КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження
№ 22-ц/824/350/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2024року місто Київ

справа №756/11650/22

Київський апеляційний судв складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді: Борисової О.В.

суддів: Левенця Б.Б., Ратнікової В.М.

за участю секретаря судового засідання - Балкової А.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інновація» на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 21 липня 2023 року, ухвалене під головуванням судді Діденко Є.В., повний текст рішення складено 02 серпня 2023 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інновація» до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Інком-Фінанс», треті особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання недійсним договорів, визнання відсутності права іпотекодержателя та скасування рішень про державну реєстрацію права власності, -

В С Т А Н О В И В:

В грудні 2022 року позивач ТОВ «Фінансова компанія «Інновація» звернулося до Оболонського районного суду міста Києва з позовом до відповідачів, в якому просило:

визнати недійсним договір про відступлення права вимоги за договором іпотеки №014/0999/44/01702, посвідчений 26березня 2007 року приватним нотаріусом Авдієнком В.В., за зареєстрованим №465, укладений між ТОВ «ІНКОМ-ФІНАНС» та ОСОБА_1 ;

визнати недійсним договір про відступлення права вимоги за кредитним договором №014/0999/44/01702 від 26березня 2007 року укладений ТОВ «ІНКОМ-ФІНАНС» та ОСОБА_1 ;

визнати відсутнім право іпотекодержателя у ОСОБА_1 ;

скасувати рішення приватного нотаріуса Русанюка З.З. про державну реєстрацію за ОСОБА_1 прав та їх обтяжень №6110785 від 23 жовтня 2021 року щодо реєстрації права власності на садовий будинок за адресою: АДРЕСА_1 ;

скасувати рішення приватного нотаріуса Русанюка З.З. про державну реєстрацію за ОСОБА_1 прав та їх обтяжень №61107896 від 23 жовтня 2021 року щодо реєстрації права власності на земельну ділянку, кадастровий номер :06:008:0005;

скасувати рішення приватного нотаріуса Русанюка З.З. про державну реєстрацію за ОСОБА_1 прав та їх обтяжень №61108181 від 23 жовтня 2021 року щодо реєстрації права власності на земельну ділянку, кадастровий номер :06:008:0005.

В обґрунтування вимог посилалося на те, що 26 березня 2007 рокуміж ВАТ «АКБ«Престиж» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №014/0999/44/01702, за умовами якого позичальникотримав кредит у розмірі 300 000,00 доларів США, строком повернення до 25 березня 2017 року, зі сплатою відсотків 12,5 % річних.

В якості забезпечення виконання кредитних зобов`язань, 26 березня 2007 року між ВАТ «АКБ«Престиж», ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було укладено договір іпотеки, за умовами якого ОСОБА_1 та ОСОБА_3 передали в іпотеку:

садовий будинок за адресою: АДРЕСА_1 та дві земельні ділянки площею 0,0500 га кадастровий номер :06:008:0005та 0,0530 га кадастровий номер :06:008:0066.

Вказувало, що 20квітня 2007 року між ВАТ «АКБ «Престиж» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір №014/0398/74/01783, за умовами якого останняотрималакредит 150680,00 доларів США, строком повернення до 19 квітня 2029 року.

В якості забезпечення виконання кредитних зобов`язань 20квітня 2007 року між ВАТ «АКБ «Престиж», ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було укладено договір іпотеки, за умовами якого ОСОБА_1 та ОСОБА_3 передали в іпотеку:

садовий будинок за адресою: АДРЕСА_1 та дві земельні ділянки площею 0,0500 га кадастровий номер :06:008:0005та 0,0530 га кадастровий номер :06:008:0066.

Зазначало, що за кредитним договором №014/0398/74/01783 право вимоги неодноразово відступалось, та 24 лютого 2017 року між ТОВ «ФІНАНС ТРАСТ ГРУП» та ТОВ «ФК «Інновація» було укладено договір відступлення прав вимоги №117, відповідно до умов якого ТОВ «ФІНАНС ТРАСТ ГРУП» відступило на користь ТОВ «ФК «Інновація» право вимоги за вказаним кредитним договором, а також за договором іпотеки від 20 квітня 2007 року, згідно з яким ТОВ «ФК «Інновація» отримало право вимоги до ОСОБА_1 та ОСОБА_3 за кредитним договором та за договором іпотеки, і є законним іпотекодержателем.

