ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/7548/17 Номер провадження 22-ц/814/1185/24Головуючий у 1-й інстанції Тімошенко Н.В. Доповідач ап. інст. Дорош А. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2024 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді - доповідача Дорош А.І.

Суддів: Лобова О.А., Триголова В.М.

при секретарі: Коротун І.В.

учасники справи:

відповідач ОСОБА_1

переглянув у судовому засіданні в м. Полтава цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 10 травня 2022 року, постановлену суддею Тімошенко Н.В., повний текст ухвали складений дата не вказана

у справі за заявою ОСОБА_1 про поворот виконання рішення у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в якому просив стягнути з ОСОБА_1 на його користь заборгованість у розмірі 122 680,54 грн., з яких: 80 000 грн. сума завдатку у подвійному розмірі; 35 763,28 грн пеня; 1 157,26 грн. 3% річних; 5 760 грн. інфляційне збільшення боргу, вирішити питання судових витрат.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 07 лютого 2018 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задоволено. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість у розмірі 122 680,54 грн.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 05 січня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 07 лютого 2018 року та додаткове рішення цього ж суду від 10 листопада 2021 року - скасовано, ухвалено нове рішення по суті позову. Позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 44 181,92 грн., які складаються з: 40 000 грн. - безпідставно отриманих коштів; 581,92 грн. 3% річних; 3 600 грн. інфляційних втрат. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

22.03.2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про поворот виконання рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 02 лютого 2018 року.

Заява мотивована тим, що 30.07.2021 року ним згідно квитанції №98971068 від 30.07.2021 року на рахунок Шевченківського ВДВС м. Полтава перераховано 131 101,56 грн. на погашення боргу, з врахуванням виконавчого збору, тобто, рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 02 лютого 2018 року ним повністю виконано, що підтверджується постановою державного виконавця про закриття виконавчого провадження. Рішенням суду апеляційної інстанції зменшено розмір заборгованості, що підлягала стягненню, тому є підстави для повороту виконання рішення суду.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 10 травня 2022 року заяву ОСОБА_1 про поворот виконання рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 07 лютого 2018 року, ухваленого у справі №554/7548/17 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задоволено.

У порядку повороту виконання рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 07.02.2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 - 78 498,67 грн.

Ухвала суду мотивована тим, що ураховуючи те, що рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 07.02.2018 року та додаткове рішення від 10.11.2021 року (які набрали законної сили) скасовані постановою Полтавського апеляційного суду і ухвалено нове рішення, яким фактично зменшено суму заборгованості, яку стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , до 44 181,92 грн., тому кошти у сумі 78 498,67 грн., стягнуті за рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 07.02.2018 року, підлягають поверненню ОСОБА_1 в порядку повороту виконання рішення суду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати.

Апеляційна скарга мотивована тим, що під час розгляду заяви про поворот виконання рішення, суд першої інстанції незаконно застосував до спірних правовідносин ч.2 ст. 444 ЦПК України, якою врегульовано поворот виконання рішення в разі, якщо рішення після його виконання скасовано і справу передано на новий розгляд. Отже, вказана норма може бути застосована лише в разі скасування рішення та повернення справи на новий розгляд, а в даному випадку рішенням Полтавського апеляційного суду від 05 січня 2022 року було скасовано рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 02 лютого 2018 року та ухвалено нове рішення по суті позову без повернення справи на новий розгляд. Крім того, звертає увагу, що до заяви ОСОБА_1 про поворот виконання рішення додано постанову про закінчення виконавчого провадження, в якій зазначено дати платіжних доручень, що відмінні від наданих ОСОБА_1 квитанцій, а отже матеріали справи містять розбіжності, що не дають можливості зробити беззаперечний висновок про сплату коштів на виконання судового рішення, що, в свою чергу, є обов`язковою умовою для винесення ухвали про поворот виконання рішення.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. 1. ст. 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно матеріалів справи встановлено, що рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 07 лютого 2018 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість всього у розмірі 122 680,54грн.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 05січня 2022 року, рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 07лютого 2018 року та додаткове рішення від 10 листопада 2021 року - скасовано і ухвалено нове рішення по суті позову, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 44 181,92 грн., які складаються з 40 000 грн. -безпідставно отриманих коштів, 581,92 грн. - 3% річних, 3600 грн. - інфляційних втрат.

