Справа № 159/1060/15-ц
Провадження № 2-ві/159/2/24
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2024 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в особі судді Шишиліна О.Г. розглянув заяву ОСОБА_1 про відвід судді Панасюка С.Л. у справі за скаргою про визнання неправомірними дії головного державного виконавця Ковельського відділу Державної виконавчої служби у Ковельському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції,

В С Т А Н О В И В:

Заявником 08.02.2024 подана заява про відвід Головуючому судді Панасюку С.Л. з мотивів того що суддя необ`єктивний та неупереджений, оскільки на період розгляду скарги він просив зупинити виконання постанови ВП №51511076 від 25.10.2023.

Ухвалою від 07.02.2024 суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу.

Відповідно до ч.3 ст.40 ЦПК України якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Згідно ч.7 ст.40 ЦПК України вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно ст.6 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Як зазначив ЄСПЛ в п.28-32 Рішення від 15.07.2010р. у справі "Газета "Україна-Центр" проти України" існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності (див., серед іншого, рішення у справі "Фей проти Австрії", від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 і 30, Series A, no. 255, і рішення "Ветштайн проти Швейцарії", заява N 33958/96, п. 42, ECHR 2000-XII). Таким чином, у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (див. рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства", від 10 червня 1996 року, п.38). У контексті суб`єктивного критерію особиста безсторонність судді презюмується, поки не доведено протилежного (див. вищевказане рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії", п. 43). У контексті об`єктивного критерію у цій справі окремо від поведінки суддів слід визначити, чи існували переконливі факти, які могли б викликати сумніви щодо їхньої безсторонності. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (див. вищевказане рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії", п. 44; та рішення у справі "Ферантелі та Сантанжело проти Італії", від 7 серпня 1996 року, п. 58 Reports of Judgments and Decisions, 1996-III).

На оцінку суб`єктивного критерію про безсторонність судді Панасюка С.Л. заявником не надано будь-яких доказів. За таких підстав особиста безсторонність судді Панасюка С.Л. презюмується.

Підсумовуючи викладене суд дійшов висновку, що підстави передбачені п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України для відводу судді Панасюка С.Л. відсутні.

Крім того, незгода сторони з процесуальним рішенням судді, в даному випадку, не може бути підставою для відводу судді, в розумінні ч.4 ст.36 ЦПК України. Також слід зазначити, що відповідач не позбавлений суб`єктивного права на перегляд рішення в апеляційному та касаційному порядку у випадку незгоди з ухваленим рішенням по суті справи.

Керуючись ст.ст. 36, 40 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області Панасюку С.Л. у справі за скаргою про визнання неправомірними дії головного державного виконавця Ковельського відділу Державної виконавчої служби у Ковельському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала, що постановлені судом поза межами судового засідання, набирає законної сили з моменту їх підписання суддею.

СуддяО. Г. Шишилін