Вказувало, що 23жовтня 2021 року між ТОВ «ІНКОМ-ФІНАНС» та ОСОБА_1 укладено договір відступлення прав вимоги за кредитним договором №014/0999/44/01702 від 26березня 2007 року та договір відступлення прав вимоги за договором іпотеки, відповідно до яких ОСОБА_1 набув право вимоги до ОСОБА_1 та ОСОБА_3 за кредитним договором та за договором іпотеки.

Зазначало, що 23жовтня 2021 року ОСОБА_1 звернув стягнення на предмети іпотеки у позасудовому порядку та незаконно набув у власність предмети іпотеки.

Позивач посилався на те, що договір відступлення прав вимоги за кредитним договором та за договором іпотеки на користь ОСОБА_1 є незаконним, оскільки укладений на користь фізичної особи, яка не має права здійснювати фінансові послуги, тому такі договори суперечать ст.203 ЦК України і мають бути визнані недійсними.

Вказувало, що як наслідок всі рішення державного реєстратора по цим договорам підлягають скасуванню.

Зазначало, що хоча позивач не є стороною оскаржуваних договорів, однак вважає, що порушуються його права, як іпотекодержателя, що стосується того ж самого предмету іпотеки.

Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 21 липня 2023 року у задоволенні позову ТОВ «ФК «Інновація» відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, позивач ТОВ «ФК «Інновація» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування матеріального та порушення процесуальних норм права, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, просило рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити у повному обсязі.

В обґрунтування вимог посилалося на те, що 23 жовтня 2021 року між відповідачем ОСОБА_1 (сином третіх осіб), які були боржниками за кредитним договором №014/0999/44/01702та ТОВ «ІНКОМ-ФІНАНС» був укладений договір відступлення прав вимоги, відповідно до якого відповідач набув право вимоги до своїх батьків за кредитним договором №014/0999/44/01702.

Вказувало, що 23 жовтня 2021 року між відповідачем ОСОБА_1 (сином третіх осіб), які були іпотекодавцями за договором іпотеки №014/0999/44/01702 та ТОВ «ІНКОМ-ФІНАНС» був укладений договір відступлення прав вимоги за вказаним договором, відповідно до якого відповідач ОСОБА_1 набув право вимоги до своїх батьків за договором іпотеки №014/0999/44/01702.

Зазначало, що 24 лютого 2017 року ТОВ «ФК «Інновація» на підставі договору відступлення прав набуло право вимоги за кредитним договором №014/0398/74/01783та договором іпотеки №014/0398/74/01783/2.

Посилалося на те, що за договором іпотеки №014/0999/44/01702та договором іпотеки №014/0398/74/01783/2 було передано одне й теж нерухоме майно, договір іпотеки №014/0999/44/01702є іпотекою першої черги, а договір іпотеки №014/0398/74/01783/2 є іпотекою другої черги.

Вказувало, що правовими наслідками відступлення права вимоги за кредитним договором №014/0999/44/01702, договором іпотеки №014/0999/44/01702та кредитним договором №014/0398/74/01783та договором іпотеки №014/0398/74/01783/2, є перебування одного і того ж нерухомого майна в іпотеці у відповідача ОСОБА_1 та позивача.

Зазначало, що відповідач ОСОБА_1 , будучи незаконим іпотекодержателем, відразу у позасудовому порядку звернув стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки №014/0999/44/01702шляхом укладання зі своїми батьками договору про задоволення вимог іпотекодержателя та не законно набув право власності на спірне нерухоме майно.

Посилалося на те, що проведення державної реєстрації права власності на предмет іпотеки за відповідачем ОСОБА_1 на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя, за відсутності права іпотекодержателя у звязку з недійсністю договору відступлення права за кредитним договором №014/0999/44/01702та відповідно за договором іпотеки №014/0999/44/01702, має наслідком неможливість задоволення вимог позивача як іпотекодержателя наступної черги, оскільки іпотека позивача вважається припиненою внаслідок незаконного звернення стягнення відповідачем ОСОБА_1 за попередньою іпотекою.

