Дата документу 26.01.2024
Справа № 334/2026/23
Провадження № 2/334/98/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2024 року місто Запоріжжя

Ленінський районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючого судді Коломаренко К.А.,

при секретарі Цілінко А.С.

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в м. Запоріжжі цивільну справу

за позовом ОСОБА_1

до відповідачів: Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області,

Державного кадастрового реєстратора відділу у Бобринецькому (Компаніївському) районі головного управління Держгеокадастра у Кіровоградській області Бокової Анни Сергіївни,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог: Інженер-землевпорядник ТОВ «Центр землеустрою та геодезії» Мілєва Ольга Федорівна,

Запорізька територіальна громада в особі Запорізької міської ради,

ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3

про визнання протиправним рішення суб`єкта владних повноважень, скасування державної реєстрації земельної ділянки,

за участі: позивача ОСОБА_1 (особисто), представника третьої особи - Салімонов Р.Є. (діє на підставі ордеру АР №1127002 від 01.06.2023) -

встановив:

17.03.2023 року до Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, Державного кадастрового реєстратора відділу у Бобринецькому (Компаніївському) районі головного управління Держгеокадастра у Кіровоградській області Бокової Анни Сергіївни, треті особи, які не заявляють самостійних вимог: Інженер-землевпорядник ТОВ «Центр землеустрою та геодезії» Мілєва Ольга Федорівна, Запорізька міська територіальна громада в особі Запорізької міської ради, про визнання протиправним рішення суб`єкта владних повноважень, скасування державної реєстрації земельної ділянки, в якій позивач просить визнати недійсним рішення Державного кадастрового реєстратора відділу у Бобринецькому (Компанійському) районі головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області Бокової Анни Сергіївни про державну реєстрацію земельної ділянки кадастровий номер :04:025:0475; зобов`язати головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області скасувати державну реєстрацію земельної ділянки, що розташована за адресою АДРЕСА_1 та має кадастровий номер :04:025:0475 шляхом закриття поземельної книги.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17 березня 2023 року для розгляду зазначеної позовної заяви визначено суддю Коломаренко К.А.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 21.03.2023 року вказану позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків.

28 квітня 2023 року до Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшла заява про усунення недоліків з доданою позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, Державного кадастрового реєстратора відділу у Бобринецькому (Компаніївському) районі головного управління Держгеокадастра у Кіровоградській області Бокової Анни Сергіївни, треті особи, які не заявляють самостійних вимог: Інженер-землевпорядник ТОВ «Центр землеустрою та геодезії» ОСОБА_4 , Запорізька міська територіальна громада в особі Запорізької міської ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання протиправним рішення суб`єкта владних повноважень, скасування державної реєстрації земельної ділянки.

Ухвалою суду від 28.04.2023 року відкрито загальне позовне провадження в цивільній справі та призначено підготовче засідання, визначено сторонам строк для подання заяв по суті спору; витребувано від Інженера-землеврядника ТОВ «Центр землеустрою та геодезії» ОСОБА_4 : - документацію із землеустрою, що є підставою для формування земельної ділянки кадастровий номер :04:025:0475; від Державного кадастрового реєстратора у Бобринецькому (Компаніївському) районі головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області Бокової Анни Сергіївни: - рішення Державного кадастрового реєстратора відділу у Бобринецькому (Компаніївському) районі головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області Бокової Анни Сергіївни про державну реєстрації земельної ділянки кадастровий номер :04:025:0475; - витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку кадастровий номер :04:025:0475; - заяву що була подана для державної реєстрації земельної ділянки кадастровий номер :04:025:0475; - документи що належним чином підтверджують погодження поділу (об`єднання, встановлення меж) земельної ділянки :04:025:0475 з органами місцевого самоврядування, фізичними чи юридичними особами.

Визначено строк для подання витребуваних доказів.

28.06.2023 від ТОВ «Центр землеустрою та геодезії» надійшло повідомлення про неможливість забезпечення явки ОСОБА_4 через її звільнення. Витребувані докази суду не надано.

29.09.2023 від відповідача головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області надійшла заява про розгляд справи без участі відповідача, позовні вимоги не визнає. Витребувані докази суду не надано.

В підготовчому засіданні позивач звернувся з клопотанням про витребування доказів а саме від головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області: всі матеріали реєстраційної справи про державну реєстрацію земельної ділянки кадастровий номер :04:025:0475, які стали підставою формування кадастрового номеру земельної ділянки та реєстрації земельної ділянки в Державному земельному кадастрі, зокрема: - витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку кадастровий номер :04:025:0475; - заяву, що була подана для державної реєстрації земельної ділянки кадастровий номер :04:025:0475; - документи що належним чином підтверджують погодження поділу (об`єднання, встановлення меж) земельної ділянки :04:025:0475 з органами місцевого самоврядування, фізичними чи юридичними особами; від товариства з обмеженою відповідальністю «Центр землеустрою та геодезії»: - документацію із землеустрою, що є підставою для формування земельної ділянки кадастровий номер :04:025:0475. В обґрунтування вказаного клопотання посилається на те, що ухвалою суду при відкритті провадження вказані докази були витребувані, проте особами, у яких суд витребував докази, ухвала суду не виконана, а вказані доказі мають суттєве значення для вирішення справи по суті.

Ухвалою суду від 20.11.2023 клопотання позивача про витребування доказів задоволено, витребувано від головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області всі матеріали реєстраційної справи про державну реєстрацію земельної ділянки кадастровий номер :04:025:0475, які стали підставою формування кадастрового номеру земельної ділянки та реєстрації земельної ділянки в Державному земельному кадастрі, зокрема: - витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку кадастровий номер :04:025:0475; - заяву, що була подана для державної реєстрації земельної ділянки кадастровий номер :04:025:0475; - документи що належним чином підтверджують погодження поділу (об`єднання, встановлення меж) земельної ділянки :04:025:0475 з органами місцевого самоврядування, фізичними чи юридичними особами; від товариства з обмеженою відповідальністю «Центр землеустрою та геодезії» - документацію із землеустрою, що є підставою для формування земельної ділянки кадастровий номер :04:025:0475

04.12.2023 на адресу суду від головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області надійшло повідомлення, згідно якого документи, які витребовуються, надати до суду неможливо через їх відсутність у головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, а також повідомлено, що державний кадастровий реєстратор за місцем розташування земельної ділянки має повний доступ до відомостей про земельну ділянку, заяв, що стосуються земельної ділянки, документів, які стали підставою для державної реєстрації земельної ділянки.

В підготовчому засіданні позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з клопотанням про визнання обставин, посилаючись на те, що ОСОБА_5 та ОСОБА_4 ухиляються від подання доказів, ухвали про витребування доказів, постановлені судом, не виконані, матеріали судом не отримані. Все це, на думку позивача, вказує на неподання витребуваних доказів з неповажних причин, тому, посилаючись на вимоги ч. 10 ст. 84 ЦПК України, просить визнати обставину, для з`ясування якої витребовувалися докази, а саме ту обставину, що документація на вказану земельну ділянку ніким не розроблялись, рішення про реєстрацію вказаної земельної ділянки було прийнято Боковою АС самостійно, на свій розсуд без прийняття і перевірки документів, що подаються для державної реєстрації земельної ділянки.

Представник третьої особи ОСОБА_2 адвокат Салімонов Р.Є. в підготовчому засіданні вирішення клопотання поклав на розсуд суду.

Відповідачі в судове засідання не з`явились з невідомої суду причини, про дату час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомили.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши думку учасників процесу, суд доходить наступних висновків.

За змістом ч. 10 ст. 84 ЦПК України у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, - також залишити позовну заяву без розгляду.

Разом з тим, згідно з ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною 3 ст.12 та ч.1 ст.81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст.76 (докази), ст.77 (належність), ст.78 (допустимість), ст.79 (достовірність) ЦПК доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування, а саме: стан особи на момент складання заповіту та відповідність змісту заповіту її волевиявленню, яке повинно бути вільним та відповідати внутрішній волі особи; відповідність заповіту за формою та порядком посвідчення вимогам закону.

З позовної заяви вбачається, що предметом спору у справі є визнання недійсним рішення Державного кадастрового реєстратора відділу у Бобринецькому (Компанійському) районі головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області Бокової Анни Сергіївни про державну реєстрацію земельної ділянки кадастровий номер :04:025:0475 та скасування такої державної реєстрації.

