Провадження № 2/755/576/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"08" лютого 2024 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Катющенко В.П.,

при секретарі - Яхно П.А.

за участю - представника позивача - ОСОБА_1

представників відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва, цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , треті особи: Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації, Орган опіки та піклування Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації, про зобов`язання не чинити перешкоди в спілкуванні з дитиною та визначення способу порядку участі у вихованні дитини, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач, ОСОБА_3 , звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому з урахуванням уточнених позовних вимог, просить суд: зобов`язати ОСОБА_4 не чинити перешкоди ОСОБА_3 у спілкуванні з малолітньою донькою - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; визначити наступний порядок участі ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з малолітньою донькою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме: систематичні побачення кожної середи з 17:00 години до 20:00 години та кожної суботи з 11:00 години до 20:00 години за місцем реєстрації дитини: АДРЕСА_1 , без присутності матері; у період відсутності ОСОБА_5 в Україні, визначити систематичні побачення кожної середи з 17:00 години до 20:00 години та кожної суботи з 11:00 години до 20:00 години, шляхом спілкування з дитиною засобами електронного зв`язку: telegram, viber, whatsapp, на аккаунт за номером телефону: НОМЕР_1 .

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 , який був розірваний рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 29.09.2014 у справі № 381/3201/1-ц. В шлюбі у сторін народилась дочка - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 02.06.2015 у справі № 381/1440/15-ц ухвалено про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 , аліментів на утримання доньки - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі частки заробітку (доходу) щомісяця, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду (06.04.2015) і до досягнення дитиною повноліття. Вказав, що аліменти на утримання спільної доньки - ОСОБА_5 , сплачує у повному обсязі, заборгованість відсутня.

При цьому, фактично з квітня 2021 року у нього з відповідачем почалися непорозуміння щодо його участі у вихованні доньки, її відвідуванні, штучні перешкоди зі сторони відповідача та стосовно неможливості нормального спілкування із донькою. Всі його намагання нормальним, мирним шляхом врегулювати даний спір призводять лише до конфліктів, оскільки відповідач перешкоджає йому, не бажає його присутності та штучно створює такі обставини, через які останній не може нормально зустрічатися з донькою. Після марних спроб вирішити розбіжності мирним шляхом звернувся до Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації із заявою про визначення способів участі батька у вихованні малолітньої дитини, за результатами розгляду якої, Дніпровська районна в місті Києві державна адміністрація винесла розпорядження № 372 від 27.05.2021, відповідно до якого було визначено участь батька ОСОБА_3 у вихованні малолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у формі спілкування з малолітньої донькою щосереди з 17:00 години до 20:00 години, та щосуботи з 11:00 години до 20:00 години, перші два місяці в присутності матері дитини ОСОБА_4 , а надалі без присутності матері дитини. Фактично з моменту прийняття розпорядження щодо встановлення графіку його спілкування з їх спільною малолітньою донькою відповідач ігнорує рішення третьої особи, продовжує чинити перешкоди його спілкуванню з донькою та його участі у її вихованні. Під час кожної відмови відповідача надати йому можливість спілкуватися з спільною донькою неодноразово були викликані працівники поліції для фіксації даних фактів відмови.

Після чисельних марних спроб вирішити дане питання мирним шляхом, шляхом переговорів, взаємних поступок з метою недопущення страждань та негативного впливу на дитину, вимушений звернутися до суду із даною позовною заявою, оскільки питання виховання дитини батьки вирішують спільно, позивач зобов`язаний брати участь у вихованні своєї дитини і має право на особисте спілкування з дочкою, а відповідач та інші особи не мають права перешкоджати йому спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні.

Ухвалою судді Дніпровського районного суду м. Києва Чех Н.А. від 23.07.2021 відкрито провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації, про зобов`язання не чинити перешкоди в спілкуванні з дитиною та визначення способу порядку участі у вихованні дитини та призначено розгляд справи у порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання.

07.09.2021 до суду від представника відповідачки ОСОБА_4 - ОСОБА_2 надійшов відзив на позовну заяву з доказами на його обґрунтування, у якому остання просила позовні вимоги задовольнити частково посилаючись на те, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 є батьками дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідно до витягу з розпорядження Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації №372 від 27.05.2021 визначено участь батька ОСОБА_3 у вихованні малолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у формі спілкування з малолітньою донькою щосереди з 17:00 години до 20:00 години, та щосуботи з 11:00 години до 20:00 години, перші два місяці в присутності матері дитини ОСОБА_4 , а надалі без присутності матері дитини.

Зазначила, що ОСОБА_4 ніколи не чинила перешкоди у спілкуванні дитини з її батьком та завжди виконувала розпорядження №372 від 27.05.2021, а звернення ОСОБА_3 до працівників поліції з заявами про вчинення нібито перешкод у спілкуванні з дитиною, жодним чином не підтверджують той факт, що вона здійснювала такі перешкоди. Позивач, не приходячи до дитини у зазначені ним дати, телефонував до поліції та писав відповідні заяви. Крім того, будь-яких доказів щодо здійснення перешкод у спілкуванні також ним не надано, свідки подій 02.06.2021, 05.06.2021 09.06.2021, 12.06.2021, 16.06.2021, 19.06.2021, 03.07.2021 відсутні. Зокрема, працівники поліції на виклик ОСОБА_6 у зазначені дати безпосередньо за місцем проживання дитини не виїжджали, факту здійснення перешкод не фіксували. При цьому, суддею Дніпровського районного суду м. Києва Федосєєвим С.В. було розглянуто матеріали справи, які надійшли з органу опіки та піклування Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 184 КУпАП, та постановлено провадження у справі - закрито на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення. Копія листа Дніпровського управління поліції ГУ НП у м. Києві від 29.06.2021 №Г-2854/125/50-2021, надана позивачем до суду, не містить інформації з приводу чого позивач звертався до правоохоронних органів 08.06.2021, окрім цього зазначена дата звернення не є датою спілкування батька з дитиною відповідно до розпорядження №372 від 27.05.2021. Із зазначених дат лише 16.06.2021 позивач приходив до дитини разом з працівниками поліції, відповідач з дитиною знаходилися вдома за адресою: АДРЕСА_2 , мати підготувала дитину для зустрічі з батьком та пропонувала їй провести час з ним, однак дитина була дуже налякана присутністю працівників поліції, примусом та сварками позивача, заплакала та категорично відмовилась від зустрічі з батьком, відповідач не може насильно примусити дитину до такого спілкування. Протягом липня та серпня 2021 року, коли позивач приходив до дитини відповідно до розпорядження органу опіки та піклування, відповідач готувала дитину для прогулянок та спілкування з позивачем, проте дитина категорично відмовлялась від спілкування з батьком, що фіксували та продовжують фіксувати працівники поліції. Вплинути на дитину та примусити її спілкуватись з батьком ні відповідач, ні працівники поліції не мають можливості, оскільки дитина відмовляється виходити на такі зустрічі.

Крім того, ОСОБА_3 протягом багатьох років взагалі не спілкувався з дочкою та ухилявся від виконання своїх батьківських обов`язків, тому дитина відмовляється від спілкування з ним зараз, відповідач не може насильно примусити дитину до такого спілкування. Після народження дитини, через три дні позивач покинув відповідача з дитиною та тривалий час був відсутній в житті дитини, з дитиною не спілкувався і життям її ніяк не цікавився. Відповідно до Висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Фастівської міської ради про доцільність та відповідність інтересам дитини позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно малолітньої доньки ОСОБА_5 №06-23/4412 від 01.10.2018 було вирішено, що позбавлення батьківських прав є доцільним та таким, що відповідає інтересам дитини. Також, позивача було оголошено у розшук ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області про оголошення розшуку від 16.10.2018, оскільки він рішення суду про стягнення аліментів не виконував, місце знаходження позивача державним виконавцем не було встановлено. Крім цього, ухилення від виконання батьківських обов`язків ОСОБА_7 з моменту народження дитини до березня 2021 року підтверджується багатьма доказами, що давали відповідачу правові підстави позбавити ОСОБА_3 батьківських прав відносно дитини в судовому порядку, однак відповідач забрала подану до суду позовну заяву про позбавлення батьківських прав за вмовляннями ОСОБА_8 з метою не позбавляти дитину спілкування з батьком, якщо він в майбутньому проявить таке бажання. Після цього батько своє відношення до дитини не змінив. Також ОСОБА_3 неодноразово погрожував відповідачу фізичною розправою у зв`язку зі стягненням з нього аліментів на утримання дитини, з приводу чого вона зверталася до правоохоронних органів, яким ОСОБА_3 повідомляв, що дитину своєю не вважає, сплачувати аліменти не збирається, бажає зробити ДНК тест на батьківство. Формальне бажання визначити свою участь у вихованні дитини за рішенням органу опіки та піклування виникло у батька лише у березні 2021 року після вимушеної сплати ним заборгованості зі сплати аліментів у розмірі 134 378,15 грн. (заборгованість за весь період стягнення), коли державним виконавцем були винесені постанови про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України, арешт банківських рахунків, обмеження у праві керування транспортними засобами. Після цього ОСОБА_9 почав мститися відповідачу, штучно створювати докази того, що вона нібито перешкоджає йому у спілкуванні з донькою задля складання протоколів про адміністративне правопорушення, погрожувати та вимагати від неї відмови від отримання аліментів, щоб він більше до них з дитиною не приїжджав та заяви до поліції та органу опіки та піклування не писав. З даного приводу відповідач також зверталася до правоохоронних органів та до органу опіки та піклування. Станом на день подачі позовної заяви до суду позивач мав заборгованість зі сплати аліментів, що підтверджується копією розрахунку заборгованості від 20.07.2021, наданого Новгород-Сіверським міськрайонним відділом державної виконавчої служби Північно- Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми). Враховуючи те, що ОСОБА_3 є батьком дитини та повинен брати участь у вихованні й утриманні дитини, відповідач навпаки прагне, щоб він спочатку встановив психологічний зв`язок з дитиною, спілкувався з нею задля нормального її розвитку. Саме задля цього вона звернулася до приватного дитячого психолога ОСОБА_10 , яка працювала з дитиною. Відповідно до психологічного висновку про стан сімейних взаємовідносин та ставлення дитини до батьків від 30.07.2021 психологом зроблено наступний висновок: «В ставленні до матері у ОСОБА_11 переважають любов, довіра, а також страх втратити контакт. Батько сприймається не як член родини, а як чужий чоловік, з яким іноді доводиться проводити час, і через це на перший план виходять роздратування, образа та сум. Мілана чітко демонструє бажання бути поряд з матір`ю та небажання бути з батьком. Рекомендовано знизити до мінімуму суперечки між батьками щодо доньки у присутності дитини, виключити із спілкування з ОСОБА_11 негативні коментарі про будь-кого з батьків та під час вирішення питання про те, з ким повинна проводити час дівчинка, прислухатись до бажання і рішень дитини». Також за ініціативою відповідача з дитиною працює психолог Дніпровського районного в місті Києві центру соціальних служб.

Вказала, що позивач при визначенні його участі у вихованні дитини має зважати в першу чергу на інтереси дитини та з повагою ставитися до матері дитини. Крім того, позивач має узгоджувати з матір`ю дитини своє спілкування з дитиною та повідомляти заздалегідь про те, чи з`явиться він до дитини для спілкування чи ні у визначені розпорядженням дні.

05.10.2021 до суду від представника відповідачки ОСОБА_4 - ОСОБА_2 надійшло клопотання про долучення доказів.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 16.11.2021 залучено до участі у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації, про зобов`язання не чинити перешкоди в спілкуванні з дитиною та визначення способу порядку участі у вихованні дитини, у якості третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача - Орган опіки та піклування Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації.

24.01.2022 до суду з Служби у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації надійшов висновок органу опіки та піклування Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації від 18.01.2022 № 103/392/41/3, у якому також просили розглядати справи без присутності в судовому засіданні представника Служби та органу опіки та піклування та прийняти рішення в найкращих інтересах дитини.

27.01.2022 до суду представником відповідачки ОСОБА_4 - ОСОБА_2 було подано до суду клопотання про призначення судово-психологічної експертизи, про витребування доказів, про допит свідків, про вислуховування думки дитини.

27.01.2022 ухвалами, постановленими у порядку ч. 4 ст. 259 ЦПК України, не виходячи до нарадчої кімнати із занесенням до протоколу судового засідання, клопотання представника відповідачки ОСОБА_4 - ОСОБА_2 про витребування доказів, про виклик свідків було задоволено.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 27.01.2022 призначено по справі судово-психологічну експертизу, провадження у справі зупинено до проведення експертами Київського науково-дослідного інституту судових експертиз судово-психологічної експертизи; в розпорядження експерті надано матеріали цивільної справи № 755/11541/21.

Розпорядженням керівника апарату Дніпровського районного суду м. Києва № 195 від 28.04.23, відповідно до розділу 2.3.50, 2.3.52 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду призначено повторний автоматичний розподіл вказаної справи.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.04.2023 визначено головуючого суддю у справі - Катющенко В.П.

27.07.2023 до Дніпровського районного суду м. Києва з Київського науково-дослідного інституту судових експертиз повернуто матеріали цивільної справи № 755/11541/21 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , треті особи: Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації, Орган опіки та піклування Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації, про зобов`язання не чинити перешкоди в спілкуванні з дитиною та визначення способу порядку участі у вихованні дитини, без виконання, через відсутність оплати проведення вартості експертизи.

21.08.2023 до Дніпровського районного суду м. Києва надійшла відповідь представника відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_2 на лист суду від 28.07.2023, у якому остання повідомила про те, що оплата судово-психологічної експертизи відповідачем ОСОБА_4 не проводилась, так як ОСОБА_4 з дитиною ОСОБА_5 на підставі статуту тимчасового захисту проживають у Португальській Республіці, у зв`язку із введенням воєнного стану в Україні.

Ухвалою судді Дніпровського районного суду м. Києва Катющенко В.П. від 04.09.2023 прийнято цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , треті особи: Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації, Орган опіки та піклування Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації, про зобов`язання не чинити перешкоди в спілкуванні з дитиною та визначення способу порядку участі у вихованні дитини, до свого провадження, поновлено провадження у цій цивільній справі, призначено справу до підготовчого судового засідання.

29.09.2023 до суду від представника відповідачки ОСОБА_4 - ОСОБА_2 надійшли пояснення, у яких остання пояснила суду, що відповідач разом із донькою, у зв`язку із введенням воєнного стану в Україні, проживають у Португальській Республіці на підставі статусу тимчасового захисту, який після 19.09.2023 їм було продовжено ще на 1 рік. ОСОБА_12 постійно проживає із матір`ю, тому саме матір несе повну відповідальність за безпеку дитини, відтак матір вживає всіх необхідних заходів для забезпечення інтересів своєї дитини, аби вона перебувала та зростала в безпеці. У зв`язку з початком збройної агресії Російської Федерації проти України відповідач втратила постійне місце роботи в Києві, а саме була звільнена з посади касира торговельного залу МВТ в МА «Київ» (Жуляни) 30.05.2022 за угодою сторін. 03.04.2023 в м. Лісабоні ОСОБА_4 та ТОВ «Dominio do Mar-Investimentos Imobiliarios» було укладено безстроковий трудовий договір, відповідно до якого ТОВ «Dominio do Mar-Investimentos Imobiliarios» наймає ОСОБА_4 для виконання функцій, притаманних професійній категорії «Секретар Дирекції». При цьому вказала, що ОСОБА_4 ніколи не чинила перешкоди у спілкуванні дитини з її батьком. Відповідно до відповіді Служби у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в Києві державної адміністрації від 25.09.2023 на адвокатський запит повідомлено, що в період часу з 24.02.2022 по теперішній час Службою лише 11.09.2023 та 12.09.2023 зареєстровано заяви ОСОБА_6 щодо перешкоджання йому у зустрічах із дитиною, тобто упродовж півтора року будь-яких звернень від ОСОБА_6 до Служби не надходило. Також станом на 04.08.2023 ОСОБА_9 має заборгованість зі сплати аліментів у мірі 147 237,15 грн. Відтак, виходячи із особливого характеру обставин справи: складної безпекової ситуації, викликаної збройною агресією Російської Федерації проти України, постійні обстріли на території зареєстрованого місця проживання ОСОБА_4 разом із донькою, вимушений виїзд їх за кордон та отримання ними статусу тимчасового захисту в Республіці Португалії, унеможливлює виїзд за її межі, унеможливлюють на теперішній час особисті побачення позивача з донькою за місцем реєстрації дитини: АДРЕСА_1 . Однак батько не позбавлений права спілкуватися з донькою через мережу інтернет, в тому числі за допомогою відеозв`язку з використанням месенджерів (Telegram, Viber, WhatsApp) та/або програм Zoom, Skype чи ін., а також не позбавлений можливості виїжджати до місця тимчасового захисту дитини, оскільки він є громадянином Азербайджанської Республіки.

02.10.2023 до суду від представника позивача ОСОБА_6 - ОСОБА_13 надійшло клопотання про закриття підготовчого провадження.

02.11.2023 до суду від представника позивача ОСОБА_6 - ОСОБА_13 надійшла заява про уточнення позовних вимог.

03.11.2023 ухвалою, постановленою у порядку ч. 4 ст. 259 ЦПК України, не виходячи до нарадчої кімнати із занесенням до протоколу судового засідання, заяву позивача про уточнення позовних вимог в частині уточнення предмету позову прийнято та встановлено учасникам у справі строки для подання заяв по суті справи.