Вказувало, що оспорюваний договір відступлення прав від 21 жовтня 2021 року, укладений між відповідачем ОСОБА_1 та відповідачем ТОВ «ІНКОМ-ФІНАНС», суперечить вимогам ЦК України, оскільки завдяки ньому фактично здійснений перехід прав вимоги за кредитним договором від фінансової установи (кредитодавця) до фізичної особи, яка в свою чергу не може бути кредитором у даному зобов'язанні.

Вважає, що оспорюваний договір відступлення прав від 21 жовтня 2021 року, укладений з порушенням ч.3 ст.512, ст.1054 УК України, а відтак є недійсним з моменту укладення.

25 грудня 2023 року від представника відповідача ОСОБА_1 на адресу Київського апеляційного суду надійшли пояснення на апеляційну скаргу, в яких останній просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги, посилаючись на її безпідставність та необгрунтованість.

26 лютого 2024 року позивач надав до апеляційного суду пояснення.

В судовому засіданні апеляційного суду представник позивача апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити з вищевказаних підстав.

Представник відповідача ОСОБА_1 в судовому засіданні апеляційного суду проти доводів апеляційної скарги заперечував, просив залишити її без задоволення.

Відповідач ТОВ «Інком-Фінанс», треті особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені.

Колегія суддів вважає за можливе розглядати справу у відсутність осіб, які не з`явилися у судове засідання на підставі ч.2 ст.372 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з`явилися у судове засідання, з`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Частиною 1 ст.367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Як вбачається з матеріалів справи, 26 березня 2007 року між ВАТ «Акціонерний комерційний банк «Престиж» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №014/0999/44/01702, за умовами якого позичальник отримав кредит у розмірі 300000 доларів США, строком повернення до 25 березня 2017 року.

В якості забезпечення виконання кредитних зобов'язань, 26 березня 2007 року було укладено нотаріально посвідчений договір іпотеки, за умовами якого ОСОБА_1 та ОСОБА_3 передали в іпотеку: садовий будинок за адресою: АДРЕСА_1 та дві земельні ділянки площею 0,0500 га кадастровий номер :06:008:0005та 0,0530 га кадастровий номер :06:008:0066.

20 квітня 2007 року між ВАТ «Акціонерний комерційний банк «Престиж» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №014/0398/74/01783, за умовами якого позичальник отримав кредит у розмірі 150680 доларів США, строком повернення до 19 квітня 2029 року.

В якості забезпечення виконання кредитних зобов'язань, 20 квітня 2007 року було укладено договір іпотеки, за умовами якого ОСОБА_1 та ОСОБА_3 передали в іпотеку: садовий будинок за адресою: АДРЕСА_1 та дві земельні ділянки площею 0,0500 га кадастровий номер :06:008:0005 та 0,0530 га кадастровий номер :06:008:0066.

За кредитним договором №014/0398/74/01783 право вимоги неодноразово відступалось, та 24 лютого 2017 року між ТОВ «ФІНАНС ТРАСТ ГРУП» та ТОВ «Фінансова компанія «Інновація» було укладено договір відступлення прав вимоги (факторингу) №117, а також договір відступлення прав вимоги за договором іпотеки від 20 квітня 2007 року, згідно з якими ТОВ «Фінансова компанія «Інновація» отримало право вимоги до ОСОБА_1 та ОСОБА_3 за кредитним договором №014/0398/74/01783 та за договором іпотеки, загальна сума вимоги 2 215 789,69 грн.

Водночас, за кредитним договором №014/0999/44/01702 право вимоги також неодноразово відступалось:

25 вересня 2020 року між ПАТ «Фідобанк», який є правонаступником ВАТ «Акціонерний комерційний банк «Престиж» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПУАТ «Фідобанк» Білої І.В. та ТОВ «Спектрум Ессетс» укладено договір про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, відповідно до умов якого останній набув право вимоги банку до позичальників, іпотекодавців, поручителів, у тому числі і за кредитним договором №014/0999/44/01702 від 26 березня 2007 року та договором іпотеки №014/0999/44/01702;

23 жовтня 2021 року між ТОВ «Спектрум Ессетс» та ТОВ «ІНКОМ-ФІНАНС» укладено договір про відступлення прав за договором іпотеки №014/0999/44/01702 від 26 березня 2007 року;

