Справа № 510/1661/23
Провадження № 2/510/454/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.02.24 р. Ренійський районний суд Одеської області

у складі: головуючого судді Дудник В.І.;

за участю секретаря Арабаджи Л.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Рені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідач ОСОБА_2 до судового засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, відзиву не надходило.

Позивач ОСОБА_1 до судового засідання не з`явився, від його представника, адвоката Златі Д.С. надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: технічний паспорт на квартиру АДРЕСА_1 ; свідоцтво № 111 про право власності ОСОБА_3 , ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_1 ; свідоцтво про смерть ОСОБА_3 ; свідоцтво про народження ОСОБА_4 ; рішення Ренійського районного суду Одеської області від 26.12.2014р., справа № 510/2022/14-ц; протокол опитування ОСОБА_5 адвокатом Златі Д.С. від 06.09.2023р.; запис акту про народження ОСОБА_2 , № 153 від 26.05.1992р.; актовий запис про смерть ОСОБА_4 № 58 від 31.01.2017р.

Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що на підставі рішенням Ренійського районного суду Одеської області від 26 грудня 2014 року за позивачем визнано право власності на квартиру АДРЕСА_2 , яка належала ОСОБА_4 .

Зазначена вище квартира завжди була об`єднана із квартирою АДРЕСА_1 , та яка належить відповідачу і його матері ОСОБА_3 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З кінця 2003 року позивач фактично, відкрито та безперервно володіє квартирами АДРЕСА_3 та АДРЕСА_1 , мають один вхід та були надані для проживання одній сім`ї.

У зв`язку із вищевикладеними обставинами позивач вважає, що він набув право власності на квартиру АДРЕСА_1 , з підстав ст. 344 ЦК України.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки його доводи знайшли своє належне підтвердження у судовому засіданні.

Як було встановлено судом, відповідач є власником квартири АДРЕСА_1 , мати відповідача ОСОБА_3 яка також є власницею вищевказаної квартири померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Згідно із ч. 4 ст. 344 ЦК України право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

За ч. 1, 3 ст. 397 ЦК України володільцем чужого майна є особа, яка фактично тримає його у себе. Фактичне володіння майном вважається правомірним, якщо інше не випливає із закону або не встановлено рішенням суду.

Як виходить з доводів позивача, з 2003 року та по теперішній час він безперервно, фактично та відкрито володіє квартирою АДРЕСА_1 , використовує її та розпоряджається нею. За весь час володіння позивачем квартирою, відповідач не пред`являв до позивача жодних вимог про витребування нерухомості, документів на неї, не брав участі в її утриманні та не ніс витрат по сплаті належних платежів. На момент розгляду справи в суді відповідач не заперечував щодо фактів, вказаних у позові, визнав позовні вимоги в повному обсязі.

Таким чином, суд встановив, що володіння позивачем квартирою є добросовісним, правомірним, відкритим та безперервним.

Отже, суд вважає, що квартира з цілком законних підстав перейшла у володіння та користування позивача, внаслідок чого останній набув право власності на неї за набувальною давністю.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

З урахуванням викладених представником позивача та досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги щодо визнання за позивачем право власності на майно за набувальною давністю.

Позивачем у позові та під час розгляду справи не заявлялись вимоги про відшкодування судових витрат, у зв`язку з чим у суду відсутні підстави для покладення цих витрат на відповідача.

Керуючись ст.ст. 4, 7, 10, 12, 76 - 81, 258, 259, 264, 265, 268, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, ст. ст. 15, 328, 344, 397 ЦК України, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за набувальною давністю право власності на квартиру АДРЕСА_1 , яка належала ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Суддя В.І. Дудник