Справа № 355/936/23
Провадження № 2/355/61/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2024 року Баришівський районний суд Київської області

у складі: головуючого-судді Чехова С.І.

за участю секретаря Старенької С.М.

позивача ОСОБА_1

позивачки ОСОБА_2

третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Баришівка за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , до Березанської міської ради Київської області, третя особа, яка заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про встановлення факту родинних відносин, встановлення факту належності документів, прийняття спадщини та визнання права власності на майно у спадок,-

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся позивач ОСОБА_1 з позовною заявою у якій просить встановити юридичний факт про те, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка села Григорівка Баришівського району теперішнього Броварського Київської області є дочкою ОСОБА_5 померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Встановити юридичний факт про те, що ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка села Григорівка Баришівського району теперішнього Броварського Київської області є онукою ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 уродженки села Комарівка Переяслав-Хмельницького району Київської області, померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Встановити юридичний факт про те, що ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , записів в Погосподарській книзі Яблунівської сільської ради Баришіського району Київської області теперішній Яблунівський старостинський округ Березанської міської ради Броварського району Київської області відносно земельної ділянки та майна, що по АДРЕСА_1 , а саме:

належність померлій ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_6 записів: Погосподарській книзі №5 за 1971-1973 роки особовий рахунок № НОМЕР_1 ОСОБА_7 , в Погосподарській книзі №6 за 1971-1973 роки, особовий рахунок № НОМЕР_2 ОСОБА_7 , в Погосподарській книзі №5 за 1977-1979 роки, особовий рахунок № НОМЕР_3 ОСОБА_7 , в Погосподарській книзі №5 за 1980-1982 роки особовий рахунок№ НОМЕР_4 ОСОБА_8 , в Погосподарській книзі№5 за 1983-1985 роки ОСОБА_9 , в Погосподарській книзі №6 за1986-1990 роки особистий рахунок № НОМЕР_5 ОСОБА_10 , в Погосподарській книзі №17 за 1991-1995 роки особистий рахунок№ НОМЕР_6 ОСОБА_8 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на земельну ділянку та майно у спадок, а саме:

Визнати право власності на зазначені в Погосподарській книзі Яблунівської сільської ради Баришівського району Київської області теперішній Яблунівський старостинський округ Березанської міської радою Броварського району Київської області земельну ділянку площею 0,3300 гектари та житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані за адресою АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , після смерті ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Визнати право спільної власності за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 яке поділене за їх згодою, на земельну ділянку та житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані за адресою АДРЕСА_1 , а саме:

на земельну ділянку площею 0,3300 га, всі погосподарські споруди сарай, погріб, огорожа, ворота, вбиральня в будинку-веранда, горище, сіни, кухня, піч як майно спільного користування, кімнати будинку які зазначені в «по етажному плані будинку» : кімната площею 16.40 кв.м. є спадковою власністю ОСОБА_2 , кімната площею 8,40 кв.м. є спадковою власністю ОСОБА_1 .

Зобов`язати ОСОБА_2 надати вільний доступ через свою кімнату ОСОБА_1 до його кімнати.

Свої позовні вимоги позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 обґрунтовує тим, що на спадкове майно, яке залишилось після смерті ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , маються спадкоємці вони як онуки. Оскільки їх батько ОСОБА_5 син ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . На спадщину яка залишилась після смерті баби ОСОБА_6 можуть претендувати дочка їх померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 дядька ОСОБА_11 який був сином ОСОБА_6 , ОСОБА_3 та дружина померлого дядька ОСОБА_4 . Рішенням Голосіївського районного суду від 09.08.2017 року був встановлений факт родинних відносин його з батьком ОСОБА_5 оскільки документи про його народження не збереглися в Переяслав-Хмельницькому міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану за місцем його народження під час другої світової війни архів згорів. Під час життя їх дядько ОСОБА_11 теж через суд рішенням Баришівського районного суду від 29 липня 2016 року та постановою Київського апеляційного суду від 24 листопада 2021 року встановив родинні відносини з своєю матір`ю ОСОБА_6 . Третіми особами, що заявляють самостійні вимоги були визнані ОСОБА_3 , яка є дочкою померлому ОСОБА_11 , ОСОБА_6 онукою та дружина дядька ОСОБА_4 .

