Справа № 471/1117/23
Провадження №2-з/471/3/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" лютого 2024 р. смт. Братське

Братський районний суд Миколаївської області

у складі:

головуючого судді Гукової І.Б.,

за участю секретаря Холоденко І.Ю.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду смт. Братське заяву представника позивача, адвоката Петренко Олени Володимирівни про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Братського районного суду Миколаївської області із заявою про забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вчиняти будь-які дії із земельною ділянкою з кадастровим номером :03:000:0446, площею 6,0381 га, спрямовані на зміну орендаря, обробку земельної ділянки.

В заяві про забезпечення позову заявник вказує на те, що відповідно до Договору оренди землі від 22.07.2011 року вказана земельна ділянка знаходиться в оренді ФГ «Водолій-2» до 2061 року. Як вбачається з інформації Державного земельного кадастру про право власності на речові права на земельну ділянку, 08.09.2022 року ОСОБА_4 передав в оренду земельну ділянку ОСОБА_3 . Позивач вважає, що вказаний договір є недійсним, тому звернувся до суду із позовом про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 . У зв`язку з чим вважає за необхідне заборонити відповідачам вчиняти дії, спрямовані на зміну орендаря, обробку земельної ділянки. Невжиття заходів забезпечення позову, зважаючи на протиправні дії відповідачів, на думку заявника, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду та поновити порушені права та інтереси позивача у разі задоволення заявленого позову.

Розглянувши заяву про забезпечення позову з доданими документами, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Згідно з п. п. 1, 2, 4 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; шляхом заборони іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору.

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

За приписами ч. 10 ст. 150 ЦПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Як зазначено у постанові Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року N 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Пунктом 4 зазначеної постанови передбачено, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Таким чином, у вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. […] Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. […] Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».

Зі змісту заяви про забезпечення позову вбачається, що заявник просить суд заборонити ОСОБА_4 та ОСОБА_3 вчиняти дії, спрямовані на зміну орендаря земельної ділянки, що на думку суду є належним способом забезпечення позову, оскільки невжиття таких заходів в подальшому може призвести, у разі укладання нових договорів оренди, до необхідності залучення нових сторін до участі у справі, та як наслідок, затягування строків розгляду справи.

Що стосується вимог щодо заборони відповідачам проводити дії обробітку земельної ділянки то забезпечення позову у такий спосіб у заяві заявником не обґрунтовано, не зазначено, яким чином незабезпечення позову у такий спосіб буде перешкоджати виконанню судового рішення у разі задоволення позову.

Отже, дослідивши заяву про забезпечення позову, слід дійти висновку, що заява про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 150, 151 суд,-

У Х В А Л И В

Заяву про забезпечення позову задовольнити частково.

Заборонити ОСОБА_4 та ОСОБА_3 вчиняти будь-які дії із земельною ділянкою з кадастровим номером :03:000:0446, площею 6,0381 га, спрямовані на зміну орендаря.

В іншій частині у задоволенні заяви-відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів.

СуддяІ.Б. Гукова