ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
________________________________________________________________________________

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2024 року Фастівський міськрайонний суд Київської області у складі: головуючого судді Соловей Г.В.,

з участю секретаря Гапонюк І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в м. Фастів Київської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

06.12.2023 року позивач ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» в особі представника Шовкун Н.І. звернулися до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначив, що 30.11.2022 року між ТзОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 34067-11/2022, відповідно до умов якого Товариство надало відповідачу кредитні кошти в розмірі 12200,00 грн. В свою чергу, позичальник зобов`язалася повернути кредит, сплатити проценти за користування ним.

Крім того, 09.12.2022 року між ТзОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 09702-12/2022, відповідно до умов якого Товариство надало відповідачу кредитні кошти в розмірі 12000,00 грн. В свою чергу, позичальник зобов`язалася повернути кредит, сплатити проценти за користування ним.

29.06.2023 року між ТзОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТРУМ» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» був укладений Договір факторингу, відповідно до умов якого ТзОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТРУМ» передало, а ТзОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло право вимоги до боржників, вказаними в реєстрі боржників, зокрема і до відповідача. ТзОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТРУМ» свої зобов`язання за договорами від 30.11.2022 року та 09.12.2022 року виконало в повному обсязі, а відповідач кредит за Договорами у повному обсязі не повернула та має заборгованість.

Крім того, 09.12.2022 року між ТзОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 00-6203002, відповідно до умов якого Товариство надало відповідачу кредитні кошти в розмірі 5617,50 грн. В свою чергу, позичальник зобов`язалася повернути кредит, сплатити проценти за користування ним.

25.07.2023 року між ТзОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» був укладений Договір факторингу, відповідно до умов якого ТзОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» передало, а ТзОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло право вимоги до боржників, вказаними в реєстрі боржників. ТзОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі, а відповідач кредит за Договором у повному обсязі не повернула, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом та просить стягнути з відповідача заборгованість за договором кредиту № 34067-11/2022 в розмірі 47580,00 грн., за договором № 09702-12/2022 в розмірі 46800,00 грн та за договором кредиту № 00-6203002 в розмірі 20260,16 грн, а також судові витрати по справі.

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 14.12.2023 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін в судове засідання.

01.03.2024 року, через канцелярію суду представник відповідача подав додаткові письмові пояснення в яких просив позовні вимоги ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Кредитним договором залишити без задоволення з тих підстав, що позовні вимоги містять нарахування відсотків за фактичне неправомірне користування грошовими коштами за ст. 1048 ЦК України, після закінчення строку кредитування та відсутня первинна бухгалтерська документація в обґрунтування позовних вимог та такі вимоги не можуть бути задоволені, через їх необґрунтованість.

В судове засідання представник позивача не з`явився, розгляд справи просили здійснювати у відсутність їх представника.

В судове засідання відповідач та її представник не з`явилися, через канцелярію суду представник подав заяву в якій просив розглянути справу у відсутність сторони відповідача.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів.

При розгляді справи, судом встановлено, що 30 листопада 2022 року між ТзОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТРУМ» та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання фінансового кредиту № 34067-11/2022. Договір підписано електронним підписом позичальника W6059.

Відповідно до умов Договору відповідачу надано фінансовий кредит у розмірі 12200,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, строком на 25 днів, тобто до 24.12.2022 року (п. 1.2 Договору). За користування кредитом клієнт сплачує Товариству 0,75 % на добу. Проценти за користування кредитом 2287,50 грн, загальна сума до повернення кредитору становить 14487,50 грн, що погоджено в додатку № 1 до Договору про надання фінансового кредиту.

29.06.2023 року між ТзОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТРУМ» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 29062023, відповідно до вимог якого ТзОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТРУМ» передає за плату, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТзОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТРУМ» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у реєстрі боржників між ТзОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТРУМ» і боржниками.

Згідно п. 1.1. Договору факторингу, фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступити фактору право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осібборжників, включаючи суму основного зобов`язання, плату за позикою (платою за процентною ставкою), процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені у відповідних реєстрах боржників, які формуються згідно додатку № 1 та є невід`ємною частиною договору.

Відповідно до п. 1.2 Договору перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання Сторонами Акту прийому-передачі відповідного реєстру боржників згідно Додатку № 2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від Клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору.

Відповідно до витягу з реєстру боржників до Договору факторингу № 29062023 від 29.06.2023 року, ТзОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТРУМ» було відступлено, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» прийнято право вимоги до боржника ОСОБА_1 за договором кредиту № 34067-11/2022 від 30.11.2022 року на загальну суму заборгованості 47580,00 грн.

Крім того, 09 грудня 2022 року між ТзОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТРУМ» та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання фінансового кредиту № 09702-12/2022. Договір підписано електронним підписом позичальника W0126.

Відповідно до умов Договору відповідачу надано фінансовий кредит у розмірі 12000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, строком на 25 днів, тобто до 02.01.2023 року (п. 1.2 Договору). За користування кредитом клієнт сплачує Товариству 0,75 % на добу. Проценти за користування кредитом 2250 грн, загальна сума до повернення кредитору становить 14250,00 грн, що погоджено в додатку № 1 до Договору про надання фінансового кредиту.

29.06.2023 року між ТзОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТРУМ» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 29062023, відповідно до вимог якого ТзОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТРУМ» передає за плату, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТзОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТРУМ» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у реєстрі боржників між ТзОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТРУМ» і боржниками.

Згідно п. 1.1. Договору факторингу, фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступити фактору право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осібборжників, включаючи суму основного зобов`язання, плату за позикою (платою за процентною ставкою), процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені у відповідних реєстрах боржників, які формуються згідно додатку № 1 та є невід`ємною частиною договору.

Відповідно до п. 1.2 Договору перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання Сторонами Акту прийому-передачі відповідного реєстру боржників згідно Додатку № 2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від Клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору.

Відповідно до витягу з реєстру боржників до Договору факторингу № 29062023 від 29.06.2023 року, ТзОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТРУМ» було відступлено, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» прийнято право вимоги до боржника ОСОБА_1 за договором кредиту № 09702-12/2022 від 09.12.2022 року на загальну суму заборгованості 46800,00 грн.

В подальшому, 09.12.2022 року між ТзОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» та ОСОБА_1 було укладено Договір кредитної лінії № 00-6203002. Договір підписано електронним підписом позичальника, одноразовий ідентифікатор 1659F.

Відповідно до умов Договору відповідачу надано суму кредиту в розмірі 5617,50 грн на строк 102 днів, тобто до 08.04.2023 року (п. 1.2,1.3 Договору). Відповідно до п. 1.4.1 Договору, перші 20 днів процентна ставка (знижена) становить 1,76 % від суми кредиту та стандартна процентна ставка - 2,20 % з 21 дня по 120 день (п. 1.4.2 Договору). Проценти за користування кредитом 14335,86 грн, загальна сума до повернення кредитору становить 19953,36 грн, що погоджено в додатку № 1 до Кредитного договору. За надання кредиту, позичальник зобов`язаний сплатити кредитодавцю комісію у розмірі 267,50 грн (п. 2.2.1 Договору).

Згідно ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.

Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч. 7,12 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у визначеному статтею 12 цього Закону порядку, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Статтею 12 зазначеного Закону встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.

Норми ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» відповідно до ЗУ «Про електронний цифровий підпис» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису, так і електронного підпису, визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа і не може визнаватися недійсним лише через його електронну форму.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-383/2010 (провадження №14-308цс18) зроблений висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору усі права, набуті за ним сторонами правочину, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

Відповідно до ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1 ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

25.07.2023 року між ТзОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 25072023, відповідно до вимог якого ТзОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» передає за плату, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТзОВ «МАНІФОЮ» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у реєстрі боржників.

Згідно п. 2.1. Договору факторингу, в порядку та на умовах, визначених в цьому Договорі, Фактор зобов`язується передати клієнту суму фінансування, а клієнт зобов`язується відступити факторові права вимоги за укладеними кредитними договорами згідно реєстру боржників, в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення права вимоги.

Відповідно до Витягу з реєстру боржників до Договору факторингу №25072023 від 25.07.2023 року, ТзОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» було відступлено, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» прийнято право вимоги до боржника ОСОБА_1 за договором кредиту № 00-6203002 від 09.12.2022 року на загальну суму заборгованості 20260,16 грн.

Згідно ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як зазначив представник позивача, відповідачем були порушенні умови договорів і за ним рахується заборгованість за кредитним договором № 34067-11/2022 від 30.11.2022 року в розмірі 47580,00 грн, яка складається з: заборгованість за основною сумою боргу 12200,00 грн, заборгованість за відсотками 35380,00 грн, за кредитним договором № 09702-12/2022 від 09.12.2022 року в розмірі 46800,00 грн, яка складається з: заборгованість за основною сумою боргу 12000,00 грн, заборгованість за відсотками 34800,00 грн та за кредитним договором № 00-6203002 від 09.12.2022 року в розмірі 20260,16 грн, яка складається з: заборгованість за основною сумою боргу 5617,50 грн, заборгованість за відсотками 14642,66 грн.