Для визнання обставин про прийняття спадщини після смерті їх баби ОСОБА_6 та визнання права власності на спадкове майно необхідно встановити факт родинних відносин ОСОБА_2 з ОСОБА_6 як онукою.

Крім того, ОСОБА_6 належало майно до якого входила земельна ділянка по АДРЕСА_1 про, що маються записи у Погосподарській книзі з 1971, які раніше з 1971 року по 2021 рік велися Яблунівською сільською радою Баришівського району Київської області, а з 2021 року Березанською міською радою Броварського району Київської області її Яблунівським старостинським округом по 2023 роки. Погосподарська книга селищної ради до 1995 року була єдиним документом, який вказував про належність нерухомого майна в сільській місцевості тій чи іншій особі. В Погосподарській книзі Яблунівської селищної ради №6 Яблунівської сільської ради за 1986-1990 роки особистий рахунок № НОМЕР_7 та Погосподарської книги №17 Яблунівської сільської ради за 1991-1995 роки особистий рахунок № НОМЕР_8 , зазначені земельна ділянка та майно, що по АДРЕСА_1 належало ОСОБА_6 . Проте в Погосподарській книзі відносно майна, що по АДРЕСА_1 в п.6 Витягу - за 1986-1990 роки особистий рахунок № НОМЕР_7 вказано про належність майна ОСОБА_12 , п.7 Витягу-за 1991-1995 роки особистий рахунок № НОМЕР_8 вказано про належність майна ОСОБА_9 . В Погосподарській книзі Яблунівської сільської ради відносно земельної ділянки та майна, що по АДРЕСА_1 вказано про належність даної земельної ділянки її чоловіку- ОСОБА_13 і поряд з прізвищем її чоловіка ОСОБА_13 в Погосподарській книзі №5 за 1971-1973 роки особовий рахунок № НОМЕР_9 зазначено прізвище ім`я по батькові ОСОБА_6 , в Погосподарській книзі №5 за 1971-1973 роки особовий рахунок№ НОМЕР_10 зазначено прізвище ім`я по батькові ОСОБА_9 , в Погосподарській книзі №5 за 1983-1985 роки особовий рахунок № НОМЕР_11 зазначено прізвище ім`я по батькові ОСОБА_9 . В зазначеній Погосподарській книзі не збігаються з прізвищем ім`ям по батькові зазначені в свідоцтві про смерть та в рішенні Голосіївського районного суду Київської області з ОСОБА_6 . Їх батько ОСОБА_5 при житті фактично прийняв спадщину, шляхом фактичного прийняття її після смерті ІНФОРМАЦІЯ_7 його матері, ОСОБА_6 . Спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_8 їх батька ОСОБА_5 вони фактично прийняли.

Позивачка ОСОБА_2 проживала до травня 2002 року по АДРЕСА_1 з 1971 року, куди її привезли батьки до діда та баби ОСОБА_13 та ОСОБА_6 з якими проживала з 1986 року і тітка інвалід ОСОБА_14 , яка вийшла в той час на пенсію. Після смерті діда і баби, позивачка ОСОБА_2 проживала з тіткою ОСОБА_14 , яка доглядала за нею вела господарство до її смерті. З травня 2002 року позивачка ОСОБА_2 займалась домогосподароством по АДРЕСА_1 вже з іншою тіткою ОСОБА_15 , яка була зареєстрована в своїй квартирі в місті Переяслав-Хмельницькому і померла 2014 році. На час розгляду справи вони фактично господарюють по АДРЕСА_1 .

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги підтримали послались на вище означені обставини, просили позов задовольнити.

Представник відповідача від Березанської міської ради Броварського району Київської області до судового засідання не з`явився, однак повідомив суд про можливість розгляду справи за його відсутністю свою думку стосовно позовної заяви суду доведено не було. Відзиву з запереченнями надано не було.

Третя сторона, яка заявляє самостійні вимоги ОСОБА_3 у судовому засіданні позовні вимоги визнала та не заперечувала проти задоволення заявлених позовних вимог. Повідомила, що вона відмовилась від належної їй частки у спадщині, яка залишилась після смерті баби ОСОБА_6 , а саме будинку та будівельних споруд, земельної ділянки на якій знаходяться будинок та господарські будівлі, що по АДРЕСА_1 та земельного паю 3,33 га.

Третя сторона, яка заявляє самостійні вимоги ОСОБА_4 до судового засідання не з`явилась була належно повідомлена про час, місце розгляду справи.

