Єдиний унікальний номер 133/3134/23
Номер провадження 2/133/146/24
23.02.24 м. Козятин
Козятинський міськрайонний суд Вінницької області
Головуючого судді Щерби Н.Л.
за участю секретаря Білокура Д.В.,
представника позивача ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Хмільницької окружної прокуратури Вінницької області, поданої в інтересах держави в особіГоловного управління Держгеокадастру у Вінницькій області до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Товариство з обмеженою відповідальністю "Агродім-Іва", про припинення права власності на земельну ділянку шляхом її конфіскації,-
У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позов підтримала, просила задовольнити позовні вимоги. Не заперечувала щодо заочного розгляду справи.
Представник Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області у судове засідання не з`явився, однак надав до суду заяву, в якій просить провести розгляд справи за його відсутності, позов задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце проведення судових засідань у відповідності до ч. 11 ст. 128 ЦПК України шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті судової влади України, в жодне судове засідання по даній цивільній справі не з`явилася. Будь-яких заяв та клопотань, а також відзиву на позовну заяву, від відповідача на адресу суду не надходило.
Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, однак надав до суду заяву, в якій просить провести розгляд справи за його відсутності.
Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, доходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення прокурора та дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, виходячи з такого.
Земельна ділянка перебуває в оренді в Товариства з обмеженою відповідальністю "Агродім-Іва" на підставі договору б/н від 14 серпня 2017 року. Строк дії договору оренди 7 років, тобто до 23 жовтня 2023 року з правом пролонгації.
31 травня 2023 року керівник Хмільницької окружної прокуратуринаправив Головному управлінню Держгеокадастру у Вінницькій області листа за № 56-2568вих-23, в якому повідомив про виявлене порушення ст. 81 Земельного кодексу України із вимогою відповідно до ч.ч. 2, 4 ст. 145 Земельного кодексу України вжити заходи щодо його усунення, у тому числі в судовому порядку, проте уповноваженим державним органом заходів щодо конфіскації земельної ділянки в дохід держави не вжито, листом №0-2-0.6-2893/2-23 від 16 червня 2023 року прокуратуру повідомлено про неможливість звернення до суду із відповідним позовом у зв`язку з неможливістю сплати судового збору.
Інтереси держави в суді представляє прокурор на підставі положень ч. 3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", де передбачено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі їх порушення або загрози порушення, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.
Статтями 13, 14 Конституції України визначено, що земля є об`єктом права власності Українського народу, від імені якого права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Земля є основним національним багатством, що знаходиться під особливою охороною держави.
Відповідно до ст. 1 Земельного кодексу України, земля в Україні є національним багатством і перебуває під особливою охороною закону.
Згідно норм ст. 19 Земельного кодексу України, землі сільськогосподарського призначення віднесено до категорії особливо цінних.
Відповідно до ч. 5 ст. 22 Земельного кодексу України, набуття у власність земельних ділянок сільськогосподарського призначення здійснюється з урахуванням вимог ст. 130 цього Кодексу, а саме: іноземцям, особам без громадянства та юридичним особам заборонено набувати частки у статутному (складеному) капіталі, акції, паї, членство у юридичних особах (крім як у статутному (складеному) капіталі банків), які є власниками земель сільськогосподарського призначення.
Частиною ч. 2 ст. 81 Земельного кодексу України передбачено, що іноземні громадяни та особи без громадянства можуть набувати права власності лише на земельні ділянки несільськогосподарського призначення в межах населених пунктів, а також на земельні ділянки несільськогосподарського призначення за межами населених пунктів, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві приватної власності. Вимогами даної статті визначено, що іноземні громадяни та особи без громадянства можуть набувати права власності на земельні ділянки вищевказаних категорій з наступних підстав: придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; викупу земельних ділянок, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві власності; прийняття спадщини.
Згідно з ч. 3 ст. 81 Земельного кодексу України, іноземці та особи без громадянства можуть набувати права власності на земельні ділянки відповідно до частини другої цієї статті у разі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) викупу земельних ділянок, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві власності; в) прийняття спадщини.