23 жовтня 2021 року між ТОВ «ІНКОМ-ФІНАНС» та ОСОБА_1 укладено договір відступлення прав вимоги за кредитним договором №014/0999/44/01702 від 26 березня 2007 року та договір відступлення прав вимоги за договором іпотеки №014/0999/44/01702, посвідчений приватним нотаріусом Русанюком З.З., реєстровий номер 2107, відповідно до умов яких ОСОБА_1 набув право вимоги до ОСОБА_1 та ОСОБА_3 за вказаним кредитним договором та за договором іпотеки.

У пункті 1.2 договору відступлення прав вимоги вказано, що сторони визнають, що жодне з положень цього договору, а також будь-які платежі, які здійснюватимуться на виконання цього договору, не вважаються та не можуть вважатись фінансуванням первинного кредитора новим кредитором.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 25 січня 2022 року, 23 жовтня 2021 року на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя від 23 жовтня 2021 року №2110, ОСОБА_1 звернув стягнення на предмети іпотеки у позасудовому порядку та набув у власність предмети іпотеки, про що зроблено записи у Реєстрі, рішення про державну реєстрацію №№61107896, 61108181, 61107585.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач посилався на те, що договір відступлення прав вимоги за кредитним договором №014/0999/44/01702 та за договором іпотеки №014/0999/44/01702 на користь ОСОБА_1 є незаконним, оскільки укладений на користь фізичної особи, яка не має права здійснювати фінансові послуги, тому такі договори суперечать ст.203 ЦК України і мають бути визнані недійсними.

Заперечуючи проти позову відповідач ОСОБА_1 посилався на те, що він не надавав ніяких фінансових послуг, всі фінансові послуги вже були надані банком раніше, він лише отримав право вимоги грошової заборгованості, яка вже існувала, при цьому жодних процентів не нараховував. Вважає, що позивачем у цій справі не доведено порушення його прав. Позовні вимоги про скасування рішень нотаріуса задоволенню не підлягають, оскільки вони пов`язані з іншим правочином - договором про задоволення вимог іпотеко держателя від 23 жовтня 2021 року, який у цій справі не оскаржується.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з частинами першою, третьою статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Отже, вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненим правочином.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Таким чином, у ЦК України встановлена можливість замінити кредитора у зобов'язанні шляхом відступлення права вимоги новому кредитору, вчинивши відповідний правочин у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким відступається.

Відповідно до статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов'язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов'язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

Договір факторингу передбачає, зокрема, те, що фактор передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові свою грошову вимогу до третьої особи (боржника).

Отже, за договором факторингу фактор має надавати фінансову послугу, яка полягає в наданні коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, тобто грошові кошти мають передаватися клієнту у розпорядження, і клієнт має сплатити фактору за відповідну послуги з фінансування (надання позики або кредиту).

При цьому сама грошова вимога, передана клієнтом фактору, не може розглядатися як плата за надану фактором фінансову послугу.

Водночас грошова вимога, що передається клієнтом фактору, може відступатися клієнтом фактору у зв'язку з її продажем останньому (частина перша статті 1084 ЦК України) або з метою забезпечення виконання зобов'язання клієнта перед фактором, оскільки за змістом частини другої статті 1084 ЦК України фактор має право у разі невиконання клієнтом зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок заставленої грошової вимоги до боржника.

Таким чином, договір факторингу є змішаним договором, який обов'язково поєднує в собі елементи договору позики або кредитного договору та елементи договору купівлі-продажу грошової вимоги або договору застави грошової вимоги.

Виходячи з цього, правочин який не відповідає ознакам, притаманним договору факторингу, є не договором факторингу, а правочином з відступлення права вимоги (подібний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 вересня 2018 року у справі №909/968/16 (провадження №12-97гс18, пункт 106)).

При цьому, якщо предметом і метою укладеного договору є відступлення права вимоги, а інші умови договору притаманні як договору відступлення права вимоги, так і договору факторингу, то за відсутності доказів, що підтверджують надання новим кредитором фінансової послуги (надання грошових коштів за плату, тобто позики або кредиту) попередньому кредитору, відсутні і підстави вважати такий правочин договором факторингу, а не договором відступлення права вимоги.

