П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2024 року м. Київ

Справа № 755/17088/23

Провадження: № 22-ц/824/2836/2024

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (судді-доповідача) Невідомої Т. О.,

суддів Верланова С. М., Нежури В. А.,

секретар Сакалош Б. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Грищенка Олександра Миколайовича в інтересах ОСОБА_1 ,

на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 06 листопада 2023 року, постановлену під головуванням судді Галаган В. І.,

у справі за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради, третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуд Лариса Миколаївна, про встановлення факту спільного проживання та визнання спадкоємцем четвертої черги,

у с т а н о в и в:

У листопаді 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду із вказаним позовом, в якому просила: встановити факт проживання ОСОБА_1 із ОСОБА_2 однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 14.12.2009 року до часу відкриття спадщини ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_1 року; визнати ОСОБА_3 , спадкоємцем за законом четвертої черги майна померлого ОСОБА_2 ; визнати за ОСОБА_1 , в порядку спадкування за законом як спадкоємця четвертої черги після померлого ОСОБА_2 право власності на квартиру АДРЕСА_1 .

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 06 листопада 2023 року у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 відмовлено.

Не погодившись із таким судовим рішенням, адвокат Грищенко О. М. в інтересах ОСОБА_1 , 14 листопада 2023 року подав апеляційну скаргу.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що суд першої інстанції помилково вважав, що в провадженні суду перебувала справа зі спору між тими самими учасниками, про той самий предмет і з тих самих підстав. Зауважив, що вимоги у даній справі не є тотожними заявленим вимогам в межах справи № 755/16446/19, оскільки з розгляду справи 755/16446/19 минуло більше двох років, за ці два роки позивачці вдалося зібрати докази, які не були предметом дослідження в іншій цивільній справі, тобто, такі докази є новими підставами для пред`явлення нового позову. Зазначає, що у даній справі предмет позову обґрунтований іншими підставами, які не були досліджені у цивільній справі №755/16466/19. Зокрема, ОСОБА_1 у цивільній справі новий позов обгрунтовує новими підставами, а саме: наявністю спільного бюджету, який складався із пенсії ОСОБА_2 та заробітної плати ОСОБА_4 ; спільного ведення домашнього господарства, спільного витрачання коштів; проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 разом в одній квартирі за адресою: АДРЕСА_2 ; отримання ОСОБА_1 допомоги на поховання свого чоловіка ОСОБА_2 .

Ухвалами Київського апеляційного суду від 11 грудня 2023 року відкрито апеляційне провадження та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, а тому колегія суддів відповідно до вимог частини 2 статті 372 ЦПК України вважала за можливе слухати справу за їх відсутності.

Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відмовляючи у відкритті провадження, суд першої інстанції виходив із того, із положень п. 2 ч.1 ст. 186 ЦПК України, оскільки є таке, що набрало законної сили рішення між тими самими сторонами, про той самий предмет із тих самих підстав.

Перевіряючи вказані висновки суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили, за тими самими вимогами.

Необхідність застосування вказаної норми права зумовлена неприпустимістю розгляду судами тотожних спорів, в яких одночасно тотожні сторони, предмет і підстави позову.

Позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих елементів не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

У постанові від 09.09.2020 у справі № 520/18820/19 (провадження № 61-2294св20) Верховний Суд дійшов висновку про те, що критеріями відмови у відкритті провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 186 ЦПК України є: наявна тотожність спірних правовідносин (спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав у різних цивільних справах) та судове рішення по тотожній справі, що набрало законної сили.

При цьому критерій тотожності підлягає оцінці тільки після набрання відповідним рішенням законної сили.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04.12.2019 у справі № 917/1739/17 (провадження № 12-161гс19) дійшла висновку про те, що предмет позову - це певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, щодо якої позивач просить прийняти судове рішення, яка опосередковується відповідним способом захисту прав або інтересів. Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Визначаючи підстави позову як елементу його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону позивач просить про захист свого права.

Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду, що набрало законної сили, постановленого між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення.

Як убачається з матеріалів справи, рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 16.07.2020 року у справі № 755/16466/19 позов ОСОБА_1 до Київської міської ради, третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуд Лариса Миколаївна, про визнання права власності задоволено. Встановлено факт проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 14 грудня 2009 року до часу відкриття спадщини ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 . Визнано ОСОБА_1 спадкоємцем за законом четвертої черги, майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Визнано за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом як спадкоємця четвертої черги, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 , право власності на квартиру АДРЕСА_1 .

Однак, постановою Київського апеляційного суду від 02.12.2020 року у справі № 755/16466/19 апеляційну скаргу Київської міської ради задоволено. Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 16 липня 2020 року скасовано та ухвалено нове рішення про відмову в позові.

Постановою Верховного Суду від 01.09.2021 року у справі № 755/16466/19 касаційну скаргу ОСОБА_5 залишено без задоволення. Постанову Київського апеляційного суду від 02 грудня 2020 року залишено без змін.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що заявлений нею позов у даній справі не є тотожним та заявлений з інших підстав, а саме тому, що їй, позивачці, вдалось зібрати нові докази у справі, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними, оскільки позовні вимоги у даній справі обгрунтовані тими самими обставинами і нормами закону, якими були обгрунтовані попередні позовні вимоги, та за результатами розгляду яких судом було ухвалено рішення, що набрало законної сили.

Отже, висновок суду першої інстанції про наявність підстав для відмови у відкритті провадження у справі відповідає вимогам закону.

Доводи скаржника про істотне порушення норм процесуального права судом першої інстанції не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду ухвали (справи) та спростовуються зазначеним вище.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції

За таких підстав, апеляційна скарга адвоката Грищенка Олександра Миколайовича в інтересах ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, а ухвала Дніпровського районного суду м. Києва від 06 листопада 2023 року залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Грищенка Олександра Миколайовича в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 06 листопада 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції з підстав, визначених ч. 2 ст. 389 ЦПК України.

Повне судове рішення складено 06 лютого 2024 року.

Головуючий Т.О. Невідома

Судді С. М. Верланов

В. А. Нежура