Відповідно до ч. 4 ст. 81 Земельного кодексу України, землі сільськогосподарського призначення, прийняті у спадщину іноземцями, а також особами без громадянства, протягом року підлягають відчуженню.
У разі невиконання цієї вимоги настають наслідки, передбачені ч. 2, 4 ст. 145 Земельного кодексу України, а саме: у разі, якщо відповідно до закону власник земельної ділянки зобов`язаний відчужити її протягом певного строку і земельна ділянка не була відчужена ним протягом такого строку, така ділянка підлягає конфіскації за рішенням суду. Конфіскована земельна ділянка за рішенням суду підлягає продажу на земельних торгах. Ціна проданої на земельних торгах земельної ділянки, за вирахуванням витрат, пов`язаних з її продажем, виплачується її колишньому власнику.
Таким чином, нормами Земельного кодексу України чітко визначені права іноземців щодо спадкування земельних ділянок сільськогосподарського призначення та обов`язок припинити право власності на земельні ділянки сільськогосподарського призначення шляхом її відчуження протягом року.
Пунктом 10 ч. 1 ст. 346 Цивільного кодексу України, визначено конфіскацію як одну з підстав припинення права власності.
Частиною 5 ст. 41 Конституції України визначено, що конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом.
Згідно пункту "е" ч. 1 ст. 140 Земельного кодексу України, однією з підстав примусового припинення права власності на земельну ділянку є невідчуження земельної ділянки іноземними особами та особами без громадянства у встановлений строк у випадках, визначених цим Кодексом.
Примусове припинення прав на земельну ділянку відповідно до п. "в" ч. 1 ст. 143 Земельного кодексу України, здійснюється у судовому порядку у разі конфіскації земельної ділянки.
У правовому висновку Верховного Суду України, викладеному в постанові від 18 вересня 2013 року (справа № 6-92 цс13) зазначено, що основною метою ст. 1 Першого протоколу до Конвенції є попередження свавільного захоплення власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном.
Таким чином, особа може бути позбавлена її власності лише в інтересах суспільства, на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права, а при вирішенні питання про можливість позбавлення особи власності має бути дотримано справедливої рівноваги між інтересами суспільства та правами власника.
Згідно ст. 125 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації таких прав.
Право власності на земельну ділянку відповідач ОСОБА_2 набула 13 червня 2017 року після державної реєстрації речового права на нерухоме майно. Однак, у подальшому та по даний час остання дану земельну ділянку не відчужила, чим безпідставно порушила річний строк, встановлений ч. 4 ст. 81 Земельного кодексу України, а тому наявні всі підстави для конфіскації цієї ділянки у власність держави, з огляду на що суд позовні вимоги задовольняє повністю.
Крім того, відповідно до ст. 264 ЦПК України, суд під час ухвалення судового рішення вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати. При цьому відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог , інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд керується положеннями ст. 141 ЦПК України, відповідно до яких судовий збір в розмірі 2 684 гривні 00 копійок, сплачений позивачем, слід стягнути на його користь з відповідача.
Керуючись ст.ст. 13, 14, 41 Конституції України, ст.ст. 346, 348 ЦК України, ст. 22, 80, 81, 125, 140, 143, 145 ЗК України, ст.ст. 141, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд, -
Позов Хмільницької окружної прокуратури Вінницької області, поданої в інтересах держави в особіГоловного управління Держгеокадастру у Вінницькій області до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Товариство з обмеженою відповідальністю "Агродім-Іва", про припинення права власності на земельну ділянку шляхом її конфіскації задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь Вінницької обласної прокуратури судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 684 гривні.
Відповідачу, який не з`явився в судове засідання копія заочного рішення направити в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду може бути подана до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його підписання.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Сторони у справі:
відповідач ОСОБА_2 , громадянка російської федерації.
Суддя: