (а.с. 117 т. 1).

Відповідно до копії касового звіту за 31.12.2019, залишок на початок дня становив 107 030,72 грн, всього за видатками готівкою 56 273 грн, залишок на кінець дня 50 757,72 грн (а.с. 119 т. 1).

Згідно з копією касового звіту за 04.01.2020, залишок на початок дня становив 0 грн, всього надійшло 412 916,49 грн, всього за видатками 79 580,25 грн, залишок на кінець дня складає 333 336, 24 грн (а.с. 120 121 т. 1).

Відповідно до копії узагальненого акта виявлених помилок по ЦПЗ № 1 за 01.05.2019 31.12.2019, працівником ДОКПД при перевірці касових документів ВПЗ Вороновиця були виявлені недостачі: у серпні 500 грн, у вересні 933,39 грн, в листопаді 336,71 грн, у грудні 2 483,76, також у грудні 50 757,72 грн, загальна сума недостачі становить 55 011, 58 грн (а.с. 122 т. 1).

На підтвердження руху коштів надано копії щомісячних касових звітів з серпня по грудень 2020 року (а.с. 123 127 т. 1).

Відповідно до довідки головного бухгалтера Вінницької дирекції АТ «Укрпошта» ОСОБА_7 , згідно вимог наказу Вінницької дирекції АТ «Укрпошта» від 24.12.2019 № 470 «Про проведення річної інвентаризації грошових коштів у Вінницькій дирекції станом на 01.01.2020» передбачалось 100% передачу готівкових коштів із ОПЗ до головної каси дирекції. Проте станом на 30.12.2019 по ВПЗ Вороновиця залишок готівкових коштів по касовому щоденнику та за даними бухгалтерського обліку склав 56 034, 25 грн, який згідно Акту ДОКПД було перенесено на балансовий рахунок 685834 «Розрахунки за нестачами готівкових коштів у ВПЗ». Відповідно до службової записки начальника ЦОФС до ВПЗ Вороновиця було направлено комісію для проведення інвентаризації готівкових коштів та товарно-матеріальних цінностей. Згідно Акту про результати інвентаризації готівкових коштів по ВПЗ Вороновиця встановлено нестачу в сумі 55 227, 36 грн. За результатами перевірки касових звітів та співставлення даних, вказаних в касових звітах ф. 130 та довідках операторів встановлено, що по ВПЗ Вороновиця наявні три випадки заниження суми виплати соціальних допомог на суму 6 575,58 грн та завищено на суму 14 638,35 грн, разом завищено суму видатку по виплаті соціальних допомог на суму 8 062,77 грн. Крім того, завищено суму виплати поштових переказів на суму 116,60 грн. Завищення суми виплат по касовому щоденнику в розмірі 8 179, 37 грн (8 062,77 грн + 116,60 грн) призвело до безпідставного викривлення залишку готівки в бік зменшення. Перевіркою відображення оприбуткування грошових коштів за реалізований товар встановлено, що начальником ВПЗ Вороновиця було недооприбутковано коштів за реалізований товар в розмірі 4 685,42 грн, що також викривило залишок готівки в бік зменшення. Аналогічно, склалася ситуація з зменшенням суми оприбуткованих коштів за прийняті від населення кошти за оформлення передплати періодичних видань в сумі 651,86 грн, що також викривило залишок в бік зменшення. Таким чином, внаслідок видаткової частини касового щоденника ф. 130 на суму 8 179,37 грн та зниження прибуткової частини на суму 5 337, 28 грн загальний залишок зменшено на суму 13 516,65 грн, що являється нестачею готівкових коштів. Таким чином, загальна сума нестачі по ВПЗ Вороновиця становить 68 744, 01 (а.с. 128 т. 1).

Згідно з копією пояснювальної ОСОБА_1 від 05.08.2019, на 01.08.2019 у касі переліміт коштів за рахунок великої кількості платежів на кінець місяця (а.с. 129 т. 1).

Відповідно до копії пояснювальної ОСОБА_1 від 05.08.2019, на комп`ютері інкасація була проведена 31.07.2019, а кошти відправлені 02.08.2019 і доставлені в головну касу (а.с. 130 т. 1).

Згідно з копією пояснювальної ОСОБА_1 від 16.09.2019, в зв`язку з тим, що інкасація робилася ввечері одного дня, а гроші в головну касу доставлялися наступного дня, пішли розбіжності в касовому звіті (а.с. 131 т. 1).

Відповідно до копії пояснювальної ОСОБА_1 від 20.08.2019, 20.08.2019 при формуванні касової довідки помилково основна пенсія за кодом 90304 була введена на код 816, ОСОБА_1 просила виправити помилку (а.с. 132 т. 1).

Згідно з копією пояснювальної ОСОБА_1 від 30.08.2019, у касі надлімітні залишки на 01.09.2019 становлять більше норми, у зв`язку з великою кількістю платежів за комунальні послуги 61 062,00 (а.с. 133 т. 1).

Відповідно до копії розписки від 14.05.2019, ОСОБА_1 ознайомлена з умовами праці, посадовою інструкцією, Колективним договором, Правилами внутрішнього трудового розпорядку, Антикорупційною програмою, Інструкцією з обслуговування користувачів у відділеннях поштового зв`язку АТ «Укрпошта» та Порядком проведення перевірок відділень поштового зв`язку щодо якості обслуговування клієнтів АТ «Укрпошта» (а.с. 134 т. 1).

Також позивачем надано копії щоденних та місячних касових звітів ВПЗ Вороновиця за період з 01.09.2019 по 31.12.2019, за 04.01.2020, в яких вбачаються невідповідності по залишках на кінець дня в порівнянні з залишками на початок наступного дня (а.с. 143 219 т. 1).

Відповідно до копії узагальненого акту виявлених помилок по поштамту ЦПЗ № 1 за жовтень-грудень 2019 року, працівником Дільниці обробки та контролю первинної документації (ДОКПД) при перевірці касових документів ВПЗ Вороновиця були виявлені суми надлишків грошових коштів в жовтні та в листопаді 2019 року, суму недостачі в жовтні та в грудні 2019 року, встановлено вихідний залишок коштів станом на 31.12.2019 в сумі 50 757,72 грн (а.с. 220 т. 1). Тоді як у такому ж акті (а.с. 122 т. 1) за 01.05.2019 31.12.2019, недостачі в жовтні не було виявлено взагалі, а зазначена сума надлишку за листопад віднесена в недостачу в сумі 336,71 грн. Тобто дані документи містять суперечливі та взаємовиключні відомості.

Відповідно до витягів з АРМ (автоматизованого робочого місця відділення зв`язку) ПЕП відображено відомості по виплаченим переказам за листопад та грудень 2019 року (а.с. 222 226 т. 1).

Також суду надано довідки головного бухгалтера Вінницької дирекції АТ «Укрпошта» на підвердження залишків Вороновиця ВЗ станом на 01.06.2019, 01.07.2019, 01.08.2019, 01.09.2019, 01.10.2019, 01.11.2019, 01.12.2019, 01.01.2020, а також відомостей по картковому рахунку: 37.7.4.10 організації Вороновиця ВЗ, з травня по грудень 2019 року (а.с. 1 23 т. 2).

Згідно з висновком експерта за результатами проведення судової економічної експертизи № 834/21-21 від 18.11.2022 з додатками, за результатами дослідження встановлена актом службового розслідування за фактом нестачі грошових коштів у касі ВПЗ Вороновиця Вінницької дирекції АТ «Укрпошта» від 10.03.2020 нестача готівкових коштів документально підтверджується в сумі 54 141,33 грн.

У висновку зазначено, що дослідження проводилося на підставі наданих документів, які, в тому числі, неодноразово витребовувалися судовим експертом. В процесі виконання експертизи досліджувалися касові звіти ВПЗ Вороновиця і касові звіти Вінницької дирекції АТ «Укрпошта» по ВПЗ Вороновиця з 14.05.2019. У додатку № 1 до висновку експертизи відображені розбіжності між даними касових звітів ВПЗ Вороновиця і касових звітів Вінницької дирекції АТ «Укрпошта» ВПЗ Вороновиця по залишках грошових коштів, надходженню грошових коштів та видатках грошових коштів за період з 14.05.2019 по 28.01.2020. Результати дослідження розбіжностей, які виявлені при співставленні касових звітів ВПЗ Вороновиця і касових звітів Вінницької дирекції АТ «Укрпошта» ВПЗ Вороновиця щодо надходження коштів і видатку коштів за період з 14.05.2019 по 28.01.2020, згруповано та наведено в додатку № 2 до висновку експертизи.