Свідок ОСОБА_16 у судовому засіданні вказала, що дійсно вона довгий час проживала у сусідах з ОСОБА_6 та її чоловіком. Знає її онуків ОСОБА_1 та ОСОБА_2 їх батьків, тіток, дядьків. З дитинства позивачка ОСОБА_2 проживала з бабою та дідом. Коли не стало діда то залишилась жити з бабою та тіткою ОСОБА_17 , яка потребувала догляду оскільки була інвалідом. Баба позивачки ОСОБА_18 померла 1994 році, то позивачка проживала та доглядала за тіткою ОСОБА_14 вела господарство до самої її смерті у 2002 році. Потім проживала та доглядала за другою тіткою ОСОБА_15 яка померла в 2014 році. Зараз проживає одна веде господарство разом з братом позивачем ОСОБА_1 , який допомагає її доглядати садибу.

Свідок ОСОБА_19 у судовому засіданні вказала, що одружений з ОСОБА_3 знав її бабусю ОСОБА_6 , не раз приїжджали до неї у гості у село Григорівку допомагали чим могли у господарстві. Крім баби там проживала її дочка ОСОБА_14 та онука позивачка ОСОБА_2 , яка доглядала за бабусею та її сестрою, яка доводиться його дружині ОСОБА_3 рідною тіткою. Потім коли бабуся та тітка померли позивачка залишилась у цьому будинку, де допомагав вести господарство її брат ОСОБА_1 ..

У якості свідка допитана ОСОБА_3 , яка дала на це згоду та вказала у судовому засіданні, що дійсно вона є онукою ОСОБА_6 . Вони часто з чоловіком приїжджали до бабусі у село, де проживала разом з бабусею її двоюрідна сестра позивачка ОСОБА_2 , яка є онукою ОСОБА_6 , вона доглядала за бабусею та бабусиною дочкою ОСОБА_14 , яка є її тіткою. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 також є її двоюрідним братом та сестрою та онуками ОСОБА_6 .

Вислухав пояснення сторін, дослідивши матеріали справи у повному об`ємі суд прийшов до думки про можливість задоволення заявлених вимог з таких підстав:

Як слід з копії свідоцтва про народження, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_9 його батьками є ОСОБА_5 та ОСОБА_20 .(а.с.12)

За копією свідоцтва про народження слід, що ОСОБА_2 народилась ІНФОРМАЦІЯ_10 її батьками є ОСОБА_5 та ОСОБА_20 .(а.с.13)

З копії свідоцтва про народження ОСОБА_21 народилась ІНФОРМАЦІЯ_11 її батьками є ОСОБА_11 та ОСОБА_22 .(а.с.37)

Згідно свідоцтва про шлюб ОСОБА_23 та ОСОБА_21 зареєстрували шлюб 05 жовтня 1990 року після чого присвоєно прізвище чоловіка ОСОБА_24 дружини ОСОБА_24 .(а.с.38)

Як слід з копії свідоцтва про укладення шлюбу ОСОБА_19 та ОСОБА_25 зареєстрували шлюб 10 листопада 1995 року .Після укладення шлюбу присвоєно прізвище чоловіку ОСОБА_26 , дружині ОСОБА_26 .(а.с.39)

Як слід з копії свідоцтва про смерть ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 померла в селі Григорівка Баришівського району Київської області у віці 82 років, ІНФОРМАЦІЯ_4 .(а.с.14)

Відповідно листів, які надійшли від Переяслав-Хмельницького міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану, Головного територіального управління юстиції у місті Києві слід, що встановлений факт відсутності актового запису про народження ОСОБА_5 за період з 1940 року по 1943 рік та книги державної реєстрації актів про народження не збереглися.(а.с.17-18)

З копії свідоцтва про смерть ОСОБА_5 помер у віці 56 років, ІНФОРМАЦІЯ_2 у селі Григорівка Баришівського району Київської області (а.с.15)

З копії свідоцтва про смерть слід, що ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_12 , помер ІНФОРМАЦІЯ_6 у віці 72 років у місті Києві. (а.с.16)

Відповідно копії паспорта ОСОБА_11 був громадянином України.(а.с.40)

Відповідно копії посвідки про народження ОСОБА_14 народилась ІНФОРМАЦІЯ_13 її батьками були ОСОБА_13 та ОСОБА_9 .(а.с.69)