Саме таких висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08 серпня 2023 року у справі №910/8115/19 (910/13492/21) (провадження №12-42гс22).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08 листопада 2023 року у справі №206/4841/20 (провадження №14-55цс22) вкотре наголосила на сформульованій правовій позиції, що фізична особа у будь-якому статусі не наділена правом надавати фінансові послуги, зокрема за кредитним договором, оскільки такі надаються лише спеціалізованими установами, якими є банки, або інші установи, які мають право на здійснення фінансових операцій та внесені до реєстру фінансових установ. Відступлення права вимоги за кредитним договором на користь фізичної особи суперечить положенням частини третьої статті 512 та статті 1054 ЦК України, оскільки для зобов'язань, які виникли на підставі кредитного договору, характерним є спеціальний суб'єкт, а саме кредитор - банк або інша фінансова установа. Це ж саме стосується переуступки права іпотеки, у тому випадку, коли вона забезпечує виконання кредитних зобов'язань.

Водночас Велика Палата Верховного Суду погодилася з раніше викладеним у постанові від 16 березня 2021 року у справі №906/1174/18 (провадження №12-1гс21) висновком про можливість відступлення права вимоги за кредитним і забезпечувальним договорами на користь не тільки фінансових установ, а й фізичних осіб лише за обставин, коли попередній кредитор (банк) був позбавлений банківської ліцензії та перебуває у процедурі ліквідації.

З урахуванням наведеного, відступлення права вимоги за кредитним і забезпечувальним договорами на користь фізичних осіб є можливим за обставин, коли попередній кредитор (банк) був позбавлений банківської ліцензії та перебуває у процедурі ліквідації.

Аналогічна позиція міститься і у постановах Верховного Суду від 07 лютого 2024 року у справах №369/12596/19, №761/5658/18.

Згідно відомостей Національного банку України 18 липня 2016 року було прийнято рішення про ліквідацію ПУАТ «Фідобанк».

Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що ПУАТ «Фідобанк» перебуває в стані припинення.

Таким чином, наявні правові підстави для укладення оспорюваного договору між фінансовою установою та фізичною особою, оскільки діяльність первісного кредитора-банка ПУАТ «Фідобанк» перебуває в стані припинення.

Отже, зважаючи на те, що предметом укладеного між ТОВ «ІНКОМ-ФІНАНС» та ОСОБА_1 договору відступлення прав вимоги за кредитним договором №014/0999/44/01702 від 26 березня 2007 року та за договором іпотеки №014/0999/44/01702 є вимога, яка належала неплатоспроможному банку, підстав вважати, що фізична особа не могла укладати вказаний договір не має.

Подібний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 10 січня 2024 року у справі №295/13441/19.

А відтак, доводи апеляційної скарги про те, що оспорюваний договір відступлення прав від 21 жовтня 2021 року, укладений між відповідачем ОСОБА_1 та відповідачем ТОВ «ІНКОМ-ФІНАНС», суперечить вимогам ЦК України, оскільки завдяки ньому фактично здійснений перехід прав вимоги за кредитним договором від фінансової установи (кредитодавця) до фізичної особи, яка в свою чергу не може бути кредитором у даному зобов'язанні спростовуються вищевикладеним.

Враховуючи, що у справі, яка переглядається, вимоги про визнання недійсним договору відступлення права вимоги є безпідставними, судом не встановлено факту порушеного права позивача, то й вимога про скасування рішень державного реєстратора про реєстрацію права власності задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч.4 ст.367 ЦПК України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

Оскільки суд першої інстанції дійшов правильного по суті висновку щодо відмови в задоволенні позову ТОВ «Фінансова компанія «Інновація», однак з помилкових мотивів, не врахувавши вищезазначеного, отже судове рішення підлягає зміні з викладенням його мотивувальної частини в редакції цієї постанови.

Керуючись ст.ст.268, 367, 368, 374, 376, 381-383 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інновація» - задовольнити частково.

Рішення Оболонського районного суду міста Києва від 21 липня 2023 року змінити, виклавши його мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину постанови зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 07 березня 2024 року.

Головуючий:

Судді: