УХВАЛА

02 лютого 2024 року

м. Київ

справа № 626/513/22

провадження № 61-17177ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Фаловської І. М. (суддя-доповідач), Карпенко С. О.,

Сердюка В. В.,

розглянув касаційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на заочне рішення Красноградського районного суду Харківської області від 12 квітня 2023 року та постанову Харківського апеляційного суду від 19 жовтня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості зі сплати орендної плати за договором оренди земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2022 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі - ФОП ОСОБА_1 ) про стягнення заборгованості зі сплати орендної плати за договором оренди земельної ділянки від 08 грудня 2016 року у розмірі 121 507,73 грн.

Красноградський районний суд Харківської області заочним рішенням

від 12 квітня 2023 року позов ОСОБА_2 задовольнив.

Стягнув з ФОП ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 заборгованість зі сплати орендної плати за 2019-2021 роки за договором оренди земельної ділянки від 08 грудня 2016 року у розмірі 121 507,73 грн.

Вирішив питання про розподіл судових витрат.

Харківський апеляційний суд постановою від 19 жовтня 2023 року заочне рішення Красноградського районного суду Харківської області від 12 квітня 2023 року залишив без змін.

З огляду на резолютивну частину постанови Харківського апеляційного суду від 19 жовтня 2023 року, постанова апеляційного суду відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України оскарженню не підлягає.

У листопаді 2023 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга

ФОП ОСОБА_1 на заочне рішення Красноградського районного суду Харківської області від 12 квітня 2023 року та постанову Харківського апеляційного суду від 19 жовтня 2023 року.

Верховний Суд ухвалою від 08 січня 2024 року визнав наведені в клопотанні ФОП ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне скарження підстави неповажними.

Касаційну скаргу ФОП ОСОБА_1 на заочне рішення Красноградського районного суду Харківської області від 12 квітня 2023 року та постанову Харківського апеляційного суду від 19 жовтня 2023 року залишив без руху та надав строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали. Запропонував заявнику: надати докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного судового рішення суду апеляційної інстанції; подати документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону. Попередив про наслідки невиконання вимог вказаної ухвали.

У січні 2024 року до Верховного Суду на виконання вимог ухвали суду

від 08 січня 2024 року від ФОП ОСОБА_1 надійшла заява про усунення недоліків, до якої надані докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного судового рішення суду апеляційної інстанції, а також документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі відповідно до закону. Попередив про наслідки невиконання вимог вказаної ухвали.

У касаційній скарзі заявник порушує клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень з посиланням на те, що строк пропущений з поважних причин, оскільки повний текст постанови Харківського апеляційного суду від 19 жовтня 2023 року отриманий представником заявника 02 листопада 2023 року, що підтверджується копією конверта та супровідного листа Харківського апеляційного суду від 23 жовтня 2023 року щодо направлення копії постанови від 19 жовтня 2023 року на його адресу, а також інформацією щодо направлення поштових відправлень Українського державного підприємства поштового зв`язку «Укрпошта», з вказівкою часу приймання та отримання, згідно з номером ідентифікатора поштового відправлення.

Відповідно до частин другої, третьої статті 390 ЦПК України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій

статті 394 цього Кодексу.

Конституційне право на судовий захист передбачає як невід`ємну частину такого захисту поновлення порушених прав і свобод громадян, правомірність вимог яких встановлена в належному судовому процесі.

Одним із визначальних критеріїв для прийняття судом рішення про поновлення чи непоновлення строку є досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами окремої особи. Дотримання строків стосується всіх учасників спору, які мають право на справедливий суд.

Перевіривши доводи клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень та додані до касаційної скарги матеріали, зокрема докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного судового рішення суду апеляційної інстанції, суд вважає, що клопотання

ФОП ОСОБА_1 підлягає задоволенню, оскільки наведені заявником обставини свідчать про наявність поважних причин пропуску строку на оскарження, що є підставою для його поновлення.

Отже, недоліки касаційної скарги, визначені ухвалою Верховного Суду

від 08 січня 2024 року, усунуті.

Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Предметом спору у цій справі є вимоги про стягнення заборгованості зі сплати орендної плати за договором оренди земельної ділянки, тобто ціна позову становить 121 507,73 грн, яка станом на 01 січня 2023 року не перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 684 грн х 250 = 671 000 грн).

Отже, дана справа не є справою з ціною позову, що перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, є незначної складності та не належить до виключень, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.

Конституційний Суд України Рішенням від 22 листопада 2023 року

№ 10-р(II)/2023 визнав такими, що не відповідають Конституції України

(є неконституційними), пункти 1 та 5 частини шостої статті 19 ЦПК України. Разом з тим вказаним рішенням не визнано неконституційними пункти 2, 3, 4 частини шостої статті 19 ЦПК України, які є застосовними при кваліфікації справи як малозначної.

Касаційна скарга містить посилання на випадки, передбачені підпунктами «б», «в» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення у цій справі підлягають касаційному оскарженню, а тому заявник вважає, що наявні підстави для відкриття касаційного провадження.

Забезпечення Верховним Судом єдності судової практики є реалізацією принципу правової визначеності, що є одним з фундаментальних аспектів верховенства права та гарантує розумну передбачуваність судового рішення.

Європейський суд з прав людини зауважує, що національні суди мають вибирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо (рішення

у справі «Воловік проти України», заява № 15123/03, від 06 грудня 2007 року).

Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність (пункт 4.1. Рішення Конституційного Суду України від 02 листопада 2004 року № 15-рп/2004).

З огляду на зміст касаційної скарги, особа, яка подає касаційну скаргу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу (підпункти «б», «в» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України), а тому судові рішення у цій справі підлягають касаційному оскарженню.

Касаційна скарга подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України.

Підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення чи відмови

у відкритті касаційного провадження немає.

Відповідно до частини першої статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.

Згідно з частиною восьмою статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу. Якщо разом з касаційною скаргою подано заяви чи клопотання, суд в ухвалі про відкриття касаційного провадження встановлює строк, протягом якого учасники справи мають подати свої заперечення щодо поданих заяв чи клопотань, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

У касаційній скарзі як на підставу касаційного оскарження судових рішень заявник посилається:

- на пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України (суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку);

- на пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України (судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою

статті 411 цього Кодексу), а саме зазначає, що суд прийняв рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі (пункт 8 частини першої статті 411 ЦПК України); суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи (пункт 3 частини третьої статті 411 ЦПК України).

Отже, доводи касаційної скарги містять підстави, передбачені

частиною другою статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження.

Також до касаційної скарги додано клопотання про зупинення виконання оскаржуваних судових рішень до закінчення їх перегляду в касаційному порядку.

Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.

Відповідно до частини першої статті 436 ЦПК України суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Заява (клопотання) про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії має містити обґрунтування необхідності зупинення виконання рішення або зупинення його дії, такими мотивами, зокрема, може бути відкриття виконавчого провадження щодо примусового виконання судового рішення, неможливість повороту виконання рішення у разі його скасування тощо.

З урахуванням завдань та основних засад цивільного судочинства, визначених частинами першою, третьою статті 2 ЦПК України, вирішуючи питання про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема, у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки. Клопотання про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії має бути мотивованим та містити обґрунтовані підстави для зупинення виконання судового рішення, які підтверджені належними та допустимими доказами.

Оскільки ФОП ОСОБА_1 не навів обґрунтованих доводів щодо необхідності зупинення виконання заочного рішення Красноградського районного суду Харківської області від 12 квітня 2023 року та постанови Харківського апеляційного суду від 19 жовтня 2023 року до закінчення їх перегляду в касаційному порядку, у задоволенні клопотання слід відмовити.

Проте, слід зазначити, що заявник не позбавлений права повторно звернутися із заявою (клопотанням) про зупинення виконання оскаржуваних судових рішень до закінчення їх перегляду в касаційному порядку, з наведенням обґрунтування, підтверджені належними та допустимими доказами.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу. У разі необхідності учасники справи можуть бути викликані для надання пояснень у справі.

Керуючись статтею 389, 390, 394, 395, 402, 436 ЦПК України, Верховний Суд

у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Клопотання Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень задовольнити.

Поновити Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження заочного рішення Красноградського районного суду Харківської області від 12 квітня 2023 року та постанови Харківського апеляційного суду від 19 жовтня 2023 року.

Відкрити касаційне провадження у даній справі.

Витребувати з Красноградського районного суду Харківської області цивільну справу № 626/513/22 за позовом ОСОБА_2 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості зі сплати орендної плати за договором оренди земельної ділянки.

У задоволенні клопотання Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про зупинення виконання заочного рішення Красноградського районного суду Харківської області від 12 квітня 2023 року та постанови Харківського апеляційного суду від 19 жовтня 2023 року до закінчення їх перегляду до касаційного провадження відмовити.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:І. М. Фаловська С. О. Карпенко В. В. Сердюк