СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

пр. № 2-о/759/251/24

ун. № 759/2520/24

08 лютого 2024 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Ключник А.С., розглянувши заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

До Святошинського районного суду м. Києва 05.02.2024 року через систему «Електронний суд» надійшла заява ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення.

У зазначеній заяві заявником порушено питання встановлення факту родинних відносин між ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Макіївка, Донецька обл., Україна та померлою ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , національність румунка, уродженка с. Чорний Ташлик, Вільшанський район, Одеської області, України, - як рідної матері та сина.

Встановлення даного факту необхідне заявнику для оформлення ряду документів.

Ухвалою суду від 07.02.2024 року заяву ОСОБА_1 , як таку, що не відповідає вимогам ст. 318 ЦПК України залишено без руху, заявнику надано строк 5 днів для усунення недоліків зазначених в ухвалі суду.

07.02.2024 року заявником ОСОБА_1 подано до суду заяву про усунення недоліків.

Перевіривши заяву про усунення недоліків, суддя встановив, що недоліки, про які зазначено судом в ухвалі від 07.02.2024 р., заявником не усунуто.

Відповідно до ст. 318 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено: 1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт.

Разом з тим, заявником замість усунення недоліків про які зазначено судом висловлено своє судження щодо відповідності головуючого судді займаній посаді.

Отже, дані недоліки є суттєвими, вони не усунуті, і суддя не вбачає підстав для відкриття провадження у справі за згаданою заявою із зазначеними недоліками, з огляду на наступне.

Згідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Разом з тим, мотивуючи вказану заяву заявник вказав, що встановлення даного факту необхідно заявнику для оформлення ряду документів. Однак, це лише абстрактне поняття, яке не має жодної конкретики. По суті у заяві заявником не зазначено жодної конкретної мети та посилання на конкретні правові наслідки (які саме особисті чи майнові права можуть виникнути, змінитися чи припинитися), які матимуть для нього внаслідок встановлення вищевказаного факту останнім у заяві не зазначено.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач у встановлений термін в ухвалі про залишення позовної заяви без руху не усунув недоліки, позовна заява вважається не поданою та повертається позивачеві.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справі «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаному Рішенні зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Відповідно до ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що повернення позовної заяви, відповідно до ч. 6 ст. 185 ЦПК України, не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду, так як після усунення вказаних недоліків позивач має право повторно звернутися до суду із вказаним позовом, суд вважає за необхідне заяву визнати неподаною та повернути заявнику, у зв`язку з не усуненням недоліків.

Керуючись ст.ст. 185, 258, 260, 352, 353, 354, 355 ЦПК України, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення - вважати неподаною і повернути заявнику.

Роз`яснити заявнику, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на її апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Ключник А.С.