РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 439/223/24

20 лютого 2024 року м. Броди

Бродівський районний суд Львівської області в складі

головуючого судді Рахімової О.В..,

при секретарі Скорик І.Б.,

розглянувши в місті Броди у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за позикою,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь за договором позики у формі розписки від 17 липня 2023 року заборгованість у розмірі 12000,00 та всі судові витрати, понесені у справі.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 17 липня 2023 року ОСОБА_2 було отримано від неї позику в сумі 12000 (дванадцять тисяч гривень 00 копійок) з терміном повернення до 01 вересня 2023 року. В порушення вимог ч. 1 ст. 1046 ЦК, у поєднанні з ч. 1 ст. 612 ЦК, ОСОБА_2 ні 01 вересня 2023 року, ні до поточної дати позики за розпискою від 17.07.2023 кошти не повернула. Отже, оскільки свій обов`язок, щодо повернення позивачу позики у строк, визначений розпискою від 17.07.2023, ОСОБА_2 не виконаний, то згідно п. 5 ч. 2 ст. 16 ЦК цей обов`язок підлягає примусовому виконанню шляхом стягнення з відповідачки в натурі на її користь суми позики у розмірі 12000 (двадцять тисяч гривень 00 копійок). У зв`язку із вищенаведеним просить позов задовольнити у повному обсязі.

Ухвалою Бродівського районного суду Львівської області від 30.01.2024 року провадження по справі відкрито та призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Позивач в судове засідання не з`явилася, надала заяву у якій просить розглянути справу без її участі, просить суд позов задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує.

Відповідач, в судове засідання не з`явилася, подала заяву, в якій просить слухання справи проводити у її відсутності, позов ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за позикою визнає.

За змістом частини 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням сторін.

Відповідно до ст.247 ч.2 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 129 Конституції України, ст. 3 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ст. 3 ч. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що відповідно розписки від 17.07.2023 року ОСОБА_2 отримала від ОСОБА_1 кошти в сумі 12 000,00 гривень, які зобов`язувалася повернути до 1 вересня 2023 року (а.с. 6).

Згідно зі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа,незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори).

Відповідно до частин 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми.

Частиною 1 ст. 1049 ЦК України встановлено, що за договором позики позичальник зобов`язаний повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Окрім цього, на підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача в користь позивача необхідно стягнути понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в розмірі 1211,20 грн.

Керуючись ст.ст. 1046, 1047, 1049 ЦК України, ст.ст. 2, 81, 89, 142, 247, 263, 265, 289 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за позикою - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомий, реєстраційне місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , реєстраційне місце проживання: АДРЕСА_2 ) кошти у розмірі 12000,00 (дванадцять тисяч гривень 00 копійок).

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомий, реєстраційне місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , реєстраційне місце проживання: АДРЕСА_2 ) понесені судові витрати у розмірі 1211,20 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.В. Рахімова