За копією трудової книжки ОСОБА_14 звільнена 15 лютого 1986 року у зв`язку з виходом на пенсію по інвалідності ст.38 КЗпП УРСР. (а.с.70)

Як слід з копії свідоцтва про смерть ОСОБА_14 померла ІНФОРМАЦІЯ_14 у віці 63 років у селі Григорівка Баришівського району Київської області.(а.с.71)

Згідно рішення від 29 липня 2016 року Баришівського районного суду Київської області слід, що позовні вимоги ОСОБА_11 були задоволенні, був встановлений факт родинних відносин з ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка є рідною матір`ю ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_12 а також визнано право власності на майно у спадок житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами який розташований у АДРЕСА_1 після смерті його матері ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .(а.с.19-20)

Як слід з рішення апеляційного суду Київської області від 30 травня 2017 року апеляційна скарга ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задоволена частково. Рішення Баришівського районного суду Київської області від 29 липня 2016 року скасовано в частині визнання права власності на спадкове майно та ухвалено в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_11 про визнання за ним права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими за адресою АДРЕСА_1 , відмовлено. (а.с.21)

Згідно постанови Верховного суду від 27 лютого 2020 року касаційну скаргу ОСОБА_3 було задоволено частково. Рішення апеляційного суду Київської області від 30 травня 2017 року в частині позову ОСОБА_11 правонаступником якого є ОСОБА_3 , до Яблунівської сільської ради Баришівського району Київської області про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом скасовано, справу в цій частині передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.(а.с.24-28)

Згідно постанови Київського апеляційного суду від 24 листопада 2021 апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було частково задоволено. Рішення Баришівського районного суду Київської області від 29 липня 2016 року було скасовано в частині та ухвалено нове. Провадження у справі за позовом ОСОБА_11 до Яблунівської сільської ради Баришівського району Київської області про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом-закрито. (а.с.33-34)

Згідно копії рішення від 09 серпня 2017 року Голосіївського районного суду міста Києва був встановлений факт того, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 уродженка села Комарівка Переяслав-Хмельницького району Київської області жителька села Григорівка Баришівського району Київської області, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 є рідною матір`ю померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 . Крім того був встановлений факт того, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_5 син померлого ОСОБА_5 є онуком померлої ОСОБА_6 .(а.с.10-11)

За рішенням від 05 грудня 2022 року Баришівського районного суду Київської області позовну заяву ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Скляр Оксани Станіславівни, ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про визнання нотаріальних дій нечинним, визнання свідоцтва про спадщину за законом №2537 від 15 серпня 2017 року в частині майна оформленого у спадкову власність на ОСОБА_4 недійсним, визнання права власності ОСОБА_4 на майно, отриманого на підставі свідоцтва №2537 від 15 серпня 2007 року про право на спадщину недійсним-задоволено частково. Визнано свідоцтво на спадщину за законом №2537 видане 15 серпня 2017 року в частині майна, що по АДРЕСА_1 , оформленого у спадкову власність на ОСОБА_4 -недійсним. Скасовано державну реєстрацію прав та їх обтяжень і рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Скляр Оксани Станіславівни індексний номер 36620468 від 15 серпня 2017 року, відносно приватної власності ОСОБА_4 на майно, що по АДРЕСА_1 . Зобов`язано приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Скляр Оксану Станіславівну внести зміни до Державного реєстру прав, щодо скасування в реєстрі приватної власності ОСОБА_4 на майно, що по АДРЕСА_1 .(а.с.60-65)

З копії ухвали від 09 лютого 2023 року Баришівського районного суду Київської області були виправлені описки у прізвищі ОСОБА_4 де було зазначено « ОСОБА_27 », у ім`ям по батькові ОСОБА_2 , де було зазначено « ОСОБА_28 ».(а.с.66-67)

Як слід з копії Витягу з Державного реєстру речових прав на підставі рішення від 05 грудня 2022 року Баришівського районного суду Київської області та ухвали від 09 лютого 2023 року Баришівського районного суду про виправлення описки, речове право власника ОСОБА_4 скасовано 08 березня 2023 року.(а.с.68)

В Погосподарській книзі №5 за 1971-1973 роки особистий рахунок № НОМЕР_9 - мається запис ОСОБА_6 .(а.с.41)

в Погосподарській книзі №6 за 1971-1973 роки, особовий рахунок № НОМЕР_2 ОСОБА_7 .(а.с.42)