Тобто заповіт, матеріали реєстраційної справи про державну реєстрацію земельної ділянки кадастровий номер :04:025:0475, які стали підставою формування кадастрового номеру земельної ділянки та реєстрації земельної ділянки в Державному земельному кадастрі, підлягають обов`язковому дослідженню судом.

Судом витребовувались докази у справі, а саме - документація із землеустрою, що є підставою для формування земельної ділянки кадастровий номер :04:025:0475; від Державного кадастрового реєстратора у Бобринецькому (Компаніївському) районі головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області Бокової Анни Сергіївни: - рішення Державного кадастрового реєстратора відділу у Бобринецькому (Компаніївському) районі головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області Бокової Анни Сергіївни про державну реєстрації земельної ділянки кадастровий номер :04:025:0475; - витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку кадастровий номер :04:025:0475; - заяву що була подана для державної реєстрації земельної ділянки кадастровий номер :04:025:0475; - документи що належним чином підтверджують погодження поділу (об`єднання, встановлення меж) земельної ділянки :04:025:0475 з органами місцевого самоврядування, фізичними чи юридичними особами.

Разом з тим, з матеріалів справи встановлено, що витребувані докази на адресу суду не надходили.

При цьому, відповідно до ч.1 ст.84 ЦПК України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Стандарт доказування є важливим елементом змагального процесу. Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, то суд робить висновок про її недоведення. У постанові від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13 Велика Палата Верховного Суду наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджувальної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим ніж протилежний. Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс. Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 02 жовтня 2018 року у справі № 910/18036/17, від 23 жовтня 2019 року у справі № 917/1307/18, від 18 листопада 2019 року у справі № 902/761/18, від 04 грудня 2019 року у справі № 917/2101/17. Верховний Суд зауважує, що за загальним правилом доказування тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову покладається на позивача, за таких умов доведення не може бути належним чином реалізоване шляхом спростування позивачем обґрунтованості заперечень відповідача. Пріоритет у доказуванні надається не тому, хто надав більшу кількість доказів, а в першу чергу їх достовірності, допустимості та достатності для реалізації стандарту більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджувальної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим ніж протилежний (Постанова ВС від 21 вересня 2022 року у справі № 645/5557/16-ц)

Так, судом встановлено, що витребувані докази суду не надані, разом з тим посилання позивача на ту обставину, що неподання витребуваних доказів з неповажних причин, зокрема ухилення від подання відповідних доказів, належним чином не підтверджені.

Зокрема, 04.12.2023 на адресу суду від головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області надійшло повідомлення, згідно якого документи, які витребовуються, надати до суду неможливо через їх відсутність у головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, а також повідомлено, що державний кадастровий реєстратор за місцем розташування земельної ділянки має повний доступ до відомостей про земельну ділянку, заяв, що стосуються земельної ділянки, документів, які стали підставою для державної реєстрації земельної ділянки.

Тобто, орган, у якого судом витребувані документи, відповідно до вимог ч. 7 ст. 84 ЦПК України, повідомив про неможливість подання таких доказів та про місце знаходження відповідних доказів.

Таким чином, клопотання позивача про визнання обставин є передчасним, оскільки не вичерпані всі можливості зібрання доказів у вказаній справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, зокрема, роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій (п. 3); сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом (п. 4); запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків (п. 5).

Відповідно до ч. 2 ст. 13 ЦПК України, збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків встановлених ЦПК України. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 84 ЦПК України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Частиною 6 ст. 84 ЦПК України встановлено, що будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду.

Відповідно до ч. 7 ст. 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно п. 2. ч. 1 ст. 43 ЦПК учасники справи мають право подавати докази, яке у взаємозв`язку з положеннями ст. 44 повинно використовуватись добросовісно, а не всупереч завданню судочинства. Відповідно до п. 2 та 4 ч. 2 ст. 43 ЦПК учасники справи зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази. Завдання законодавця при регламентації конструкції доказування полягає у забезпеченні гармонічного поєднання активності сторін та суду в цивільному судочинстві. Активність сторін відбиває приватноправові засади змагального процесу, а активність суду публічно-правовий інтерес у ефективності відправлення правосуддя. Можливість збирання доказів судом за власною ініціативою за чинним ЦПК мають обґрунтовуватися не виключно через призму змагальності, однак і з урахуванням принципу пропорційності в контексті завдань та мети цивільного судочинства. Положення процесуального законодавства щодо можливості витребування доказів за ініціативою суду у випадку недобросовісної поведінки сторони щодо доказів покликане зберегти баланс між змагальністю сторін, що забезпечує реалізацію приватноправового інтересу у цивільному судочинстві, та активністю суду в контексті принципу суддівського керівництва процесом, що відбиває публічно-правовий інтерес в ефективності цивільного судочинства. Необхідність збереження відповідного балансу прямо випливає із норми, що регулює завдання цивільного судочинства, якими є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК).

Згідно з п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні.

Європейський суд у своїх рішеннях неодноразово робив висновок, що принцип правової визначеності є одним з фундаментальних аспектів верховенства права (рішення у справах «Брумареску проти Румунії», «Стіл та інші проти Сполученого Королівства» та ін.).Принцип правової визначеності являє собою сукупність вимог до організації та функціонування правової системи з метою забезпечення перш за все стабільного правового становища індивіда шляхом вдосконалення процесів правотворчості та правозастосування. Принцип покликаний надати можливість учасникам правовідносин передбачити результати своїх дій, набуття відповідних прав та обов`язків. Це передбачає і прогнозованість судових рішень за результатами розгляду спорів.

Враховуючи викладене, суд вважає, що з метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи, підтвердження та встановлення усіх обставин по справі є необхідність у витребуванні доказів.

З урахуванням вищевикладеного, оскільки спірні правовідносини виникли у зв`язку з здійсненням реєстрації земельної ділянки, яке оспорює позивач, посилаючись на ряд порушень при здійснення такої реєстрації, з огляду на те, що особою, у якої було витребувано докази, повідомлено про неможливість їх надати та про можливе місце знаходження відповідних доказів, суддя з метою повного та всебічного розгляду справи по суті, беручи до уваги зміст заявлених позовних вимог, забезпечуючи баланс між змагальністю сторін, що забезпечує реалізацію приватноправового інтересу у цивільному судочинстві, та активністю суду в контексті принципу суддівського керівництва процесом, що відбиває публічно-правовий інтерес в ефективності цивільного судочинства, вважає за необхідне витребувати у головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області всі наявні відомості щодо земельної ділянки кадастровий номер :04:025:0475, а саме заяви, що стосуються земельної ділянки з кадастровим номером :04:025:0475, документи, що стали підставою для державної реєстрації земельної ділянки, а також документи що належним чином підтверджують погодження поділу (об`єднання, встановлення меж) земельної ділянки :04:025:0475 з органами місцевого самоврядування, фізичними чи юридичними особами.

З урахуванням того факту, що судом витребувано докази, які мають значення для розгляду справи по суті, то доцільним є відкладення підготовчого засідання для належної підготовки справи для розгляду по суті.

Керуючись ст.ст. 84, 189, 196, 197, 198, 199 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Витребувати від головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області / 69095, м. Запоріжжя, вул. Українська , 50/: всі наявні відомості щодо земельної ділянки кадастровий номер :04:025:0475, а саме заяви, що стосуються земельної ділянки з кадастровим номером :04:025:0475, документи, що стали підставою для державної реєстрації земельної ділянки, а також документи що належним чином підтверджують погодження поділу (об`єднання, встановлення меж) земельної ділянки :04:025:0475 з органами місцевого самоврядування, фізичними чи юридичними особами.

Встановити строк для подання витребуваних доказів до суду - до 26.02.2024.

Роз`яснити головному управлінню Держгеокадастру у Запорізькій області, що особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали. У разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом. Притягнення винних осіб до відповідальності не звільняє їх від обов`язку подати витребувані судом докази. У разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, - також залишити позовну заяву без розгляду.

Клопотання позивача про визнання обставин вирішити при розгляді справи по суті.

Відкласти підготовче судове засідання до 26 лютого 2024 о 12 годині 30 хвилин.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Коломаренко К. А.