За результатами дослідження, враховуючи залишок грошових коштів ВПЗ Вороновиця станом на 14.05.2019 397 017,52 грн, надходження грошових коштів і видатки грошових коштів, які відображені у касових звітах Вінницької дирекції АТ «Укрпошта» ВПЗ Вороновиця за період з 14.05.2019 по 28.01.2020, в яких відображені виявлені помилки, за результатами дослідження, залишок грошових коштів станом на 29.01.2020 складає 126 096,88 грн (397 017,52+28 429 545,23-28 700 465,87). Враховуючи підсумок фактичної наявності грошових коштів у сумі 71 955,55 грн, нестача грошових коштів по ВПЗ Вороновиця за результатами дослідження станом на 29.01.2020 складає 54 141,33 грн (126 096,88 71 955,55).

В акті службового розслідування за фактом нестачі грошових коштів у касі ВПЗ Вороновиця Вінницької дирекції АТ «Укрпошта» від 10.03.2020 та довідці головного бухгалтера, яка наявна в матеріалах справи загальна сума нестачі по ВПЗ Вороновиця становить 68 744,01 грн. В матеріалах справи відсутні та на клопотання експерта не надано документів або пояснень в які дати були відображені випадки щодо заниження суми виплати соціальних допомого на суму 6 575,58 грн, завищення на суму 14 638,35 грн, завищення виплати поштових переказів на суму 116,60 грн, зменшення суми передплати періодичних видань в сумі 651,86 грн, для приведення оприбуткування у відповідність було оприбутковано 4 758,25 грн, хоча сума накладної № 1608859 від 23.07.2019 складала 48 692,93 грн, які кошти були оприбутковані 23.07.2019 в сумі 5 866,83 грн (а.с. 131 156 т. 2).

Позиція суду апеляційної інстанції

Відповідно до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно положень частини першої статті 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Враховуючи вищенаведені норми, дана справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.

Суд, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Згідно зі статтею 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Критерії оцінки правомірності оскаржуваного судового рішення визначені в статті 263 ЦПК України, відповідно до яких судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону судове рішення відповідає у повній мірі.

Мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції, та застосовані норми права

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 15 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_1 працювала начальником відділення ВПЗ Вороновиця, та оскільки між сторонами був укладений договір про повну матеріальну відповідальність, відповідач є матеріально зобов`язаною особою за забезпечення збереження ввірених їй матеріальних цінностей. Разом з тим, сам по собі факт укладання з працівником договору про повну матеріальну відповідальність не є підставою для покладення матеріальної відповідальності у повному розмірі шкоди за п. 1 ч. 1 ст. 134 КЗпП України. При покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника (частина друга статті 130 КЗпП України). Отже за відсутності доведення достатніх підстав для покладення саме на відповідача відповідальності за нестачу грошових коштів, а також її розміру, суд першої інстанції дійшов висновку, що в задоволенні позову АТ «Укрпошта» в особі Вінницької дирекції Акціонерного товариства «Укрпошта» необхідно відмовити.

Апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції, оскільки він відповідає нормам чинного законодавства, якими регулюються спірні правовідносини, а також фактичним обставинам справи, встановленим судом на підставі повного, всебічного та об`єктивного дослідження наданих доказів.

Відповідно до частини першої статті 130 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов`язків.

При покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника.

За наявності зазначених підстав та умов матеріальна відповідальність може бути покладена незалежно від притягнення працівника до дисциплінарної, адміністративної чи кримінальної відповідальності.

Згідно з частиною другою статті 130 КЗпП України умовами настання матеріальної відповідальності працівника є: 1) пряма дійсна шкода; 2) протиправна поведінка працівника; 3) вина в діях чи бездіяльності працівника; 4) прямий причинний зв`язок між протиправним і винним діянням працівника і шкодою, яка настала.

Отже обов`язковою умовою притягнення працівника до матеріальної відповідальності, зокрема, і повної матеріальної відповідальності згідно з статтею 134 КЗпП України, є встановлення вини особи, у взаємозв`язку із іншими умовами такої відповідальності, що передбачені статтею 130 КЗпП України.

Згідно з пунктом 6 статті 134 КЗпП України, відповідно до законодавства працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли на працівника покладено повну матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов`язків.