в Погосподарській книзі №5 за 1977-1979 роки, особовий рахунок № НОМЕР_3 ОСОБА_7 .(а.с.43)

в Погосподарській книзі №5 за 1980-1982 роки особовий рахунок № НОМЕР_4 ОСОБА_8 .(а.с.44)

в Погосподарській книзі №5 за 1983-1985 роки особистий рахунок № НОМЕР_11 ОСОБА_9 . (а.с.45)

в Погосподарській книзі №6 за1986-1990 роки особистий рахунок № НОМЕР_5 ОСОБА_10 .(а.с.46)

в Погосподарській книзі №17 за 1991-1995 роки особистий рахунок № НОМЕР_6 ОСОБА_8 .(а.с.47)

Копія договору між позивачами від 05 травня 2023 року про домовлення , що спадкове майно по АДРЕСА_1 , а саме: земельна ділянка, всі господарські споруди та будинок є спадковим майном спільної власності загального користування. Кімнати у будинку по АДРЕСА_1 зазначені в «по етажному плані будинку» кімната площею 16.40 кв. м є спадковою власністю ОСОБА_2 , кімната площею 8.40 кв.м. є спадковою власністю ОСОБА_1 . При цьому ОСОБА_2 надає вільний доступ через свою кімнату ОСОБА_1 у його кімнату.(а.с.73-75)

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та статтею 8 Конституції України гарантовано кожному право звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина.

Відповідно ч.1 ст.2 ЦПК України слід, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України слід, що кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст. 13 ЦПК України слід, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За ст. 76 ЦПК України « Доказами є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються в тому числі і показаннями свідків.»

Відповідно до ст. 89 ЦПК України «Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).»

За п.1 ч.1 ст. 315 ЦПК України слід, що суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами;

Як слід з ч.2 ст.315 ЦПК України , що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 5 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» слід, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану.

Отже, аналізуючи докази, судом встановлено, що позивачка ОСОБА_2 , яка є дочкою ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 є онукою його матері ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 . У суд не виникло сумніву про те, що розбіжність у написі прізвища не є перешкодою у визнанні родинних відносин між позивачкою ОСОБА_2 та ОСОБА_6 .. Крім того з досліджених письмових доказів стосовно записів у Погосподарській книзі, де маються розбіжність у напису прізвища та імені, а саме ОСОБА_6 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_9 , ОСОБА_31 . Однак стороною позивачів були надані належні та допустимі докази того, що саме їх баба ОСОБА_6 проживала довгий час за однією і тією адресою в селі Григорівка Баришівського теперішнього Броварського району Київської області мала будинок з господарськими спорудами, земельну ділянку. Напис прізвища та імені крім ім`я по батькові, яке було не змінне у Погосподарській книзі через значний проміжок часу кожен раз, спотворювався посадовою особою, яка робила відповідні в ній записи, що привело до різного їх напису.

Оскільки відповідно до п.4 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України Цивільний Кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання ним чинності застосовуються норми Цивільного Кодексу Української РСР в ред. 1963 року.

Дане домоволодіння зареєстровано в погосподарській книзі Яблунівської сільської ради із наданим відповідним адресом АДРЕСА_1 . Як вбачається із наявних у матеріалах справи копій з погосподарських книг за 1971-1973 роки,1977-1979 роки,1980-1982 роки.1983-1985 роки.1986-1990 роки1991-1995 роки, де зазначено, що роком забудови спірного житлового будинку, що входить у спадкову масу, є 1964 рік.

В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку (п.3.1 Листу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р. N 24-753/0/4-13 Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування ).

За таких обставин, слід прийти до висновку, що домоволодіння по АДРЕСА_1 побудовано відповідно до діючого на час його будівництва законодавства та належним чином було зареєстровано органом місцевого самоврядування.

Порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР був встановлений інструкцією, яка була затверджена Міністерством комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року.

Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP від 31.01.1966 року, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції).

Згідно з пунктами 4, 7 цієї Інструкції підлягали реєстрації всі будинки і домоволодіння, у тому числі належні громадянам на праві особистої власності, і здійснювалась вона на підставі документів, що встановлюють право власності (правовстановлюючих документів, перелік яких додано до вказаної Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто, записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Пленум Верховного Суду України у п. 9 своєї постанови від 04 жовтня 1991 року № 7 Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок роз`яснив, що право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради.

Крім того, згідно п. 3.2. Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24.05.2001 р. № 127, індивідуальні (садибні) будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них побудовані до 05.08.1992 року не належать до самочинного будівництва.

Як зазначено у в п.3.3 листу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р. N 24-753/0/4-13 Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування, за змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. Додатками №32 та №33 до Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих було затверджено зразки довідок про право власності колгоспного (селянського) двору на жилий будинок та про право власності робітника чи службовця на жилий будинок. За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. При вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами, наприклад, ухваленими органами місцевого самоврядування рішеннями про оформлення права власності громадян на будинки, технічним паспортом на будівлі, документами про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо.

У період чинності Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, що затверджена Міністерством комунального господарства Українського РСР 31 січня 1966 року, державна реєстрація нерухомого майна не проводилась в сільській місцевості.

Отже, на момент смерті ОСОБА_6 являлась власником домоволодіння будинку АДРЕСА_1 та земельної ділянки на якій вони були збудовані.

Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР ( 1963 року), не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженням. Прийнята спадщина вважається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Прийняття спадщини підтверджується різними діями спадкоємців, які за своїм характером свідчать що в шестимісячний строк з часу відкриття спадщини вони фактично вступили у володіння ( користування, розпорядження) спадковим майном.

Як слід з ст.529 ЦК УРСР (1963 року) слід, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю.

Згідно ч.2 ст. 553 ЦК УРСР (в ред. 1963 року) спадкоємець за законом чи за заповітом вправі відмовитися від спадщини протягом 6 місяців з дня її відкриття. Як було встановлено у судовому засіданні третя особа, яка заявляє самостійні вимоги ОСОБА_3 відмовилась від прийняття спадщині після смерті їх сумісної баби ОСОБА_6 ..

Відповідно до ст.549 ЦК УРСР 1963 року, спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Згідно роз`яснень Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року, при вирішенні спорів про спадкування, спадщина по яких відкрилася і була прийнята до 01 січня 2004 року, не допускається застосування судами норм Цивільного Кодексу 2003 року, а застосуванню підлягають норми законодавства, чинного на час відкриття спадщини, зокрема ЦК УРСР.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених в Постанові «Про практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995року (з відповідними змінами, які діяли на час виникнення даних правовідносин), заява про встановлення факту прийняття спадщини та місця її відкриття може бути розглянута судом, якщо орган, який вчиняє нотаріальні дії, не вправі видати заявникові свідоцтво про право на спадщину через відсутність або недостатність документів, що необхідні для підтвердження в нотаріальному порядку факту вступу в управління або володіння спадковим майном.

У відповідності до постанови №7 Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року.

Стаття 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року, яка діяла на момент смерті спадкодавця ОСОБА_6 позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 передбачали, що вони як спадкоємці прийняли спадщину оскільки вони фактично вступили в управління або володіння спадковим майном.

Згідно правових висновків Верховного Суду, висловлених у постанові від 01.11.2018 року про справі № 2-о-14/11 у пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 01 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Відповідно до пунктів 4, 5 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України цей Кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Отже, відносини спадкування регулюються ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року. Правила книги шостої ЦК України може бути застосовано лише до спадщини, яка відкрилася після 01 липня 2003 року й не була прийнята ніким зі спадкоємців, право на спадкування яких виникло відповідно до статей 529-530 ЦК Української РСР.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених в Постанові «Про практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 року (з відповідними змінами, які діяли на час виникнення даних правовідносин), заява про встановлення факту прийняття спадщини та місця її відкриття може бути розглянута судом, якщо орган, який вчиняє нотаріальні дії, не вправі видати заявникові свідоцтво про право на спадщину через відсутність або недостатність документів, що необхідні для підтвердження в нотаріальному порядку факту вступу в управління або володіння спадковим майном.

У відповідності до постанови №7 Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року.

Відповідно до ст.551 ЦК України(1963рік) слід, якщо спадкоємець, закликаний до спадкоємства за законом або за заповітом, помер після відкриття спадщини, не встигнувши її прийняти в установлений строк (стаття 549 цього Кодексу), право на прийняття належної йому частки спадщини переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Це право померлого спадкоємця може бути здійснене його спадкоємцями на загальних підставах протягом строку, що залишився для прийняття спадщини (стаття 549 цього Кодексу). Якщо строк, що залишився, менше трьох місяців, він продовжується до трьох місяців.

Отже як було встановлено, що спадкодавець ОСОБА_6 при житті мала будинок з господарськими будівлями, земельну ділянку для будівництва та обслуговування споруд. На час будівлі будинку та господарських споруд у сільській місцевості право на них не залежало від державної реєстрації цього права. Записи у погосподарських книгах які велись у сільських радах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), підтверджували це право приватної власності. Право власності на будинок, господарськи споруди, земельну ділянку на якої будувались ці будівлі належали на праві приватної власності спадкодавцю ОСОБА_6 .. Після смерті спадкодавця ОСОБА_6 залишилися її діти сини ОСОБА_5 , ОСОБА_11 , дочки ОСОБА_14 , ОСОБА_5 які не встигли прийняти спадкове майно та оформити його належним чином і також померли. Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 які є онуками спадкодавцю, мають право на прийняття належної їм частки спадщини яка перейшла до них від батька, дядька, тіток, які були спадкоємцями під час життя (спадкова трансмісія) і є спадкоємцями за законом. Прийняття ними спадщини підтверджується їхніми різними діями, які за своїм характером свідчать, що в шестимісячний строк з часу відкриття спадщини вони фактично вступили у володіння ( користування, розпорядження) спадковим майном. З таких підстав дії позивачів законні та підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 76, 95, 315, 317, 319 ЦПК України, ст.ст.529,548,549,551 ЦК України (1963 року)

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , до Березанської міської ради Київської області, третя особа, яка заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про встановлення факту родинних відносин, встановлення факту належності документів, прийняття спадщини та визнання права власності на майно у спадок, задовольнити.

Встановити юридичний факт про те, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка села Григорівка Баришівського району теперішнього Броварського Київської області є дочкою ОСОБА_5 померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Встановити юридичний факт про те, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка села Григорівка Баришівського району теперішнього Броварського Київської області є онукою ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 уродженки села Комарівка Переяслав-Хмельницького району Київської області, померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Встановити юридичний факт належності ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 записів у Погосподарській книзі Яблунівської сільської ради Баришіського району Київської області теперішній Яблунівський старостинський округ Березанської міської ради Броварського району Київської області відносно земельної ділянки та майна, що по АДРЕСА_1 а саме:

записів у Погосподарській книзі №5 за 1971-1973 роки особовий рахунок № НОМЕР_1 ОСОБА_7 , в Погосподарській книзі №6 за 1971-1973 роки, особовий рахунок № НОМЕР_2 ОСОБА_7 , в Погосподарській книзі №5 за 1977-1979 роки, особовий рахунок № НОМЕР_3 ОСОБА_7 , в Погосподарській книзі №5 за 1980-1982 роки особовий рахунок № НОМЕР_4 ОСОБА_8 , в Погосподарській книзі №5 за 1983-1985 роки ОСОБА_9 , в Погосподарській книзі №6 за 1986-1990 роки особистий рахунок № НОМЕР_5 ОСОБА_10 , в Погосподарській книзі №17 за 1991-1995 роки особистий рахунок № НОМЕР_6 ОСОБА_8 .

Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на земельну ділянку та майно у спадок, а саме:

на зазначені в Погосподарській книзі Яблунівської сільської ради Баришівського району Київської області теперішній Яблунівський старостинський округ Березанської міської радою Броварського району Київської області земельну ділянку площею 0,3300 гектари та житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані за адресою АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , після смерті ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Визнати право спільної власності за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 яке поділене за їх згодою, на земельну ділянку та житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані за адресою АДРЕСА_1 , а саме:

на земельну ділянку площею 0,3300 га, всі погосподарські споруди сарай, погріб, огорожа, ворота, вбиральня в будинку-веранда, горище, сіни, кухня, піч як майно спільного користування, кімнати будинку, які зазначені в «по етажному плані будинку»: кімната площею 16.40 кв.м. є спадковою власністю ОСОБА_2 , кімната площею 8,40 кв.м. є спадковою власністю ОСОБА_1 .

Зобов`язати ОСОБА_2 надати вільний доступ через свою кімнату ОСОБА_1 до його кімнати.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів до Київського апеляційного суду, шляхом подачі скарги через Баришівський районний суд Київської області.

Повний текст рішення складений 02 лютого 2024 року.

Суддя Баришівського

районного суду С. І. Чехов