13.11.2023 до суду від представника відповідачки ОСОБА_4 - ОСОБА_2 надійшов відзив на заяву про уточнення позовних вимог з доказами на його обґрунтування, у якому остання вказала, що ОСОБА_4 разом з дитиною ОСОБА_5 , у зв`язку із введенням воєнного стану в Україні, проживають у Португальській Республіці на підставі статусу тимчасового захисту, який після 19.09.2023 їм було продовжено, після видачі нового сертифікату ОСОБА_4 він буде наданий додатково. Виходячи із особливого характеру обставин справи: складної безпекової ситуації, викликаної збройною агресією Російської Федерації проти України, постійні обстріли на території зареєстрованого місця проживання ОСОБА_4 разом із донькою, вимушений виїзд їх за кордон та отримання ними статусу тимчасового захисту в Португальській Республіці, що унеможливлює виїзд за її межі, унеможливлюють на теперішній час особисті побачення позивача з донькою за місцем реєстрації дитини: АДРЕСА_1 . ОСОБА_4 не заперечує проти спілкування батька з дитиною засобами електронного зв`язку: telegram, viber, ІНФОРМАЦІЯ_4 у період відсутності дитини в Україні, однак дитина має певний постійний розпорядок дня та навчання: з понеділка по п`ятницю з 08:30 год. до 17:00 год. дитина навчається та перебуває у португальській школі «Об`єднання Шкіл де Сау Бруно»; у вівторок та п`ятницю з 18:30 год. до 20:00 год., у четвер з 19:00 год. до 20:30 год. дитина відвідує заняття з гімнастики; щосуботи з 09:30 год. до 17:30 год. дитина відвідує уроки в освітньому центрі «Родина» (м. Лісабон, Португалія). Отже, має бути врахована різниця у часі між Україною та Португальською Республікою, яка складає - 2 години, оскільки, у запропонований позивачем час спілкування з дитиною засобами електронного зв`язку дитина перебуватиме на навчанні, у школі заборонено використовувати мобільні телефони, тому відповідач не зможе забезпечити можливість батька спілкуватися з дитиною засобами мобільного та Інтернет зв`язку у період перебування дитини у школі, відтак визначити наступний порядок участі у вихованні дитини: у період відсутності ОСОБА_5 в Україні визначити спосіб участі позивача у вихованні дитини кожної середи з 19:30 години до 20:30 години (за київським часом) та кожної суботи з 20:30 години до 21:30 години (за київським часом) шляхом спілкування батька з дитиною засобами електронного зв`язку: telegram, viber, whatsapp.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 11.01.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_1 підтримав заявлений позов та просив його задовольнити, з урахуванням уточненого предмету позову, з підстав викладених у ньому. Додатково пояснив суду, що після розірвання шлюбу матір почала перешкоджати у спілкуванні батьку з донькою. У подальшому позивач звертався до Служби у справах дітей та сім`ї, було проведено бесіду з відповідачем. Службою у справах дітей було винесено розпорядження, яким встановлено графік побачень з дитиною, однак конфлікт між сторонами врегульований не був. При цьому, позивач не заперечую проти запропонованого відповідачем графіку спілкування з дитиною на період її знаходження за кордоном.

Представник відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_2 у судовому засіданні просила задовольнити позовні вимоги частково, оскільки відповідач не погоджується із порядком, запропонованим позивачем. Пояснила суду, що відповідач ніколи не чинила перешкоди позивачу у спілкуванні з дитиною. Службою у справах дітей було винесено розпорядження, яким встановлено графік побачень з дитиною. Звернення позивача до правоохоронних органів щодо невиконання зазначеного розпорядження та чинення перешкод у спілкуванні з дитиною не може бути взято до уваги, оскільки відповідача не було притягнуто до відповідальності, а інших доказів на підтвердження перешкод у спілкуванні з дитиною позивачем до суду не надано. Натепер відповідач разом із донькою проживають у Португалії та мають статус тимчасового захисту, відтак особисті зустрічі у м. Києві є неможливими, оскільки відповідач із донькою не відомо коли повернуться до України. При цьому, визначаючи графік спілкування з дитиною слід враховувати навчальний процес доньки та її позаурочні заняття, з урахуванням часових поясів.

Суд, вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини на яких вони ґрунтуються, у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Як убачається з матеріалів справи, ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Києві народилась ОСОБА_5 , батьками якої записані ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 видане Фастівським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області від 15.08.2019.

