Дата документу 26.02.2024
Справа № 501/1051/14-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2024 року Іллічівський міський суд Одеської області в складі:

головуючого судді Пушкарського Д.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Тимко М.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Іллічівського міського суду Одеської області заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню у справі №501/1051/14-ц за позовом публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

До Іллічівського міського суду Одеської області звернулась ОСОБА_1 із заявою (т.2 а.с.16-20) в якій просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист №501/1051/14-ц; 2/501/10/2014, виданий Іллічівським міським судом Однської області 18.02.2015 на підставі рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 08.05.2014.

Заява мотивована тим, що рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 08.05.2014 стягнуто з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 890398,13 грн. та судовий збір у розмірі 3441,00 грн.

16.03.2015 постановою державного виконавця ВДВС Іллічівського МУЮ Одеської області було відкрито виконавче провадження №46758729 про стягнення боргу у розмірі 890398,13 грн. та судового збору у розмірі 3441,00 грн. В результаті переговорів між ОСОБА_1 та представником АТ «УкрСиббанк» було врегульовано питання погашення заборгованості, та ОСОБА_1 сплатила заборгованість перед банком, однак 26.07.2022 року державним виконавцем Чорноморського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Шестопаловою Ю.К. було відкрито ВП № 69502150 на підставі постанови № 46758729 від 16.03.2015 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Чорноморського ВДВС в Одеському районі Одеської області ПМУМЮ (м. Одеса) виконавчий збір в розмірі 89039,81 грн.

Вважаючи, що обов`язок боржника за виконавчим листом №501/1051/14-ц; 2/501/10/2014 відсутній, заявник була вимушена звернутись до суду з вказаною заявою.

Розгляд справи заявник просила провести без її участі.

Представник АТ «УкрСиббанк» та представник Чорноморського відділу ДВС в судове засідання не з`явились, про причини неявки не сповістили.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 08.05.2014, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 13.01.2015, задоволені позовні вимоги АТ «УкрСиббанк», стягнуто з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 890398,13 грн. та судовий збір у розмірі 3441,00 грн. (т.1 а.с.76, 127-128)

На підставі вказаного рішення Іллічівським міським судом Одеської області видано виконавчий лист №501/1051/14-ц; 2/501/10/2014.

Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 30.11.2015, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 07.04.2016, відмовлено у задоволенні заяви АТ «УкрСиббанк» про ухвалення додаткового рішення у справі (т.1 а.с.157, 183-184).

Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 25.10.2016, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 29.03.2017, відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відстрочку виконання рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 08.05.2016 (т.1 а.с.221-223, т.2 а.с.12-14).

Листом начальника Чорноморського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Пасікова О. за №58623 від 12.12.2023 повідомлено, що на виконанні у відділі перебували виконавчі провадження:

- №46758388 з примусового виконання виконавчого листа №501/1051/2014-ц, 2/501/10/2014, виданого 18.02.2015 Іллічівським міським судом Одеської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» судового збору у розмірі 34441,00 грн.;

- №46759729 з примусового виконання виконавчого листа №501/1051/2014-ц, 2/501/10/2014, виданого 18.02.2015 Іллічівським міським судом Одеської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 890398,13 грн.

Вищезазначені виконавчі провадження 19.03.2021 повернуті стягувачу на підставі п.1 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» (стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа) (т.2 а.с.23).

26.07.2022 державним виконавцем Чорноморського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Шестопаловою Ю.К. було відкрито виконавче провадження №69502150 з виконання постанови №46758729 від 16.03.2015 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Чорноморського ВДВС в Одеському районі Одеської області ПМУМЮ (м. Одеса) виконавчого збору в розмірі 89039,81 грн. (а.с.24,25).

Згідно довідки, наданої АТ «Укрсиббанк» (т.2 а.с.40), права вимоги за кредитним договором №0 від 18.09.2007, укладеного між АТ «Укрсиббанк» та ОСОБА_1 , відступлені ТОВ «ФК «ФІНАКТИВ», , на підставі Договору факторингу 10/10/2019 від 10 жовтня 2019 року.

Для отримання інформації по даним кредитним правовідносинам, а також актуальних відомостей щодо розміру існуючої заборгованості за кредитним договором №0 від 18.09.2007, ОСОБА_1 рекомендовано звернутись безпосередньо до нового кредитора - ТОВ «ФК «ФІНАКТИВ», , адреса: 03142, місто Київ, проспект Палладіна Академіка, будинок 18/30 (т.2 а.с.40).