Положеннями статті 135-1 КЗпП України визначено, що письмовий договір про повну матеріальну відповідальність може бути укладено підприємством, установою, організацією з працівником, який досяг вісімнадцятирічного віку та: 1) займає посаду або виконує роботу, безпосередньо пов`язану із зберіганням, обробкою, продажем (відпуском), перевезенням або використанням у процесі виробництва переданих йому цінностей. Перелік таких посад і робіт, а також типовий договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність затверджуються в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України; 2) виконує роботу за трудовим договором про дистанційну роботу або про надомну роботу і користується обладнанням та засобами роботодавця, наданими йому для виконання роботи.

Відповідно до статті 135-3 КЗпП України, розмір заподіяної підприємству, установі, організації шкоди визначається за фактичними втратами, на підставі даних бухгалтерського обліку, виходячи з балансової вартості (собівартості) матеріальних цінностей за вирахуванням зносу згідно з установленими нормами.

Статтею 138 КЗпП України встановлено, що для покладення на працівника матеріальної відповідальності за шкоду власник або уповноважений ним орган повинен довести наявність умов, передбачених статтею 130 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 29.12.1992 року «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди. заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками», для вирішення питання про покладення матеріальної відповідальності та про розмір шкоди, що підлягає відшкодуванню, суду необхідно з`ясовувати: наявність прямої дійсної шкоди та її розмір; якими неправомірними діями її заподіяно і чи входили до функцій працівника обов`язки, неналежне виконання яких призвело до шкоди; в чому полягала його вина; в якій конкретно обстановці заподіяно шкоду; чи були створені умови, які забезпечували б схоронність матеріальних цінностей і нормальну роботу з ними; який майновий стан працівника.

Розглядаючи справи про матеріальну відповідальність на підставі письмового договору, укладеного працівником з підприємством, установою, організацією, про взяття на себе повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей (недостача, зіпсуття), переданих йому для зберігання або інших цілей (п. 1ст. 134 КЗпП України), суд зобов`язаний перевірити, чи належить відповідач до категорії працівників, з якими згідно зі ст. 135-1 КЗпП України може бути укладено такий договір та чи був він укладений. При відсутності цих умов на працівника за заподіяну ним шкоду може бути покладена лише обмежена матеріальна відповідальність, якщо згідно з чинним законодавством працівник з інших підстав не несе матеріальної відповідальності у повному розмірі шкоди (п. 8 вказаної Постанови).

Відповідно до пункту 1 Положення про інвентаризацію активів та зобов`язань, затверджене наказом Міністерства фінансів України від 02 вересня 2014 року № 879, вказане Положення визначає порядок проведення інвентаризації активів і зобов`язань та оформлення її результатів.

Інвентаризація проводиться з метою забезпечення достовірності даних бухгалтерського обліку та фінансової звітності підприємства. Під час інвентаризації активів і зобов`язань перевіряються і документально підтверджуються їх наявність, стан, відповідність критеріям визнання і оцінка (пункт 5 Положення).

Згідно з пунктом 6 вказаного Положення, суцільною інвентаризацією охоплюються всі види зобов`язань та всі активи підприємства незалежно від їх місцезнаходження, у тому числі предмети, що передані у прокат, оренду або перебувають на реконструкції, модернізації, консервації, у ремонті, запасі або резерві незалежно від технічного стану. Також інвентаризації підлягають активи і зобов`язання, які обліковуються на позабалансових рахунках, зокрема цінності, що не належать підприємству, але тимчасово перебувають у його користуванні, розпорядженні або на зберіганні (об`єкти оперативної (операційної) оренди основних засобів, матеріальні цінності на відповідальному зберіганні, переробці, комісії, монтажі), умовні активи і зобов`язання (непередбачені активи та зобов`язання) підприємства (застави, гарантії, зобов`язання тощо), бланки документів суворої звітності, інші активи.

При цьому, стаття 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» містить наступні визначення: активи - ресурси, контрольовані підприємством у результаті минулих подій, використання яких, як очікується, приведе до отримання економічних вигод у майбутньому;

зобов`язання - заборгованість підприємства, що виникла внаслідок минулих подій і погашення якої в майбутньому, як очікується, приведе до зменшення ресурсів підприємства, що втілюють у собі економічні вигоди.

Відповідно до статті 10 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», для забезпечення достовірності даних бухгалтерського обліку та фінансової звітності підприємства зобов`язані проводити інвентаризацію активів і зобов`язань, під час якої перевіряються і документально підтверджуються їх наявність, стан і оцінка. Об`єкти і періодичність проведення інвентаризації визначаються власником (керівником) підприємства, крім випадків, коли її проведення є обов`язковим згідно з законодавством.

