Тальнівський районний суд Черкаської області
Справа № 2-360/12
У Х В А Л А

14 лютого 2024 р. м. Тальне

Тальнівський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Дьяченка Д.О.

при секретарі Табачківській М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 , боржник ОСОБА_2 про видачу дубліката виконавчого листа,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 від імені якої діє представник ОСОБА_3 звернулася до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого документа №2-360/12 виданого 11.02.2013 р. Тальнівським районним судом Черкаської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 , боргу в розмірі 44000 грн. посилаючись на те, що на даний час оригінал виконавчого листа втрачено у зв`язку із знищенням виконавчого провадження, а докази надіслання його стягувану відсутні, тому заявниця просить видати дублікат виконавчого листа, так як документ втрачений з поважних причин. Також в заяві заявник зазначає, що в разі, якщо суд буде вважати, що стягувачем пропущений строк на видачу дублікату виконавчого листа, вирішити питання про продовження цього строку, а бо про його поновлення.

В судовому засіданні представник заявниці ОСОБА_3 заяву підтримав повністю.

В судовому засіданні представник боржника ОСОБА_2 ОСОБА_5 проти задоволення заяви заперечила посилаючись на те, що із заявою про видачу дубліката виконавчого листа можна звернутися лише в межах строків пред`явлення його до виконання. Строк для пред`явлення виконавчого листа №2-360/12 від 11.02.2023 р., враховуючи постанову про повернення виконавчого документу стягувану від 22.06.2017 р. по ВП №51559656 закінчився 23.06.2020 року, посилання стягувача про відновлення пропущенного строку або його продовження для видачі дублікату виконавчого листа у зв`язку з введенням карантину та військового стану як поважною причиною пропущеного строку є безпідставними.

Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви, виходячи із наступного.

Згідно з рішенням Тальнівського районного суду Черкаської області від 2-360/12 задоволено позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення боргу та сплати відсотків за прострочення грошового зобов`язання задовольнити.

На підставі даного рішення стягувачу ОСОБА_4 було видано виконавчий лист №2-360/12.

Відповідно до п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Відповідно до ст. 22 ЗУ «Про виконавче провадження» в редакції, яка діяла на час набрання вказаним вище рішенням законної сили, виконавчі листи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом 1 року.

Постановою державного виконавця Тальнівського РВ ДВС ГТУЮ у Черкаській області Мілевською Н.А. від 04.07.2016 р. було відкрито виконавче провадження (ВП №51559656) з виконання виконавчого листа №2-360 від 11.02.2013 р., тобто стягувач ОСОБА_6 звернулась до виконавчої служби із заявою про відкриття виконавчого листа №2-360/12 в 2016 році з пропущенням встановленого законодавством, що діяло на той момент строку пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Відповідно до п.1.ч.4 ст.12 ЗУ «Про виконавче провадження» строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі: пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Суд вважає, що оскільки строк пред`явлення виконавчого листа до виконання станом на момент відкриття виконавчого провадження закінчився, то положення п. 1.ч.4 ст.12 ЗУ «Про виконавче провадження» не можуть бути застосовані до спірних правовідносин, адже переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання об`єктивно можливе лише до моменту закінчення такого строку. При цьому, доказів поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання станом на 04.07.2016 р. суду не надано.

Відповідно до ст. 126 ЦП України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Вирішуючи питання про поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання суд виходить з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що згідно з постановою старшого державного виконавця Тальнівського районного відділу ДВС ГТУЮ у Черкаській області Мілевської Н.А. від 22.05.2017 р. повернуто стягувачу виконавчий лист №2-360/12 від 11.02.2013 р. про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 боргу в сумі 44000 грн. у виконавчому провадженні №51559656.

В обґрунтування поважності причин пропуску строку заявниця посилається на те, що у зв`язку зі знищенням виконавчого провадження докази надіслання виконавчого листа стягувачу відсутні, тому наявні підстави вважати, що виконавчий лист втрачено з поважних причин. Також заявниця посилається на карантинні обмеження, які були введені у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби.

В судовому засіданні було встановлено, що дійсно, виконавче провадження№№51559656 було передано до архіву Тальнівського відділу державної виконавчої служби у Звенигородському районі Черкаської області ЦМУ МЮ (м. Київ), де зберігалося протягом 3 років та після закінчення строку зберігання, було знищено за Актом про вилучення виконавчих проваджень для знищення від 31 грудня 2020 року.

З викладеного слідує, що оскільки матеріали виконавчого провадження були знищені, то суд не має об`єктивної можливості пересвідчитись в обґрунтованості доводів заявниці про те, що виконавчий лист їй не був направлений рекомендованим поштовим відправленням та, що саме з цієї причини остання своєчасно не звернулась до суду за захистом своїх прав.

Також за наявними матеріалами справи не прослідковується вчинення заявницею, як стягувачем за виконавчим провадженням, будь-яких активних дій, спрямованих на реальне виконання виконавчого документа, відсутні будь-які відомості про те, що заявниця протягом шести років будь-яким чином цікавилась ходом виконання чи ознайомлювалась з матеріалами виконавчого провадження. Також суд враховує і ту обставину, що на виконанні у Тальнівському районному відділі ДВС у Звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває виконавче провадження №51549848 по стягненню аліментів з ОСОБА_2 , яким ОСОБА_4 як стягувач, активно цікавилась та неодноразово отримувала довідки розрахунки заборгованості.

Крім того, у своїй заяві заявниця зазначає: «В разі, якщо суд буде вважати, що стягувачем пропущений строк на видачу дубліката виконавчого листа, вирішити питання про продовження цього строку або про його поновлення.», на що суд зауважує, що використання заявницею такої мовної конструкції, за якої вона одночасно стверджує про дотримання строку та на можливість продовження цього строку або його поновлення не може розглядатись як клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку, оскільки в порушення принципу диспозитивності вимагає від суду фактично самостійно ставити питання, ініціювання якого знаходиться у виключній компетенції заявника.

Також суд зауважує, що нормами чинного законодавства України передбачена лише можливість поновлення пропущених строків пред`явлення виконавчого листа до виконання та не передбачено можливості продовження чи поновлення строку на видачу дубліката виконавчого листа, як зазначено у заявлених ОСОБА_1 вимогах.

На підставі викладеного, керуючись ст. 259, 260 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , боржник ОСОБА_2 про видачу дубліката виконавчого листа залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали виготовлено 19.02.2024 р.

Суддя Д.О. Дьяченко