УХВАЛА

04 березня 2024 року

м. Київ

справа № 752/6099/20

провадження № 61-2561ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Шиповича В. В. (суддя - доповідач), Осіяна О. М., Синельникова Є. В.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Кулигін Артем Євгенович, на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва, у складі судді Мазура Ю. Ю., від 05 червня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду, у складі колегії суддів: Нежура В. А., Невідома Т. О., Поліщук Н. В., від 08 листопада 2023 року за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 22 листопада 2021 року у цивільній справі

за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, - служба у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Обухівської міської ради про визначення місця проживання дитини та відібрання дитини від батька без позбавлення його батьківських прав,

та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, - служба у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Обухівської міської ради про визначення місця проживання дитини з батьком,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 22 листопада 2021 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено, зустрічний позов ОСОБА_2 задоволено, визначено місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , 2018 року народження, з батьком ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 . Вирішено питання розподілу судових витрат.

Постановою Київського апеляційного суду від 04 липня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 22 листопада 2021 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 30 листопада 2022 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 22 листопада 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 04 липня 2022 року залишено без змін.

У вересні 2022 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про перегляд у зв`язку з нововиявленими обставинами рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 22 листопада 2021 року.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 05 червня 2023 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 22 листопада 2021 року відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 08 листопада 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 05 червня 2023 року залишено без змін.

20 лютого 2024 року засобами поштового зв`язку представник ОСОБА_1 - адвокат Кулигін А. Є. подав касаційну скаргу на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 05 червня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 08 листопада 2023 року у справі № 752/6099/20.

Касаційна скарга обґрунтована тим, що суди попередніх інстанцій порушили норми матеріального та процесуального права, зокрема неповно з`ясували обставини, що мають значення для справи, не перевірили наявність підстав для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами та не надали належної оцінки наведеним обставинам, з урахуванням положень статті 423 ЦПК України.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

У разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення (частина четверта статті 394 ЦПК України).

Ухвала суду першої інстанції про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами не є ухвалою, якою закінчено розгляд справи.

Відповідно до частини першої та другої статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами. Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Згідно з частиною четвертою статті 423 ЦПК України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Частиною п`ятою статті 423 ЦПК України визначено, що при перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

Процедура перегляду остаточного судового рішення за нововиявленими обставинами не є тотожною новому розгляду справи та не передбачає повторної оцінки всіх доводів сторін. Суд має переглянути раніше ухвалене рішення лише в межах нововиявлених обставин. Підставою такого перегляду є не недоліки розгляду справи судом (незаконність та (або) необґрунтованість судового рішення, постанови чи ухвали, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки її учасники не знали про цю обставину та, відповідно, не могли підтвердити її у суді. Тобто перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами спрямований не на усунення судових помилок, а на перегляд судового рішення у вже розглянутій справі з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення такого рішення (постанова Великої Палати Верховного Суду від 30 червня 2020 року у справі № 19/028-10/13 (пункти 7.4-7.5)).

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи, існували на час її розгляду, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (постанова Верховного Суду від 21 жовтня 2020 року у справі № 726/938/18).

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України нововиявленими є обставини, які: входять до предмета доказування у відповідній справі; обґрунтовують вимоги або заперечення сторін; можуть вплинути на висновки суду про права й обов`язки її учасників або мають інше істотне значення для правильного вирішення спору; існували на час розгляду справи, рішення в якій переглядається; спростовують фактичні дані, покладені в основу такого рішення; не були встановлені, коли суд ухвалював це рішення; не були та не могли бути відомі на час розгляду справи особі, яка звертається із заявою про перегляд рішення; стали відомими тільки після його ухвалення (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22 січня 2019 року у справі № 127/10129/17 (пункт 26)).

Не є нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці доказів, які вже оцінив суд у процесі розгляду справи. Крім того, судове рішення не можна переглядати у зв`язку з нововиявленими обставинами у разі, якщо обставини, передбачені частиною другою статті 423 ЦПК України відсутні, а також якщо обставини, визначені частиною другою статті 423 ЦПК України, були або могли бути відомі заявникові на час розгляду справи (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22 січня 2019 року у справі № 127/10129/17 (пункти 27, 28)).

Не належать до нововиявлених нові обставини, які виникли або змінилися після ухвалення судом рішення, новий доказ або нове обґрунтування позовних вимог чи заперечень проти позову. Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювали суди під час розгляду справи (постанова Великої Палати Верховного Суду

від 14 квітня 2021 року у справі № 9901/819/18 (пункт 6.38)).

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata, тобто до остаточного рішення суду. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі. Повноваження судів вищого рівня з перегляду мають здійснюватися для виправлення судових помилок і недоліків, а не задля нового розгляду справи. Таку контрольну функцію не можна розглядати як замасковане оскарження, і сама лише ймовірність існування двох думок стосовно предмета спору не може бути підставою для нового розгляду справи. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини.

Як на нововиявлені обставини заявниця посилається на набрання законної сили ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 11 серпня 2022 у справі № 372/3617/20, якою звільнено від кримінальної відповідальності ОСОБА_2 за частиною першою статті 125 КК України на підставі частини першої статті 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження закрито. Вважає, що після набрання 19 серпня

2022 року законної сили ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 11 серпня 2022 року, факт побиття ОСОБА_1 відповідачем на ґрунті тривалих сімейних суперечок, що викликані різними поглядами щодо виховання спільної малолітньої дитини, вважається доведеним і за приписами статті 82 ЦПК України інших доказів на підтвердження такого побиття, окрім вказаної ухвали суду про звільнення відповідача від кримінальної відповідальності, суду надавати не потрібно. Правові наслідки дій відповідача можуть застосовуватись у даній справі як нововиявлені обставини із 19 серпня

2022 року, оскільки підтверджують факт вчинення відповідачем кримінального правопорушення

Верховний Суд вважає, що відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 22 листопада 2021 року, суди попередніх інстанцій правильно виходили з того, що обставини, на які посилається заявник, не є нововиявленими у розумінні положень статті 423 ЦПК України і не можуть бути підставою для перегляду судового рішення, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Крім того ухвала Обухівського районного суду Київської області від 11 серпня 2022 року вже набрала законної сили на момент прийняття Верховним Судом постанови від 30 листопада 2022 року за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 22 листопада 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 04 липня 2022 року, а заявниця ще під час касаційного перегляду вказаних судових рішень посилалась на те, що ОСОБА_2 вчиняв щодо неї фізичне насильство і за вказаним фактом було порушене кримінальне провадження, яке закрите за закінченням строків давності.

Колегія суддів встановила, що касаційна скарга є необґрунтованою, а правильне застосування судами норм права при вирішенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування та тлумачення, а тому у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

Керуючись статтями 388, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Кулигін Артем Євгенович, на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 05 червня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 08 листопада 2023 року у цивільній справі № 752/6099/20.

Копію ухвали разом із доданими до скарги документами направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: В. В. Шипович

О. М. Осіян

Є. В. Синельников