Згідно витягу з розпорядження Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації № 372 від 27.05.2021, визначено участь батька ОСОБА_3 у вихованні малолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у формі спілкування з малолітньою донькою щосереди з 17:00 години до 20:00 години, та щосуботи з 11:00 години до 20:00 години, перші два місця в присутності матері дитини ОСОБА_4 , а надалі без присутності матері дитини.

Згідно наданих до суду відповідей Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві на звернення ОСОБА_3 , останньому повідомлялось про те, що спір між батьками підлягає вирішенню у порядку ст. 159 Сімейного кодексу України, при цьому матері дитини проведені роз`яснювальні бесіди.

Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 18.08.2021 провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 за ч. 5 ст. 184 КУпАП було закрито на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 06.09.2021 у справі № 755/13977/21 справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_4 повернуто до Служби у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації для належного оформлення.

Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 06.09.2021 у справі № 755/13976/21 справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_4 повернуто до Служби у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації для належного оформлення.

Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 15.09.2021 у справі № 755/14739/21 провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_4 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.184 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 15.09.2021 у справі № 755/14743/21 провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_4 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.184 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 14.02.2022 у справі № 755/1837/22 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , визнано невинуватою у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 184 КУпАП та провадження у справі закрито, на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Згідно відповіді Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві на адвокатський запит ОСОБА_2 , за матеріалами перевірки звернення ОСОБА_3 були прийняті рішення згідно Закону України «Про звернення громадян». Крім того, за матеріалами перевірки звернень ОСОБА_4 були прийняті рішення згідно Закону України «Про звернення громадян».

Згідно відповіді Оболонського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві на адвокатський запит ОСОБА_2 , за матеріалами перевірки заяви ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрованого в ЄО № 17404, про те, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , погрожує фізичною розправою та не виплачує аліменти на спільну малолітню дитину, було встановлено, що в ситуації склалися виключно цивільно-правові відносини, які не входять до компетенції органів поліції, а вирішуються лише в судовому порядку.

Згідно відповіді Служби у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації № від 30.07.2021, 27.07.2021 спеціалістом Служби з ОСОБА_3 проведено профілактично-роз`яснювальну роботу щодо дотримання ним прав ОСОБА_4 та прав малолітньої дитини ОСОБА_5 і попереджено про відповідальність за вчинення домашнього насильства.

Відповідно до психологічного висновку про стан сімейних взаємовідносин та ставлення дитини до батьків психолога, в ставленні до матері у ОСОБА_11 переважають любов, довіра, а також страх втратити контакт. Батько сприймається не як член родини, а як чужий чоловік, з яким іноді доводиться проводити час, і через це на перший план виходять роздратування, образа та сум. Мілана чітко демонструє бажання бути поряд з матір`ю та небажання бути з батьком. Рекомендовано знизити до мінімуму суперечки між батьками щодо доньки у присутності дитини, виключити із спілкування з ОСОБА_11 негативні коментарі про будь-кого із батьків та підчас вирішення питання про те, з ким повинна проводити час дівчинка, прислухатися до бажання і рішень дитини.

Згідно характеристики з місця проживання ЖБК «Електрон» від 15.03.2021 № 12, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 проживає разом із донькою ОСОБА_5 2013 р.н. з березня 2017 року. За роки проживання проявила себе виключно з позитивного боку. Дотримується і поважає права своїх сусідів, активно бере участь у житті будинку. Завжди вчасно оплачує свої комунальні рахунки, не допускаючи заборгованості. В побуті доброзичлива, займається вихованням дитини й забезпечує сім`ю. Олена комунікабельна, ввічлива, без шкідливих звичок.

Відповідно до характеристики ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , учениці 2-Б класу середньої загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 66 Дніпровського району міста Києва, ОСОБА_5 навчається у 2-Б класі. Має навчальні досягнення, що відповідають програмовим вимогам для учнів 2 класу. Має хорошу пам`ять, стійку увагу. Старанна, дисциплінована, працелюбна. Навчається в повну міру, в силу своїх можливостей. Учениця систематично відвідує школу. Повністю забезпечена шкільним приладдям, додатковою літературою. Дитина в школу ходить охайна, доглянута. Має з собою завжди обіди, воду для пиття. В класному колективі у Мілани є багато друзів. Агресії та насильства учениця не проявляє. Мати цікавиться шкільним життям дочки, спілкується з класним керівником та учителями-предметниками. Завжди дослухається порад. Із шкоди дитину забирає мама, а також бабуся.

