У Х В А Л А

Справа № 135/264/20

Провадження № 2/126/10/2024

"01" березня 2024 р. м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Хмель Р. В.

зі секретарем Дончик О.А.

за участі представників позивача за первісним позовом, відповідача за зустрічним, адвокатів Бойко Н.В. та Бойко О.І.

відповідача за первісним позовом, позивача за зустрічним позовом, ОСОБА_1

її представника, адвоката Зубань О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бершадь цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа особа орган опіки та піклування Ладижинської міської ради Вінницької області про встановлення місця проживання дитини та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа орган опіки та піклування Ладижинської міської ради Вінницької області про визначення місця проживання дитини з матір`ю,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Бершадського районного суду Вінницької області перебуває вищевказана цивільна справа.

Від представника позивача за первісним позовом, відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_2 , адвоката Бойко Н.В. надійшло клопотання про зупинення провадження у справі, яке обгрунтовує наступним.

Наказом №187 начальника Гайсинського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (з адміністративно-господарської діяльності) від 20.02.2023 "Про призов та відправку військовозобов`язаних під час проведення мобілізації" наказано солдата ОСОБА_2 , 1989 року народження, призвати та направити для проходження військової служби за мобілізацією у складі команди до ВККС.

Наказом №69 від 21.03.2023 начальника військового коледжу сержантського складу Військового інституту телекомунікацій та інформатизації (по стройові частині) наказано зарахувати до списків особового складу коледжу та вважати призначеним солдата ОСОБА_2 - курсантом навчального курсу.

26.06.2023, згідно записів у військовому квитку ОСОБА_2 (проходження військової служби) наказом №172 , ОСОБА_2 зараховано в списки військової частини НОМЕР_1 на посаду командира відділення (603182 М).

Згідно довідки військової частини НОМЕР_1 від 04.10.2023 за №182/6447 молодший сержант ОСОБА_2 в період з 30.06.2023 по теперішній час бере участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

За приписами п.2 ч.1 ст. 251 ЦПК України суд забов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі ЗСУ або інших утворень відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до антитерористичної операції.

Отже, процесуальний закон пов`язує необхідність зупинення провадження у справі з фактом перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі ЗСУ або інших утворень відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до антитерористичної операції.

Приписи пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України мають своєю метою захист процесуальних прав учасника цивільного процесу, який перебуває у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан. Вони покликані забезпечити об`єктивний розгляд справи.

А тому, в силу того, що ОСОБА_2 , відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом у даній справі, з 30.06.2023 по теперішній час перебуває у складі Збройних Сил України (військова частина НОМЕР_1 ), що переведені на воєнний стан, та приймає участь у бойових діях, з метою забезпечення об`єктивного розгляду справи 18 грудня 2023 року представник ОСОБА_2 , адвокат Бойко Наталя Василівна звернулася до суду із клопотанням про зупинення провадження у даній справі до припинення перебування ОСОБА_2 , у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

При цьому адвокат Бойко Н.В. звертала увагу суду, що на даний час навіть неможливо здійснювати належне представництво інтересів ОСОБА_2 в суді, оскільки внаслідок його участі у бойових діях та обмеженого зв`язку з ним, представник не має реальної можливості в повній мірі узгоджувати з ним свої дії у судовому процесі.

Ухвалою Бершадського районного суду Вінницької області від 18 грудня 2023 року в задоволенні клопотання представника позивача за первісним позовом, відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_2 , адвоката Бойко Н.В. про зупинення провадження у справі відмовлено.

Відмовляючи у задоволення клопотання про зупинення провадження у справі суд виходив з предмету спору у даній справі - визначення місця проживання дитини, та приписів частини 2 статті 252 ЦПК України, відповідно до яких не допускається зупинення провадження у справі про стягнення аліментів з підстави наявності спору про батьківство (материнство), визначення місця проживання дитини, про участь одного з батьків або родичів у вихованні дитини, спілкуванні з дитиною.

Тобто суд розглянув клопотання представника позивача за первісним позовом, відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_2 , адвоката Бойко Н.В. керуючись нормами статті 252 ЦПК України.

Проте представник позивача за первісним позовом, відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_2 , адвокат Бойко Наталія Василівна заявляла клопотання про зупинення провадження у дані справі не з підстав, передбачених статтею 252 ЦПК України, а з інших підстав - які визначені у пункті 2 частини 1 статті 251 ЦПК України.

Норми статтей 251 та 252 ЦПК України не можуть бути застосовані одночасно, оскільки стаття 251 ЦПК України містить імперативні приписи для суду щодо підстав, за яких суд зобов`язаний зупинити провадження у справі, а стаття 252 ЦПК України містить дискреційні норми щодо підстав за яких суд має право зупинити провадження у справі.