Нестача основних засобів, нематеріальних активів, товарно-матеріальних цінностей, грошових коштів, документів і розрахунків визначається шляхом проведення інвентаризації, що проводиться відповідно до вимог Положення про інвентаризацію активів та зобов`язань, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 02.09.2014 № 879.

Згідно з вимогами вказаного Положення проведення інвентаризації забезпечується власником (власниками) або уповноваженим органом (посадовою особою), який здійснює керівництво підприємством відповідно до законодавства та установчих документів (далі - керівник підприємства), який створює необхідні умови для її проведення, визначає об`єкти, періодичність та строки проведення інвентаризації, крім випадків, коли проведення інвентаризації є обов`язковим. У цих випадках визначені на підприємстві строки проведення інвентаризації не можуть перевищувати строків, визначених цим Положенням.

Інвентаризація проводиться з метою забезпечення достовірності даних бухгалтерського обліку та фінансової звітності підприємства. Під час інвентаризації активів і зобов`язань перевіряються і документально підтверджуються їх наявність, стан, відповідність критеріям визнання і оцінка. При цьому забезпечуються: виявлення фактичної наявності активів та перевірка повноти відображення зобов`язань, коштів цільового фінансування, витрат майбутніх періодів; установлення лишку або нестачі активів шляхом зіставлення фактичної їх наявності з даними бухгалтерського обліку; виявлення активів, які частково втратили свою первісну якість та споживчу властивість, застарілих, а також матеріальних та нематеріальних активів, що не використовуються, невикористаних сум забезпечення; виявлення активів і зобов`язань, які не відповідають критеріям визнання.

Відповідно до п. 7 розділу 1 вищевказаного Положення, проведення інвентаризації є обов`язковим, зокрема, у разі зміни матеріально відповідальних осіб, а також у разі зміни керівника колективу (бригадира), вибуття з колективу (бригади) більше половини його членів або на вимогу хоча б одного члена колективу (бригади) при колективній (бригадній) матеріальній відповідальності (на день приймання-передачі справ) в обсязі активів, які знаходяться на відповідальному зберіганні; у разі встановлення фактів крадіжок або зловживань, псування цінностей (на день встановлення таких фактів) в обсязі, визначеному керівником підприємства.

Інвентаризація проводиться повним складом інвентаризаційної комісії (робочої інвентаризаційної комісії) та у присутності матеріально відповідальної особи. (абз. 5 п. 1 розділ ІІ Положення).

Голова і члени інвентаризаційної комісії (робочих інвентаризаційних комісій) забезпечують додержання правил проведення інвентаризацій, повноту і точність внесення до інвентаризаційних описів (актів інвентаризації) даних про фактичні залишки активів та повноту відображення зобов`язань, правильність та своєчасність оформлення матеріалів інвентаризації (п. 4, розділ ІІ Положення).

Згідно п.п. 5,6,7 розділу ІІ Положення, до початку перевірки фактичної наявності активів, зокрема, завершується обробка всіх документів щодо руху активів та формуються останні на момент інвентаризації реєстри прибуткових і видаткових документів або звіти про рух активів; визначаються залишки на дату інвентаризації; голова інвентаризаційної комісії (робочої інвентаризаційної комісії) візує всі прибуткові та видаткові документи, що додаються до реєстрів (звітів), із зазначенням «До інвентаризації на (дата)». Для бухгалтерської служби ці документи є підставою для визначення залишків активів на початок інвентаризації за даними обліку. Матеріально відповідальні особи дають в інвентаризаційному описі розписки про те, що до початку інвентаризації всі прибуткові та видаткові документи на активи здані в бухгалтерію, що всі цінності, які надійшли під їх відповідальність, оприбутковані, а ті, що вибули, списані.

Відповідно до п. 18 глави ІІ Положення, інвентаризаційні описи (акти інвентаризації) підписуються всіма членами інвентаризаційної комісії (робочої інвентаризаційної комісії) та матеріально відповідальними особами. При цьому матеріально відповідальні особи дають розписку, в якій підтверджується, що перевірка активів відбулася в їх присутності, у зв`язку з чим претензій до членів комісії вони не мають, та що вони приймають на відповідальне зберігання перелічені в описі активи. При проведенні інвентаризації у разі зміни матеріально відповідальної особи та особа, яка приймає активи, дає розписку про отримання активів, а та, яка передає, - про передачу активів.

