Справа № 344/1374/23
Провадження № 22-ц/4808/88/24
Головуючий у 1 інстанції Антоняк Т. М.
Суддя-доповідач Василишин Л. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2024 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі:

головуючої (суддя-доповідач) Василишин Л. В.,

суддів: Бойчука І. В., Максюти І. О.,

секретар Кузів А. В.,

за участю апелянта ОСОБА_1 ,

представника апелянта адвоката Якубовського О. О.,

позивача ОСОБА_2 ,

представника позивача адвоката Манченко О. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скарг у ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Якубовський Олександр Олександрович, на рішення Івано-Франківського міського суду від 06 жовтня 2023 року в складі судді Антоняка Т. М., ухвалене в м. Івано-Франківську Івано-Франківської області, повний текст якого складено 16 жовтня 2023 року, у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дітей,

в с т а н о в и в:

Короткий зміст позовних вимог

У січні 2023 року ОСОБА_2 звернулась до суду із позовом, в якому просила стягнути з ОСОБА_1 на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі по 5000,00 грн на дитину щомісяця, але не менше 150 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дітьми повноліття.

Позов обґрунтовано тим, що з 07 травня 2010 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Подружнє життя із відповідачем не склалось, 16 січня 2023 року нею подано позов про розірвання шлюбу. У шлюбі у них народилося двоє дітей: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають разом з нею та знаходяться на її утриманні. Орієнтована сума щомісячних витрат на утримання дітей становить від 20 000 грн. Батько дітей фінансової участі у щоденних потребах дітей не приймає, кошти для утримання дітей не надає, хоча може надавати таку допомогу, враховуючи наявність у нього нерухомого майна, достатнього рівня доходів.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 06 жовтня 2023 року позов задоволено частково.

Вирішено стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі по 5 000,00 грн на кожну дитину щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26 січня 2023 року до досягнення дітьми повноліття.

Також з ОСОБА_1 стягнуто на користь ОСОБА_2 10 000,00 грн понесених витрат на правничу допомогу, а на користь держави 1 073,60 грн судового збору.

У решті вимог позову відмовлено.

Виконання рішення у межах суми платежу за один місяць допущено до негайного виконання.

Задовольняючи частково позов суд першої інстанції виходив із того, що обов`язок утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Враховуючи інтереси дітей, матеріальне становище відповідача, суд дійшов переконання про можливість відповідача сплачувати аліменти у розмірі по 5 000,00 грн щомісячно на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дітьми повноліття.

Короткий зміст та узагальнюючі доводи апеляційної скарги

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 адвокат Якубовський О. О., посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення змінити, стягнувши із відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі 3 000,00 грн.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що при визначенні розміру аліментів суд не врахував матеріальне становище платника аліментів та дітей. Так, відповідач знаходиться у скрадному матеріальному становищі, його щомісячний дохід становить 6 700 грн. У зв`язку із цим є суб`єктом надання йому безоплатної правової допомоги. Набуте у шлюбі майно, частка у якому належить відповідачу, є предметом спору про поділ майна подружжя і не перебуває у користуванні ОСОБА_1 . В той же час, матеріалами справи підтверджується, що у власності дітей є цінне нерухоме майно, зокрема, два гаражі і двокімнатна квартира. Під час розгляду справи сторонами, в інтересах дітей, вказані об`єкти нерухомого майна було здано в оренду. Кошти від оренди гаражів надходять щомісячно безпосередньо на рахунки дітей (2 200 грн в місяць сину ОСОБА_5 та 2 500 грн в місяць доньці ОСОБА_6 ), а орендна плата в сумі 10 000 грн в місяць за квартиру готівкою отримує позивачка ОСОБА_2 . Отже щомісячна сума доходу дітей становить 14 700 грн.

Крім того, судом першої інстанції не враховано при визначенні розміру аліментів стан здоров`я ОСОБА_1 , який є незадовільний, що негативно впливає на його працездатність.

Позиція інших учасників справи

У грудні 2023 року ОСОБА_2 подала відзив на апеляційну скаргу, в якому посилаючись на законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення. Крім того, просить прийняти відзив поданий з пропуском строку, встановленого ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 17 листопада 2023 року, посилаючись на те, що у період з 20 листопада по 06 грудня 2023 року перебувала на лікуванні, що підтверджується довідкою.

Відповідно до частин другої та шостої статті 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Враховуючи доводи позивачки та надані нею докази, з метою забезпечення її можливості в повній мірі реалізувати свої процесуальні права, колегія суддів вважає за можливепродовжити строк на подання відзиву.

Заяви (клопотання) учасників справи

У судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник адвокат Якубовський О. О. скаргу підтримали, просили її задоволити.

ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_7 апеляційну скарг не визнали, просили відмовити в її задоволенні.

Позиція Івано-Франківського апеляційного суду

Згідно з статтею 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній та додатково поданими доказами, перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Фактичні обставини справи

Суд першої інстанції встановив, що 07 травня 2010 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстровано шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Яремчанського міського управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис № 25.

У шлюбі у сторін народилося двоє дітей: син ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочка ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Застосовані норми права та висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Згідно зі статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Частиною другою статті 51 Конституції України закріплено обов`язок батьків по утримуванню дітей до досягнення ними повноліття.

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Пунктом 1 статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Стаття 27 Конвенції ООН про права дитини дає кожній дитині право на рівень життя, необхідній для її фізичного, розумового, духовного, морального та соціально розвитку. Батьки або інші особи які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Суд визначає розмір аліментів в кожному конкретному випадку, виходячи з фактичних обставин справи.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Відповідно до частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, апелянт вказував, що єдиним його доходом є заробітна плата в ТОВ «М`яснов» у розмірі 6 700 грн на місяць. Також, просив врахувати, що має значні проблеми зі здоров`ям та потребує тривалого лікування. Всі майнові активи перебувають в процесі поділу майна подружжя. Діти окремо коштів в якості аліментів не потребують, оскільки мають реальні доходи від здачі в оренду майна, яке батько на них зареєстрував: два гаражі та квартира. А тому він може сплачувати аліменти тільки у розмірі 3 000 грн на двох дітей.

Разом з тим, на переконання апеляційного суду апелянтом не доведено неможливості сплачувати аліменти в розмірі визначеному судом.

Як вбачається з наявних у справі доказів та підтверджується самим відповідачем у відзиві на позов, ОСОБА_1 є співвласником нерухомого та рухомого майна (квартир по АДРЕСА_1 та по АДРЕСА_2 , житлового будинку (який використовується в якості готелю) та земельної ділянки з кадастровим номером :10006:0026 по АДРЕСА_3 , транспортних засобів марки LEXUS, реєстраційний номер НОМЕР_1 та марки DODGE CHALLENGER, реєстраційний номер НОМЕР_2 ). Вказане майно є предметом розгляду справи про поділ спільного майна подружжя.

Посилання апелянта на наявність у дітей зареєстрованого на їх ім`я нерухомого майна, яке може приносити дохід, не є належним. З огляду на вік дітей і відсутність домовленості між батьками щодо порядку отримання та використання таких коштів, наявність власності у дітей не є гарантією отримання доходу. Посилання на поступлення декількох платежів від оренди гаражу на рахунок відкритий на ім`я сина наведене не спростовують. Крім того, договір оренди одного з гаражів укладено під час розгляду справи судом першої інстанції (а.с.202).

Відповідно до довідки до акта огляду медико-соціальної експертизи від 18 січня 2024 року, яка долучена під час розгляду справи апеляційним судом, ОСОБА_1 установлено ІІІ групу інвалідності загального захворювання на строк до 01 лютого 2025 року, протипоказана важка фізична праця.

Разом з тим, інвалідність відповідачу встановлено після ухвалення оскаржуваного рішення, має тимчасовий характер та не є достатнім доказом для висновку про те, що за своїм станом здоров`я відповідач не має можливості утримувати своїх дітей, оскільки зазначені у них рекомендації не забороняють йому працювати.

Ураховуючи викладене та приймаючи до уваги, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання дітей в розмірі по 5 000 грн щомісячно, але не менш 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Доводи апеляційної скарги висновки суду першої інстанції щодо визначення розміру аліментів не спростовують.

При цьому колегія суддів звертає увагу на те, що законодавство України дає право батькам згодом змінити встановлений розмір аліментів в сторону його збільшення або зменшення у зв`язку зі зміною матеріального становища, сімейного стану, стану здоров`я платника або одержувача аліментів чи за наявності інших життєвих ситуацій.

За змістом статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів вважає, що підстави для скасування рішення суду першої інстанції з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, відсутні. А отже, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а судове рішення без змін.

Відповідно до пункту 3 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, якщо такі вимоги не пов`язані із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства).

Згідно з пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Керуючись статтями 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Якубовський Олександр Олександрович, залишити без задоволення. Рішення Івано-Франківського міського суду від 06 жовтня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і в касаційному порядку оскарженню не підлягає, а у випадках, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України, може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 26 лютого 2024 року.

Суддя-доповідач Л. В. Василишин

Судді: І. В. Бойчук

І. О. Максюта