Ураховуючи те, що вказане рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 07.02.2018 року та додаткове рішення від 10.11.2021 року (які набрали законної сили) скасовані постановою Полтавського апеляційного суду від 05.01.2022 року і ухвалено нове рішення, яким фактично зменшено суму заборгованості, яку стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , до 44 181,92 грн., тому суд першої інстанції дійшов висновку, що кошти у сумі 78 498,67 грн., стягнуті за рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 07.02.2018 року, підлягають поверненню ОСОБА_1 в порядку повороту виконання рішення суду.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується колегія суддів апеляційного суду, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 444 Цивільного процесуального кодексу України, суд апеляційної чи касаційної інстанції, приймаючи постанову, вирішує питання про поворот виконання, якщо, скасувавши рішення (визнавши його нечинним), він: закриває провадження у справі; залишає позов без розгляду; відмовляє в позові повністю; задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.

Якщо рішення після його виконання скасовано і справу повернуто на новий розгляд, суд, ухвалюючи рішення, вирішує питання про поворот виконання, якщо під час нового розгляду справи він: закриває провадження у справі; залишає позов без розгляду; відмовляє в позові повністю; або задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі. Суд вирішує питання про поворот виконання, якщо за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами він: закриває провадження у справі; залишає позов без розгляду; відмовляє в позові повністю; задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі. Якщо скасовано рішення третейського суду, боржникові повертається все те, що з нього стягнуто на користь стягувача за вказаним рішенням. Питання про поворот виконання рішення суд вирішує за наявності відповідної заяви сторони. До заяви про поворот виконання рішення шляхом повернення стягнутих грошових сум, майна або його вартості додається документ, який підтверджує те, що суму, стягнуту за раніше прийнятим рішенням, списано установою банку або майно вилучено державним або приватним виконавцем. За подання заяви про поворот виконання судовий збір не сплачується. При вирішенні питання про поворот виконання судового рішення суд може вжити заходів щодо забезпечення позову. Якщо питання про поворот виконання рішення не було вирішено судом відповідно до частин першої - третьої цієї статті, заява відповідача про поворот виконання рішення розглядається судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Заява про поворот виконання може бути подана протягом одного року з дня ухвалення відповідного рішення суду апеляційної чи касаційної інстанції або з дня ухвалення рішення при новому розгляді справи.

Поворот виконання рішення представляє собою повернення стягувачем боржнику всього, що ним було отримано за скасованим згодом рішенням з метою відшкодування боржнику збитків, завданих виконанням рішення. Отже, поворот виконання є процесуальною формою поновлення судом порушених прав боржника, що забезпечує можливість зворотного стягнення зі стягувача всього безпідставно отриманого ним за скасованим рішенням. З іншого боку, поворот виконання рішення є самостійним засобом захисту прав сторін, який повинен здійснюватися шляхом подання заяви про поворот виконання.

Настання повороту виконання можливе у разі: одержання позивачем (стягувачем) майна або грошових сум у порядку виконання рішення суду; скасування такого рішення і закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, або відмова у задоволенні позову чи заміна рішення шляхом задоволення позову в меншому розмірі, або скасування рішення з поверненням справи на новий розгляд, при якому позовні вимоги у меншому розмірі чи має місце відмову у їх задоволенні.

В порядку повороту виконання відповідачеві повертається все стягнуте з нього за скасованим рішенням (гроші, певні речі) у повному обсязі. Поворот виконання допустимий лише у обсязі безпідставно отриманого за скасованим рішенням.

Аналізуючи норми процесуального права щодо повороту виконання рішення суду, слід виходити, що таке може бути застосовано належним судом якщо буде встановлено, що рішення суду було виконано до його скасування.