Згідно п. 19 зазначеного Положення, після закінчення інвентаризації оформлені інвентаризаційні описи (акти інвентаризації) здаються до бухгалтерської служби для перевірки, виявлення і відображення в обліку результатів інвентаризації. При цьому кількісні та цінові показники за даними бухгалтерського обліку проставляються проти відповідних даних інвентаризаційного опису і шляхом співставлення виявляються розходження між даними інвентаризації і даними обліку. Також бухгалтерська служба підприємства проводить перевірку всіх підрахунків у інвентаризаційних описах (актах інвентаризації). Виявлені помилки у цінах, таксуванні та підрахунках повинні бути виправлені й завірені підписами всіх членів інвентаризаційної комісії (робочої інвентаризаційної комісії) і матеріально відповідальних осіб.

На останній сторінці інвентаризаційних описів (актів інвентаризації) робиться відмітка про перевірку цін, таксування та підрахунки результату за підписами осіб, які проводили цю перевірку.

Бухгалтерською службою складаються звіряльні відомості активів і зобов`язань, у яких відображаються розбіжності між даними бухгалтерського обліку і даними інвентаризаційних описів (актів інвентаризації).

Вартість лишків і нестач цінностей в звіряльних відомостях наводиться відповідно до їх оцінки в регістрах бухгалтерського обліку.

Наявність готівки, грошових коштів, цінних паперів, грошових документів (сплачених санаторно-туристичних путівок, поштових марок тощо) і бланків документів суворої звітності встановлюється інвентаризацією та оформляється актом інвентаризації.

Інвентаризація кас на підприємстві проводиться відповідно до Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 29 грудня 2017 року № 148.

В акті інвентаризації наявності готівки вказуються фактичний залишок та залишок за даними обліку і визначається результат інвентаризації.

Результати інвентаризації на підставі затвердженого протоколу інвентаризаційної комісії відображаються у бухгалтерському обліку та фінансовій звітності того звітного періоду, у якому закінчена інвентаризація.

Як встановлено судом першої інстанції, при переведенні позивача на посаду начальника відділення поштового зв`язку ВПЗ Вороновиця 14.05.2019 та підписанні договору повної матеріальної відповідальності 16.05.2019, позивачем, в порушення вищевикладених норм щодо проведення інвентаризації, інвентаризації при зміні матеріально відповідальної особи проведено не було. Документальне підтвердження прийому-передачі матеріальних цінностей також відсутнє. Експерт витребовував Акт приймання матеріальних цінностей на дату переведення відповідача на посаду начальника поштового відділення 14.05.2019 або з дня укладання договору матеріальної відповідальності 16.05.2019 (а.с. 133 т. 2), але представник позивача в судовому засіданні підтвердив їх відсутність.

За встановлених обставин суд дійшов до обґрунтованого висновку, що встановити, які саме матеріальні цінності були дійсно передані під повну матеріальну відповідальність відповідача з моменту прийняття посади, не є можливим, а отже відправна сума, з якої експертом встановлено суму нестачі грошових коштів, та з урахуванням якої позивач здійснив розрахунок нестачі, не є доведеною достатніми доказами, а сума нестачі, як і будь-які протиправні дії щодо грошових коштів, заперечуються відповідачем.

Отже суд першої інстанції на законних підставах дійшов до висновку, що за відсутності проведення інвентаризації при зміні матеріально-відповідальної особи на момент прийняття відповідача на посаду начальника відділення ВПЗ наявність та достовірність зазначеного залишку грошових коштів ВПЗ Вороновиця станом на 14.05.2019 року в розмірі 397 017,52 грн, від якого відштовхувалася експерт, є недоведеним, оскільки лише проведення інвентаризації дає змогу з`ясувати наявність або відсутність розходжень між даними бухгалтерського обліку та фактичною наявністю активів.

Саме по собі підписання договору про повну матеріальну і відповідальність не свідчить про фактичну передачу матеріальних цінностей, тому підстав для обліку вказаної суми саме за відповідачем, без проведеної звірки фактичних залишків з даними бухгалтерського обліку при переведенні відповідача на відповідну посаду, не має.