Згідно висновку Служби у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації № 103/392/41/3 від 18.01.2022, про щодо участі батька у вихованні дитини, враховуючи встановлене, керуючись ст. 158 Сімейного кодексу України, враховуючи рекомендації комісії з питань захисту прав дитини Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, орган опіки та піклування, вважає за доцільне визначити участь батька у вихованні малолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у формі спілкування з малолітньою донькою щосереди з 17:00 год. до 20:00 год., та щосуботи з 11:00 год. до 20:00 год., за місцем реєстрації дитини: АДРЕСА_1 , без присутності матері.

Відповідно до довідки Секретаріату сільської ради де Баркарена № 479/2022 від 22.09.2022, що засвідчує місце проживання, ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_6 мешкає у населеному пункті ОСОБА_15 , за адресою: АДРЕСА_3 .

Згідно довідки директора навчального закладу Базової Інтегральної школи де ОСОБА_16 від 31.07.2023, ОСОБА_17 , яка народилася в Україні, дочка ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , отримала еквіваленсію 3-го класу 1-го циклу базової освіти.

Згідно довідки Об`єднання шкіл де ОСОБА_16 від 25.09.2023, учениця ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зарахована до навчального закладу на 2023/2024 навчальний рік до 4-ВЛ класу, ученицею під номером 15. У 2022/2023 навчальному році навчалася та успішно закінчила 3-й клас.

Відповідно до розрахунку заборгованості Новгород-Сіверського відділу державної виконавчої служби у Новгород-Сіверському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 07.08.2023 № 21880, зі сплати алміентів боржник ОСОБА_3 станом на 04.08.2023 мав заборгованість, що складає 147 237,15 грн.

Згідно листа Служби у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації № від 25.09.2023, в період часу з 24.02.2022 по теперішній час Службою 11.09.2023 та 12.09.2023 зареєстровано заяви ОСОБА_6 щодо перешкоджання йому у зустрічах із дитиною, тобто невиконання рішення органу опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації.

Згідно довідки Українського освітньо-культурного центру «Родина» від 06.11.2023, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у 2023/2024 роках навчається в 5 класі Державного ліцею «Міжнародна українська школа» (м. Київ, Україна) та культурно-освітнього центру «Родина» (м.Лісабон, Португалія) та відвідує уроки в освітньому центрі «Родина» щосуботи з 9:30 до 17:30.

За приписами ч. 8, 9 ст. 7 Сімейного кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Частиною третьою статті 51 Конституції України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно із ст. 159 Сімейного кодексу України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Таким чином, згідно вимог закону батьки мають переважне право при визначенні порядку та способу виховання дитини.

За нормою ч. 2 ст. 16 Закону України «Про охорону дитинства» батьки, інші члени сім`ї та родичі, зокрема ті, які проживають у різних державах, не повинні перешкоджати одне одному реалізувати право дитини на контакт з ними, зобов`язані гарантувати повернення дитини до місця її постійного проживання після реалізації нею права на контакт, не допускати неправомірної зміни її місця проживання.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, між сторонами склалися спірні правовідносини щодо спілкування батька із донькою, у зв`язку з чим виникла необхідність у встановленні порядку та способів участі батька у вихованні та спілкуванні з донькою в судовому порядку.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 3 Конвенції ООН про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Відповідно до ч.2 ст. 6 Конвенції про права дитини передбачено, що Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання та здоровий розвиток дитини.

З Преамбули та статті 5 Конвенції про права дитини встановлено, що дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточені, в атмосфері щастя, любові і розуміння. Держава поважає відповідальність, права і обов`язки батьків належним чином управляти і керувати дитиною щодо здійснення прав дитини і робити це згідно зі здібностями дитини, що розвиваються.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому випадку, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Умовами повноцінного виховання дитини є постійний контакт з батьками та контакт з іншими родичами. Вказана стаття закріплює право на спілкування в широкому розумінні, яке включає в себе не тільки особисті зустрічі, але й спілкування по телефону, поштою, електронною поштою та іншими засобами зв`язку.

Згідно із ст. 1 Закону України «Про охорону дитинства» контакт з дитиною - це реалізація матір`ю, батьком, іншими членами сім`ї та родичами, у тому числі тими, з якими дитина не проживає, права на спілкування з дитиною, побачення зазначених осіб з дитиною, а також надання їм інформації про дитину або дитині про таких осіб, якщо це не суперечить інтересам дитини.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 10 Закону України «Про охорону дитинства» держава здійснює захист дитини від усіх форм фізичного і психічного насильства, образи, недбалого і жорстокого поводження з нею у тому числі з боку батьків або осіб, які їх замінюють.

У ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» зазначено, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього.