Отже, за умови якщо питання про поворот виконання рішення суду не вирішувалось судом при новому розгляді справи або судом апеляційної чи касаційної інстанції, чинне законодавство встановлює єдину можливість вирішення цього питання судом першої інстанції (чи іншим судом, в якому перебуває справа) стосовно рішення, яким з відповідача стягнуто певне майно.

Як визначено у ст. 446 Цивільного процесуального кодексу України, процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом. Процесуальні питання, пов`язані з виконанням рішень інших органів (посадових осіб), вирішуються судом за місцем виконання відповідного рішення.

Поворот виконання рішення це процесуальна форма захисту прав боржника. Він можливий лише після набрання судовим рішенням законної сили. Його суть у поверненні стягувачем боржнику всього одержаного за скасованим рішенням.

Як зазначив Конституційний Суд у рішенні від 02.11.2011 у справі №13-рп/2011, поворот виконання рішення це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням. Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна (або виконаних дій), оскільки правова підстава для набуття майна (виконання дій) відпала.

Отже, інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна (або виконаних дій), оскільки правова підстава для набуття майна (виконання дій) відпала.

Відповідно до ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Крім того, поворот виконання рішення можливий за будь-якими справами, але за наявності таких умов: 1) щоб позивач отримав від відповідача в порядку виконання рішення майно чи гроші; 2) щоб виконане рішення було скасовано вище стоячим судом повністю чи змінено із задоволенням позовних вимог у меншому розмірі. В усіх інших випадках розгляд питань про повернення стягненого в порядку цивільного судочинства відбуватися не може.

Вказаний висновок узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 23 січня 2018 року (справа №203/2612/13-ц).

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 02 лютого 2018 року було задоволено позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості (а.с. 41-43).

11 березня 2019 року за заявою ОСОБА_2 йому видано виконавчий лист ( а.с. 47).

Постановою державного виконавця Шевченківського ВДВС у м. Полтава від 11 серпня 2021 року закінчено виконавче провадження №62700139 з примусового виконання виконавчого листа №554/7548/17, виданого 01 березня 2019 року Октябрським районним судом м. Полтави про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу у розмірі 122 680,54 грн. на підставі повного виконання боржником судового рішення та сплати боргу (а.с. 107).

Постановою Полтавського апеляційного суду від 05 січня 2022 року рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 02 лютого 2018 року скасовано, ухвалено нове рішення по суті позовних вимог, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість всього у розмірі 44 181,92 грн. (а.с. 84-93).

З врахуванням викладеного, матеріалами справи підтверджено, що позивач ОСОБА_2 отримав від відповідача ОСОБА_1 в порядку виконання рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 02 лютого 2018 року грошові кошти у розмірі 122 680,54 грн., виконане рішення було скасовано апеляційним судом із задоволенням позовних вимог у меншому розмірі, тому наявні підстави для повороту виконання рішення згідно ст. 444 ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги про неточності у зазначенні платіжних квитанції, то такі доводи не спростовують висновків суду першої інстанції, оскільки згідно квитанції №98971068 від 30.07.2021 року ОСОБА_1 сплатив 131 101,66 грн. на рахунок Шевченківського ВДВС у м .Полтава в якості погашення боргу за виконавчим провадженням №62700139, виконавче провадження №62700139 постановою державного виконавця від 11.08.2021 року було закінчено у зв`язку з повною сплатою боргу.

Доказів щодо неналежного чи не в повному обсязі виконання рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 02 лютого 2018 року матеріали справи не містять, як і не містять доказів оскарження та скасування постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження від 11 серпня 2021 року.

Отже, ухвалу суду першої інстанції постановлено з додержанням норм процесуального права та підстав для її зміни або скасування не вбачається.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для висновку про неправильне застосування норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення питання щодо повороту виконання рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

З огляду на викладене та керуючись ч. 1 ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, так як рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З підстав вищевказаного, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу - без задоволення, а ухвалу суду - без змін, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 367 ч.1,2, 368 ч. 1, 374 ч.1 п.1, 375 ч.1, 381 384 ЦПК України, Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 02 лютого 2018 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 06 березня 2024 року.

СУДДІ: А. І. Дорош О. А. Лобов В. М. Триголов