Також, у своєму клопотання про зупинення провадження у справі адвокат процитувала статтю, опубліковану 08 грудня 2023 року Верховним судом, під назвою "Чи слід зупиняти провадження, якщо сторона перебуває в ЗСУ, але справа стосується інтересів дитини".

У зв`язку з вищевикладеним, заявила повторно клопотання про зупинення провадження у справі.

В судовому засіданні представники позивача за первісним позовом, відповідача за зустрічним позовом, адвокати Бойко Н.В. та Бойко О.І. клопотання підтримали та просили задовольнити.

Відповідач за первісним позовом, позивач за зустрічним позовом, ОСОБА_1 та її представник, адвоката Зубань О.О. просили в задоволенні клопотання відмовити.

Дослідивши надані суду матеріали, які на думку представника позивача є підставою для зупинення провадження в справі, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно з частинами другою, восьмою, дев`ятою статті 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Згідно зі статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Відповідно до частини першої статті 18, частини першої статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII (далі - Конвенція про права дитини), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

У частині першій статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Згідно ст. 157 СК України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.

Згідно зі статтею 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

Відповідно до ст. 251 ЦПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

З матеріалів справи вбачається, що згідно з довідкою про безпосередню участь особи у заходах необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, молодший сержант ОСОБА_2 дійсно в період з 30.06.2023 по теперішній час бере участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України перебуваючи у н.п. Шахтарське, н.п. Велика Новосілка Донецької області.

Вищевказана довідка датована 04.10.2023. Разом з тим, з клопотання про зупинення провадження у справі, представник ОСОБА_2 , адвокат Бойко Н.В. звернулася вперше до суду в грудні 2023 року. Ухвалою Бершадського районного суду Вінницької області від 18.12.2023 в задоволенні клопотання було відмовлено. Проте, посилаючись на імперативну норму п.2 ч.1 ст. 251 ЦПК України, адвокат повторно звернулася до суду з клопотання про зупинення провадження у справі, посилаючись на докази, які були долучені до клопотання, яке вже було вирішене.

У довідці, на яку адвокат посилається, як на таку, що підтверджує безпосередню участь ОСОБА_2 у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, зазначено, що така його участь розпочалася 30.06.2023 по теперішній час.

Теперішній час означає на момент видання довідки, тобто по 04.10.2023. З повторним клопотанням про зупинення провадження у справі адвокат Бойко звернулася 02.02.2024. Доказів, що на момент розгляду повторного клопотання ОСОБА_2 безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України суду не надано.

Також, при вирішенні питання зупинення провадження у справі, суд приймає до уваги, що малолітня дитина ОСОБА_4 на момент розгляду справи проживає з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які є батьками позивача за первісним позовом та відповідачем за зустрічним позовом, ОСОБА_2 .. При цьому рідна матір дівчинки, яка є позивачем за зустрічним позовом, ОСОБА_1 , обмежена у своєму праві на спілкування з дитиною та не може реалізувати свої батьківські права.

Представник позивача, у своєму клопотання про зупинення провадження у справі наполягає на зупиненні провадження у справі, з метою захисту процесуальних прав позивача, ОСОБА_2 , оскільки він перебуває в ЗСУ, проте в даній справі, дитина на момент розгляду справи не проживає з матір`ю, яка також є учасником судового процесу (позивачем за зустрічним позовом), та матір`ю дитини, яку позбавляють можливості виховувати власну дитину. Тривале, на невизначений час зупинення провадження у цій справі не відповідає правам позивача за зустрічним позовом. ОСОБА_1 та інтересам самої дитини.

Крім того, суд зауважує що позивач за первісним позовом, відповідач за зустрічним позовом, має представників адвокатів Бойко Н.В. та Бойко О.І., які представляють його інтереси.

Згідно з ч. 1 ст. 64 ЦПК України представник, який має повноваження на ведення справи в суді, може вчиняти від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки.

Представники ОСОБА_2 можуть надавати своєму клієнту професійну правничу допомогу, здійснювати його захист та представництво компетентно і добросовісно.

Слід зауважити, що за час розгляду справи в Бершадському районному суді Вінницької області, ОСОБА_2 , приймав участь особисто у судовому засіданні лише раз, у всіх інших засіданнях його інтереси представляли адвокати.

З огляду на викладене, суд не вбачає достатніх підстав для зупинення провадження в справі.

На підставі викладеного та керуючись ст. 251 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання представника позивача за первісним позовом, відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_2 , адвоката Бойко Наталії Василівни про зупинення провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа особа орган опіки та піклування Ладижинської міської ради Вінницької області про встановлення місця проживання дитини та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа орган опіки та піклування Ладижинської міської ради Вінницької області про визначення місця проживання дитини з матір`ю відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала окремо від рішення суду оскарженню не підлягає.

Суддя Р. В. Хмель