На підставі доказів, наданих сторонами у справі, суд зробив правильний висновок про те, що в ході судового розгляду не знайшов підтвердження факт передачі та прийняття відповідачем матеріальних цінностей, а саме: грошових коштів в сумі 397 017,52 грн, при переведенні її на відповідну посаду, у зв`язку з чим допущення саме відповідачем встановленої в Акті про результати інвентаризації готівкових коштів від 29.01.2020, а також у висновку експерта недостачі, є недоведеним, так як не підтверджено, що визначений на підставі даних бухгалтерського обліку залишок грошових коштів станом на 14.05.2019, що був взятий як вихідні дані дослідження, дійсно був у фактичній наявності у вказаній сумі та у вказаному розмірі надійшов (був ввірений) під безпосередню відповідальність відповідача. Тому суд на законних підставах не прийняв до уваги заявлені позивачем вимоги та висновок експерта.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд врахував, що позивачем не доведено відсутність інших матеріально-відповідальних осіб, які мали доступ до матеріальних цінностей та каси ВПЗ Вороновиця протягом перебування відповідача на посаді начальника ВПЗ, як про те відповідач вказувала в письмових поясненнях позивачу, а саме осіб на посаді заступника начальника ВПЗ, які також мали доступ до каси, про що було відомо позивачу згідно з Актом службового розслідування.

При цьому судом взято до уваги, що позивачем не надано доказів того, чи укладався договір про повну матеріальну відповідальність із заступником начальника ВПЗ, та що саме винні дії лише відповідача призвели до вказаної позивачем нестачі.

Обґрунтованим є висновок суду про те, що відсутність Акту прийому- передачі матеріальних цінностей ВПЗ Вороновиця не дає можливості встановити період виникнення нестачі, свідчить про безпідставність та недоведеність позовних вимог щодо спричинення підприємству шкоди, завданої відповідачем під час роботи на посаді начальника ВПЗ Вороновиця.

Наведене обумовлено тим, що хоча працівники і несуть матеріальну відповідальність за незабезпечення цілості майна та інших цінностей (недостача, зіпсуття), переданих йому для зберігання або інших цілей, але лише за матеріальну шкоду, під час неналежного виконання ними своїх обов`язків, тобто за загальним правилом вони не можуть бути відповідальними за матеріальну шкоду, яка виникла тоді, коли вони не були стороною договору про матеріальну відповідальність, тобто не відповідали за збереження матеріальних цінностей.

На підставі вказаного колегія судді погоджується із висновком суду першої інстанції, оскільки під час встановлення повної матеріальної відповідальності, позивачем не було дотримано порядку встановлення повної матеріальної відповідальності, як наслідок, договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність від 16 травня 2019 року укладений з порушенням вимог статті 135-1 КЗпП України, у зв`язку з чим підстав для покладення матеріальної відповідальності на відповідача немає.

Суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про те, що позивачем не доведено за стандартом, встановленим Європейським і судом з прав людини, а саме «поза розумним сумнівом», вини відповідача у виявленій позивачем нестачі. Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що суди при оцінці доказів керуються критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (рішення у справах «Ірландія проти Сполученого Королівства», «Яременко проти України», «Нечипорук і Йонкало проти України», «Кобець проти України»). Такий стандарт доведення був застосованим судом і в цій справі, так як умовою покладення на відповідача відповідальності за виявлення нестачі грошових коштів є доведення достатніми доказами винної поведінки саме відповідача, що призвела до вказаної суми нестачі.

Отже суд першої інстанції на підставі наданих сторонами доказів, за відсутності доведення достатніх підстав для покладення саме на відповідача відповідальності за нестачу грошових коштів, а також її розміру, дійшов до обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позову

За таких підстав інші надані суду докази в своїй сукупності не є достатніми для висновку про наявність правових підстав для покладення матеріальної відповідальності на відповідача.

Доводи апеляційної скарги про те, що нестача грошових коштів на суму 68 744,01 грн відбулась в результаті спричинення підприємству шкоди, завданої відповідачем під час роботи на посаді начальника ВПЗ Вороновиця, є необґрунтованими, оскільки обов`язок доведення наявності умов для покладення матеріальної відповідальності на працівника лежить на роботодавцеві.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (§ 2 рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії»).

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін.

Щодо судових витрат

Відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки апеляційний суд не змінює судове рішення та не ухвалює нове, тому розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381 - 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Укрпошта» залишити без задоволення.

Рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 13 листопада 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною, касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий Ю. Б. Войтко

Судді: І. М. Стадник

В. В. Сопрун