При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зав`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (справа «Мамчур проти України»).

Як убачається позовної заяви, позивач прагне спілкуватися зі своєю донькою ОСОБА_11 , підтримувати батьківські стосунки та приймати участь у її вихованні.

Згідно із ч. 2 ст. 1 Сімейного кодексу України метою регулювання сімейних відносин є зміцнення сім`ї як соціального інституту і як союзу конкретних осіб; утвердження почуття обов`язку перед батьками, дітьми та іншими членами сім`ї; побудови сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки; забезпечення кожної дитини сімейним вихованням, можливістю духовного та фізичного розвитку.

Положеннями ч. 1 ст. 151 СК України передбачено, що батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини.

У ч.2 ст. 155 Сімейного кодексу України визначено, що батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Таким чином, вирішуючи спір щодо усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способу порядку участі у вихованні дитини, приймаючи до уваги встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що вимоги позивача ОСОБА_3 про зобов`язання не чинити перешкоди в спілкуванні з дитиною та визначення способу порядку участі у вихованні дитини, підлягають частковому задоволенню.

Так, оцінюючи матеріали справи у їх сукупності, зважаючи на встановлене, суд вважає, що доводи позивача в обґрунтування наявності перешкод у його спілкуванні з донькою не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, у зв`язку з чим задоволенню не підлягають. В той же час вимоги щодо встановлення способів участі позивача у вихованні дитини мають не суперечити інтересам малолітньої дитини ОСОБА_5 , виходячи з її віку, фізичного та морального розвитку. При цьому, суд приходить до висновку, що матір малолітньої дитини, зокрема відповідач ОСОБА_4 зобов`язана вчиняти дії по забезпеченню спілкування доньки із батьком, сприяти налагодженню та підтримці між ними емоційного контакту. Таке спілкування, з урахуванням встановлених обставин судом, не має впливати на емоційний стан дитини, суперечити її інтересам та погіршувати психологічний стан дитини. Зважаючи на викладене, суд вважає за доцільне визначити наступний графік спілкування ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з малолітньою донькою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме: у період відсутності ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в Україні, шляхом спілкування батька з дитиною засобами електронного зв`язку: telegram, viber, whatsapp, на аккаунт за номером телефону: НОМЕР_1 , кожної середи з 19:30 години до 20:30 години (за Київським часом (Україна)) та кожної суботи з 20:30 години до 21:30 години (за Київським часом (Україна)). При вирішенні такого регламенту спілкування, суд виходив з того, що наразі ОСОБА_5 проживає за межами території України, відвідує навчальні заклади та має відповідний розпорядок дня, який не має погіршувати звичний спосіб життя та дозвілля дитини. Разом з цим, у задоволенні позовних вимог про особисті зустрічі позивача з дитиною за місцем її реєстрації у м. Києві, слід відмовити, зважаючи на те, що наразі дитина проживає з відповідачем закордоном, відтак вирішення способу участі у вихованні дитини, шляхом особистих зустрічей позивача з донькою не є доцільним у розрізі встановлених судом обставин.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Аналізуючи вищевикладені обставини, оцінюючи докази в їх сукупності, з позиції належності та допустимості кожного з них, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , треті особи: Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації, Орган опіки та піклування Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації, про зобов`язання не чинити перешкоди в спілкуванні з дитиною та визначення способу порядку участі у вихованні дитини.

Керуючись Законом України «Про охорону дитинства», Конвенцією про права дитини від 20.11.1989, ст.ст. 1, 7, 19, 159, 257, 263 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 2, 10, 13, 48, 49, 51, 76, 77-81, 89, 102, 133, 137, 141, 158, 209, 210, 247, 263, 265, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП: НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_4 ) до ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ), треті особи: Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації (, Харківське шосе, 4-А, м. Київ), Орган опіки та піклування Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації (бул. Івана Котляревського, 1/1, м. Київ) про зобов`язання не чинити перешкоди в спілкуванні з дитиною та визначення способу порядку участі у вихованні дитини - задовольнити частково.

Визначити наступний графік спілкування ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з малолітньою донькою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме:

-у період відсутності ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в Україні, шляхом спілкування батька з дитиною засобами електронного зв`язку: telegram, viber, whatsapp, на аккаунт за номером телефону: НОМЕР_1 , кожної середи з 19:30 години до 20:30 години (за Київським часом (Україна)) та кожної суботи з 20:30 години до 21:30 години (за Київським часом (Україна)).

В решті позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Повний текст рішення складено 19.02.2024.

Суддя: