УХВАЛА

26 лютого 2024 року

м. Київ

справа № 379/1359/23

провадження № 61-2271ск24

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Тітова М. Ю. розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на ухвалу Таращанського районного суду Київської області від 20 вересня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 15 грудня 2023 року в справі за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 про встановлення факту, що має юридичне значення,

встановив:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 звернулись до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.

Ухвалою Таращанського районного суду Київської області від 20 вересня 2023 року відмовлено у відкритті провадження у справі.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 15 грудня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на ухвалу Таращанського районного суду Київської області від 20 вересня 2023 року визнано неподаною та повернуто.

16 лютого 2024 року на адресу Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на ухвалу Таращанського районного суду Київської області від 20 вересня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 15 грудня 2023 року у вказаній справі. Касаційна скарга надіслана засобами поштового зв'язку 14 лютого 2024 року.

Згідно зі статтею 2 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до пунктів 2, 11 частини третьої статті 2 ЦПК України повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом, неприпустимість зловживання процесуальними правами віднесено до основних засад (принципів) цивільного судочинства.

Учасники справи зобов'язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу (пункт 1 частини другої статті 43 ЦПК України).

За приписами частини першої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 березня 2019 року в справі № 199/6713/14-ц (провадження № 14-92цс19) зроблено висновок про те, що нецензурна лексика, образливі та лайливі слова чи символи, зокрема, для надання особистих характеристик учасникам справи, іншим учасникам судового процесу, їх представникам і суду (суддям) не можуть використовуватися ні у заявах по суті справи, заявах з процесуальних питань, інших процесуальних документах, ні у виступах учасників судового процесу та їх представників.

Використання одними учасниками судового процесу нецензурної лексики, образливих і лайливих слів чи символів у поданих до суду документах і у спілкуванні з судом (суддями), з іншими учасниками процесу та їхніми представниками, а також вчинення аналогічних дій є виявом очевидної неповаги до честі, гідності зазначених осіб з боку тих, хто такі дії вчиняє. Ці дії суперечать основним засадам (принципам) цивільного судочинства, а також його завданню, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. З огляду на це вчинення таких дій суд може визнати зловживанням процесуальними правами та застосувати, зокрема, наслідки, передбачені частиною третьою статті 44 ЦПК України.

Аналогічно Європейський суд з прав людини (далі -ЄСПЛ), застосовуючи підпункт «а» пункту 3 статті 35 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод оголошує неприйнятною будь-яку індивідуальну заяву, подану згідно зі статтею 34, якщо він вважає, що ця заява є зловживанням правом на її подання. Для прикладу, ЄСПЛ констатує зловживання правом на подання заяви, коли заявник під час спілкування з ЄСПЛ вживає образливі, погрозливі або провокативні висловлювання проти уряду-відповідача, його представника, органів влади держави-відповідача, проти ЄСПЛ, його суддів, Секретаріату ЄСПЛ або його працівників (див., ухвали щодо прийнятності у справах «Ржегак проти Чеської Республіки» від 14 травня 2004 року (Rehak v. the Czech Republic, заява № 67208/01), «Дюрінже та Грандж проти Франції» від 04 лютого 2003 року (Duringer and Grunge v. France, заяви № 61164/00 і № 18589/02)).

У касаційній скарзі заявники використовують образливі висловлювання, які є недопустимими під час написання ділових документів, виходять за межі нормальної, коректної та легітимної критики, відображають зневажливе ставлення до судової гілки влади, а також надають особисту характеристику суддям, оцінку їхній професійній діяльності, що неприпустимо при оформленні касаційної скарги.

Зокрема, заявники використовують в тексті скарги такі образливі висловлювання: «…Київський апеляційний суд безпідставно повернув оформивши рішення папірцем за назвою ухвала від 15 грудня 2023 р. …», «…передав справу до Таращанського районного суду Київської обл..вул. В. Сікевича,61 який і утворив папірець з заголовком Ухвала від 20 вересня 2023 р. …», «Київський апеляційний суд свідомо, умисно проігнорував надані посилання на відеодокази особистих прийомів …», «Київський апеляційний суд проігнорував те, що Таращанський районний суд в особі ОСОБА_5 продовжує повалення Конституційного ладу в м. Тараща сприянням бездіяльності посадових/призначених/найнятих осіб як Таращанським районним судом в особі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , так і прокурорами в м. Тараща …», «…а ОСОБА_5 , в оскаржуваному папірці за назвою ухвала сторінки 2 вишукує органи державної влади, орган місцевого самоврядування … тим самим підтримує геноцид та державну зраду, перенаправляючи в адміністративне судочинство, застосовуючи соціальний неглект та дискримінацію».

Якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання (частина третя статті 44 ЦПК України).

Ураховуючи викладене, Верховний Суд визнає подання ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 касаційної скарги в такій редакції виявом неповаги до суду та зловживанням процесуальними правами, у зв`язку з чим касаційна скарга підлягає поверненнюзаявникам.

Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись статтями 43, 44, 260, 263, 392, 393 ЦПК України,

ухвалив:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на ухвалу Таращанського районного суду Київської області від 20 вересня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 15 грудня 2023 року в справі за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 про встановлення факту, що має юридичне значення, повернути заявникам.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявникам.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М. Ю. Тітов