Згідно із ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається.

Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідачка порушує зобов`язання за даним Договором.

Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання.

Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що відповідач взяті на себе зобов`язання за вищезазначеним договорами не виконала, у передбачений в договорі строк, кошти (суму позики) не повернула, внаслідок чого у неї виникла заборгованість за основним зобов`язанням. Таким чином, заборгованість відповідача за тілом кредиту за кредитним договором № 34067-11/2022 в розмірі 12200,00 грн, за кредитним договором № 09702-12/2022 в розмірі 12000,00 грн та заборгованість за тілом кредиту та відсотками за кредитним договором № 00-6203002 від 09.12.2022 року в розмірі 19953,36 грн є доведеною, а тому вимога позивача у цій частині підлягає задоволенню.

Щодо заявленої позивачем вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за відсотками за кредитним договором № 34067-11/2022 в розмірі 35380,00 грн та за кредитним договором № 09702-12/2022 в розмірі 34800,00 грн, суд зазначає наступне.

Згідно із положеннями статей 1046, 1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 1 ст.1048 та ч. 1 ст.1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 ч.1 ст.1048 ЦК України про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Аналіз зазначених норм матеріального права свідчить, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст.1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Аналогічна правова позиція підтверджується правовими висновками Великої Палати Верховного Суду у постановах від 04 липня 2018 року по справі 310/11534/13-ц, від 04.червня 2013 року по справі 916/190/18, від 08 листопада 2019 року по справі 127/15672/16-ц, від 23 червня 2020 року по справі 536/1841/15-ц, від 26 січня 2021 року по справі 522/1528/15-ц.

Таким чином, позивач відповідно до ст.1048 ЦК України має право стягнути заборгованість по нарахованих та несплачених процентах за користування кредитними коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Позивач, пред`являючи позов, крім заборгованості за основною сумою боргу, просив стягнути з відповідача відсотки за користування кредитом № 34067-11/2022 в розмірі 35380,00 грн, які відповідно до розрахунку заборгованості, нараховані за період з 29.06.2023 року по 31.10.2023 року та за користування кредитом № 09702-12/2022 в розмірі 34800,00 грн, які відповідно до розрахунку заборгованості, нараховані за період з 29.06.2023 року по 31.10.2023 року, тобто за межами строку дії кредитних договорів.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе стягнути з відповідача заборгованість за відсотками за користування кредитом, які були нараховані в межах строку кредитування, згідно з додатком № 1 до Договору про надання фінансового кредиту № 34067-11/2022 від 30.11.2022 року, а саме в розмірі 2287,50 грн та згідно з додатком № 1 до Договору про надання фінансового кредиту № 09702-12/2022 від 09.12.2022 року, а саме в розмірі 2250,00 грн.

Оскільки решта сум заборгованості за відсотками за кредитом нарахована після спливу визначених договором строків кредитування, у цій частині суд відмовляє у задоволенні позовних вимог.

Згідно з вимогами ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 58 ЦПК).

За таких обставин, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд приходить до висновку що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, з відповідача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 1139,89 грн.

Керуючись ст. 4,11,12,13,76-81,89,141,263,265,268 ЦПК України, на підставі ст.526,610,611,1049,1054 ЦК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідент.номер - НОМЕР_1 , зареєстр.: АДРЕСА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», код ЄДРПОУ 35625014, юридична адреса: м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30, реквізити IBAN № НОМЕР_2 у АТ ТАСкомбанк) заборгованість за кредитним договором № 34067-11/2022 від 30.11.2022 року в розмірі 14487,50 грн, яка складається з: заборгованість за основною сумою боргу 12200,00 грн, заборгованість за відсотками 2287,50 грн, за кредитним договором № 09702-12/2022 від 09.12.2022 року в розмірі 14250,00 грн, яка складається з: заборгованість за основною сумою боргу 12000,00 грн, заборгованість за відсотками 2250,00 грн та за кредитним договором № 00-6203002 від 09.12.2022 року в розмірі 20220,86 грн, яка складається з: заборгованість за основною сумою боргу 5617,50 грн, заборгованість за відсотками 14335,86 грн та витрати зі сплати судового збору в розмірі 1139,89 грн.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя Г.В.Соловей