Справа № 686/6296/24
Провадження № 2-з/686/44/24
УХВАЛА

06 березня 2024 року м. Хмельницький

Суддя Хмельницького міськрайонного суду Стефанишин С.Л., розглянувши заяву Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про забезпечення доказів до подання позовної заяви,

в с т а н о в и в:

04.03.2024 року заявник АТ КБ «Приватбанк» подав до суду заяву про забезпечення доказів до пред`явлення позову шляхом витребування у Першої Хмельницької державної нотаріальної контори копію спадкової справи заведеної після смерті ОСОБА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також витребування у Відділу надання адміністративних послуг Віньковецької селищної ради інформацію про склад сім`ї ОСОБА_1 та інформацію про осіб зареєстрованих за однією адресою зі спадкодавцем станом на дату смерті померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування заяви зазначено, що 23.01.2020 року між ОСОБА_1 та заявником було укладено кредитний договір № б/н. ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 . На момент смерті Позичальник не виконав всіх взятих на себе зобов`язань, у зв`язку з чим за вищевказаним кредитним договором залишилась заборгованість у загальному розмірі 57890.00 грн.

16.10.2023 року завяник звернувся із претензією кредитора до Першої Хмельницької державної нотаріальної контори, яка листом від 10.11.2023 року повідомила, що до майна померлого заведено спадкову справу № 535/2023, проте інформацію щодо спадкоємців не надано, зокрема не вказано про наявність спадкоємців, що постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини і вважаються такими, що прийняли спадщину.

При цьому, статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину.

Проте, отримання позивачем інформації про осіб, які зареєстровані за однією адресою із спадкодавцем ускладнюється тим, що відповідно до ст. 5 Закону України Про захист персональних даних персональні дані є інформацією з обмеженим доступом, а згідно з ст. 14 поширення персональних даних без згоди суб`єкта персональних даних або уповноваженої ним особи дозволяється у випадках, визначених законом, і лише (якщо це необхідно) в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Без інформації про спадкоємців, у тому числі тих, хто проживав за адресою останнього місця реєстрації проживання померлого позичальника заявник позбавлений можливості захистити свої права та інтереси у судовому порядку, адже пред`явлення позову до невідомих осіб не допускається, тому звертається до суду із зазначеною вимогою.

Вивчивши матеріали заяви про забезпечення доказів, суд приходить до висновку, що вказана заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно положень ст.116 ЦПК України, суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.

Заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви.

Забезпечення доказів до подання позовної заяви здійснюється судом першої інстанції за місцезнаходженням засобу доказування або за місцем, де повинна бути вчинена відповідна процесуальна дія. Забезпечення доказів після подання позовної заяви здійснюється судом, який розглядає справу.

Згідно положень ч.1 ст.117 ЦПК України у заяві про забезпечення доказів зазначається, зокрема, п.4) докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини, для доказування яких вони необхідні; п.5) обґрунтування необхідності забезпечення доказів; п.6) спосіб забезпечення доказів.

Положеннями ч.5 ст.118 ЦПК України встановлено, що за результатами розгляду заяви про забезпечення доказів суд постановляє ухвалу про задоволення чи відмову у задоволенні заяви.

Таким чином, у заяві про забезпечення доказу заявник зобов`язаний зазначити конкретний доказ, який він подає чи має намір подати, і подання якого стане неможливим чи утрудненим, якщо доказ не забезпечити, або якщо засіб доказування може бути втрачений у разі незабезпечення доказу. Крім того, заявник повинен вказати підставу або сукупність підстав, передбачених в ч.1 ст.116 ЦПК України, які роблять необхідним забезпечення доказу.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Заявником перед судом доведено, що він наразі позбавлений можливості захистити свої права та інтереси в судовому порядку, оскільки не володіє інформацією про спадкоємців, а відтак не може визначити підсудність майбутнього позову та виконати вимоги процесуального закону в частині зазначення у позові інформації про відповідача(ів). Пред`явлення позовів до невідомих осіб, без зазначення відповідача(ів), ЦПК України не допускається.

З урахуванням наведеного, надаючи оцінку обґрунтованості доводів викладених в заяві про забезпечення доказів щодо необхідності вжиття зазначених заходів забезпечення, враховуючи положення закону щодо порядку і підстав для забезпечення доказів, керуючись принципами пропорційності, змагальності, диспозитивності і рівності сторін у цивільному судочинстві, суддя приходить до висновку, що заява АТ КБ «Приватбанк» про забезпечення доказів є обґрунтованою, а її доводи свідчать про те, що невжиття відповідних заходів може призвести до порушення прав та законних інтересів заявника.

Керуючись ст.ст.116-119 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Заяву Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про забезпечення доказів до подання позовної заяви задоволити.

Витребувати у Першої Хмельницької державної нотаріальної контори (29001, м.Хмельницький, вул. Проскурівська, 33) належним чином завірену копію спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Витребувати у відділу надання адміністративних послуг Віньковецької селищної ради (32500, Хмельницька обл, смт. Віньківці, вул. Соборної України, 7) інформацію про склад сім`ї ОСОБА_1 та інформацію про осіб зареєстрованих за однією адресою зі спадкодавцем ( АДРЕСА_1 ) станом на дату смерті померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Копію ухвали для виконання направити до Першої Хмельницької державної нотаріальної контори (29001, м. Хмельницький, вул. Проскурівська, 33) та до відділу надання адміністративних послуг Віньковецької селищної ради (32500, Хмельницька обл, смт. Віньківці, вул. Соборної України, 7).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана потягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Сергій Стефанишин