Справа № 182/7046/23
Провадження № 2-о/0182/11/2024
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

10.01.2024 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Кобеляцької - Шаховал І.О.

секретар Іванова Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Нікополі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , заінтересована особа - Нікопольський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління юстиції (м.Одеса), про встановлення факту родинних відносин, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , заінтересована особа - Нікопольський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління юстиції (м.Одеса), звернулась до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що ОСОБА_3 перебувала у шлюбі з ОСОБА_4 , який був зареєстрований виконкомом Дмитрівської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області 28 лютого 1998 року за актовим записом № 1. Від даного шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_1 у м.балашиха московської області російської федерації народилась дочка ОСОБА_5 , про що балашихським відділом ЗАГС Головного управління ЗАГС московської області було видано свідоцтво про народження дитини, серії НОМЕР_1 . Рішенням Нікопольського міськрайонного суду від 15 липня 2017 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 був розірваний. Після розірвання шлюбу ОСОБА_3 було присвоєно прізвище « ОСОБА_3 ». Дочка заявника ОСОБА_5 , згідно з рішенням ГУ ДМС України в Дніпропетровській області від 24 квітня 2019 року, набула громадянства України, на підставі частини 1 статті 7 Закону України «Про громадянство України» з моменту свого народження, про що 17 травня 2019 року була видана Довідка № 726/19 про реєстрацію особи громадянином України. У зв`язку із втратою свідоцтва про народження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заявниця звернулась до Нікопольського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) щодо отримання свідоцтва про народження дитини. Листом № 61С/31.16-23 від 10 листопада 2023 року Нікопольський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) повідомив ОСОБА_2 про неможливість надати запитувану інформацію у зв`язку с тим, що відділами ДРАЦС припинено міжнародно-правове співробітництво у сфері надання правової допомоги с установами рф. Через відсутність свідоцтва про народження дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та неможливості його поновлення через повномасштабну триваючу збройну агресію російської федерації, заявник не має можливості підтвердити родинний зв`язок з дочкою. На даний час, у зв`язку з погіршенням ситуації у м.Нікополі та Нікопольському районі через воєнну агресію рф, заявниця бажає виїхати з неповнолітньою дитиною за кордон, але для отримання дозволу на перетин державного кордону, оскільки дитина не досягла 16-річного віку, заявниці необхідно встановити факт родинних відносин з дочкою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . У зв`язку з вищевикладеним, у заявниці виникла необхідність звернутись до суду з заявою про встановлення того факту, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є дочкою заявника.

В судове засідання заявниця не прибула, від її представника надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, заяву підтримали та на її задоволенні наполягали (а.с.16-17).

Представник Нікопольського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління юстиції (м.Одеса), будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, в судове засідання не прибув, 04 січня 2024 року надав до суду заяву, в якій просив суд розгляд справи проводити за їх відсутності та прийняти рішення, у відповідності до вимог чинного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України, неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

У зв`язку з наведеним, суд дійшов висновку про можливість розгляду даної справи за відсутності учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд приходить до наступного.

Згідно зі ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод", кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.

У частині четвертій статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до § 23 рішення ЄСПЛ від 06 вересня 2007 року, заява № 3572/03 у справі «Цихановський проти України», національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також, чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні.

Як встановлено судом, заявниця по справі перебувала у зареєстровано шлюбі з ОСОБА_4 , який був зареєстрований виконкомом Дмитрівської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області 28 лютого 1998 року за актовим записом № 1 (а.с.5). Від шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_1 у м.балашиха московської області російської федерації у подружжя народилась донька ОСОБА_5 , про що балашихським відділом ЗАГС Головного управління ЗАГС московської області було видано свідоцтво про народження дитини, серії НОМЕР_1 . При цьому, згідно матеріалів справи, Рішенням Нікопольського міськрайонного суду від 15 липня 2017 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 був розірваний та після розірвання шлюбу ОСОБА_3 було присвоєно прізвище « ОСОБА_3 ». Відповідно до довідки № 726/19, ОСОБА_5 , згідно з рішенням ГУ ДМС України в Дніпропетровській області від 24 квітня 2019 року, набула громадянства України на підставі частини 1 статті 7 Закону України «Про громадянство України» з моменту її народження (а.с.9). Як вбачається з матеріалів справи, заявниця в листопаді 2023 року звернулась до Нікопольського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) з заявою щодо отримання свідоцтва про народження дитини, оскільки оригінал документу було втрачено. Однак, листом № 61С/31.16-23 від 10 листопада 2023 року Нікопольський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) повідомив ОСОБА_2 про неможливість надати запитувану інформацію у зв`язку з тим, що відділами ДРАЦС припинено міжнародно-правове співробітництво у сфері надання правової допомоги с установами рф.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Спірні правовідносини щодо встановлення факту, що має юридичне значення, регулюються Главою 6 Розділу IV ЦПК України.

У п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», судам роз`яснено, що, відповідно до п.1 ч.1 ст.273 ЦПК України (п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України), суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Стаття 78 ЦПК України встановлює вимоги, згідно яких доказ вважається допустимим.

Статтею 318 ЦПК України передбачено, що у заяві про встановлення юридичного факту повинно бути зазначено, який факт заявник просить встановити та з якою метою, причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт, докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

Отже, суд може встановити юридичний факт у тому разі, коли особою вчинено всі можливі заходи по отриманню необхідних документів, і виключно за наявності об`єктивних причин, які не залежать від волі особи, що обумовлюють неможливість отримання документу на підтвердження юридичного факту.

Таким чином, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що з наданих заявником документів, про які було зазначено вище, можливо встановити факт родинних відносин між заявницею та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженкою м.балашиха московської області росії, громадянкою України, яка є донькою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Тобто, подані документи беззаперечно вказують на родинні відносини між вищевказаними особами. Тому, зважаючи на вищенаведене, обґрунтованість вимог заявниці, шляхом подання відповідних доказів, знайшли своє підтвердження, що свідчить про той факт, що вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст.78, 81, 259, 315, 318 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , заінтересована особа - Нікопольський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління юстиції (м.Одеса), про встановлення факту родинних відносин - задовольнити.

Встановити той факт, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м.балашиха московської області росії, громадянка України, є дочкою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 .

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: І. О. Кобеляцька-Шаховал