Доказів звернення до нового кредитора ТОВ «ФК «ФІНАКТИВ» з метою отримання інформації щодо розміру існуючої заборгованості за кредитним договором №0 від 18.09.2007, ОСОБА_1 суду не надала.

З клопотанням про залучення до участі у справі нового кредитора та про витребування доказів на підтвердження існуючої заборгованості за кредитним договором № від 18.09.2007, або відсутності такої, ОСОБА_1 до суду не зверталась.

З наданих копій квитанцій (т.2 а.с.41) вбачається, що ОСОБА_1 10.10.2019 здійснила платіж на суму 6818,00 грн., та на суму 205858,14 грн., призначення платежу: погашення кредиторської заборгованості згідно кредитного договору №804.

Згідно ст.ст.12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до положень частини другої статті 432 ЦПК України, суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

За змістом вказаної норми виконавчий документ може бути визнаний судом таким, що не підлягає виконанню лише у випадку: 1) якщо його було видано помилково; 2) якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

При цьому словосполучення «або з інших причин» стосується саме припинення обов`язку боржника, який підлягає виконанню. Підстави припинення зобов`язання визначені главою 50 розділу І книги п`ятої ЦК України.

Так, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань, переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: - видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); - коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; - видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; - помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; - видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; - пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Аналіз вказаних норм дає підстави для висновку, що законодавець встановлює підстави, за яких суд визнає виконавчий документ, зокрема виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, також, у разі якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Однак, перелік підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за змістом статті 432 ЦПК України, не є виключним, оскільки передбачає також інші підстави для прийняття такого рішення, ніж прямо зазначені у цій нормі процесуального права.

У цьому випадку саме на суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню з урахуванням права стягувача на повне виконання рішення суду та права боржника на захист від подвійного стягнення. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження.

Як роз`яснив вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в інформаційному листі від 01 липня 2015 року «Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» у зв`язку з відсутністю чіткого визначення "інших причин" для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, у суддів виникали труднощі під час її застосування. Так, словосполучення «або з інших причин» не стосується припинення обов`язку боржника, який підлягає виконанню, а є іншими причинами, наприклад, в апеляційному чи касаційному порядку скасовано чи змінено рішення суду, або ж у зв`язку з нововиявленими обставинами, а виконавчий документ ще не виконаний.

Окрім того, за своїм змістом частина друга статті 432 ЦПК України передбачає визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню як повністю так і частково, а тому підстави, якими заявник обґрунтовує свою заяву, можуть бути наслідком як повного так і часткового визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, а отже як повного так і часткового задоволення заяви, поданої відповідно до цієї норми закону.

Таким чином, передумовою для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню є одна з наступних обставин: - помилковість видачі виконавчого листа; - боржником чи іншою особою було добровільно виконано рішення суду, внаслідок чого обов`язок припинився; - обов`язок боржника припинився з інших причин (передання відступного, зарахування, прощення боргу, поєднання боржника і кредитора в одній особі, інші підстави припинення зобов`язання, передбачені главою 50 Цивільного кодексу України).

Отже, закон не передбачає можливості визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, якщо він виданий компетентним судом і є належним виконавчим документом.

Сутність процедури визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню полягає, насамперед, у встановленні обставин та фактів, що свідчать про відсутність матеріального обов`язку боржника, які виникли після ухвалення судового рішення (визнання мирової угоди), або наявність процесуальних підстав, які свідчать про помилкову видачу судом виконавчого документу.

Разом з тим, за наявності рішення суду з обов`язком боржника щодо виплати боргу, яке набрало законної сили та підлягає виконанню, боржником при зверненні до суду із заявою про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, не доведено, що ним було добровільно виконано зазначене рішення суду, внаслідок чого його обов`язок припинився, або його обов`язок, як боржника, припинився з інших причин, передбачених положеннями статті 432 ЦПК України.

Згідно зі статтею 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Положення статті 129-1 Конституції України визначають, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Виконання судових рішень та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод 1950 року.

Таким чином, проаналізувавши заяву боржника та наявні в матеріалах справи докази, керуючись вищенаведеними положеннями цивільного законодавства, суд дійшов висновку про відсутність підстав для визнання виконавчого листа №501/1051/14-ц; 2/501/10/2014 таким, що не підлягає примусовому виконанню.

Керуючись ст.ст.259-260, 261, 432 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню у справі №501/1051/14-ц за позовом публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - відмовити в повному обсязі.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя