справа № 362/2433/23
провадження № 22-ц/824/3332/2024
головуючий у суді І інстанції Марчук О.Л.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

6 лютого 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Писаної Т.О.

суддів - Приходька К.П., Журби С.О.

за участю секретаря судового засідання - Савченко К.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 13 вересня 2023 року та додаткове рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 27 вересня 2023 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів та зустрічним позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» про визнання неправомірним і скасування рішення,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2023 року позивач АТ «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів.

В обґрунтування вимог позову зазначав, що відповідач є споживачем послуг з газопостачання за адресою: АДРЕСА_1 , де відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 .

Посилаючись на порушення відповідачем Закону України «Про ринок природного газу» та Кодексу газорозподільчих систем, що полягають у несанкціонованому втручанні в роботу ЗВТ, позивач просив стягнути з відповідача на свою користь збитки за безпідставно спожитий природний газ, який не було обліковано і вартість супутніх робіт на загальну суму 97 253 грн 64 коп. (а.с. 58 - 64).

У липні 2023 року ОСОБА_1 подав до судузустрічний позов до АТ «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» про визнання неправомірним і скасування рішення.

В обґрунтування вимог зустрічного позову відповідач зазначав, що акт про порушення було задоволено комісією у строк, який перевищив два місяці встановлених для розгляду таких актів;експертизу лічильника газу було проведено особами, які не є суб`єктами експертної діяльності відповідно до Закону України «Про судову експертизу».

У зв`язку із цим, посилаючись на відповідні положення спеціального законодавства, які, на думку відповідача, порушено позивачем, відповідач у зустрічному позові просив визнати неправомірним і скасувати рішення АТ «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз», оформлене Протоколом № 180/1 засідання комісії з розгляду актів про порушення від 17 травня 2021 року (а.с. 137 - 140).

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 13 вересня 2023 року позов АТ «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів задоволено.

Стягнено з ОСОБА_1 на користь АТ «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» грошові кошти в сумі 92 579 грн 88 коп. у відшкодування завданих збитків.

Стягнено з ОСОБА_1 на користь АТ «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» грошові кошти в сумі 2 684 грн у відшкодування судових витрат.

Відмовлено в задоволенні цивільного позову ОСОБА_1 до АТ «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» про визнання неправомірним і скасування рішення.

Додатковим рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 27 вересня 2023 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» грошові кошти в сумі 4 673 грн 76 коп. у відшкодування проведення експертизи.

Не погоджуючись із указаним рішенням представник ОСОБА_1 - адвокат Мневець О.М.звернувся до суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення та додаткове рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні первісного позову, а зустрічний позов задовольнити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що невідомо який саме лічильник газу був направлений до комісії та досліджений комісією для проведення експертизи лічильників газу, оскільки акт позивача про порушення 1377 відносно споживача ОСОБА_1 складений 22 лютого 2020 року (а.с. 16-17), акт позивача про усунення порушення № б/н датований 29 лютого 2020 року (а.с. 18), порушення усунене шляхом демонтажу лічильника та встановлення іншого приладу обліку, акт № б/н про демонтаж лічильника газу для проведення експертизи складений 29 лютого 2020 року та має посилання на акт про виявлені порушення від 29 лютого 2020 року № 1377 (а.с. 19). Звертає увагу, що протокол щодо направлення ЗВТ та/або пломби на експертизу від 29 лютого 2020року має чітке посилання на те, що на експертизу направляється ЗВТ згідно з актом про виявлені порушення від 29 лютого 2020 року № 1377, пломба А3218 (а.с. 20).

Зазначає, що згідно акта 1472е експертизи лічильника газу від 27 березня 2020 року (а.с. 21) лічильник направлений на експертизу 5 березня 2020 року, наявність пломби А3218 в акті не зазначено, але експертизою встановлено нібито пошкодження пломб (у множині).

Вважає, що аналіз перелічених актів свідчить про те, що підставою для демонтажу лічильника газу, направлення лічильника на експертизу був акт про порушення від 29 лютого 2020 року, якого не існує, а відносно ОСОБА_1 був складений акт про порушення 1377 в інший день - 22 лютого 2020 року.

Вказує, що комісія для проведення експертизи лічильників газу, виходячи із змісту акта 1472е експертизи лічильника газу від 27 березня 2020 року, досліджувала лічильник, який направлений на експертизу 5 березня 2020 року, в той час, коли документально лічильник газу демонтований та направлений на експертизу 29 лютого 2020 року.

Також вказує, що лічильник газу, належний ОСОБА_1 , демонтований та направлений на експертизу був опломбований (пломба А3218), комісія для проведення експертизи лічильників газу в акті зазначила декілька пломб, не вказуючи їх номерів.

Вважає, що запровадження карантину не заважало позивачу проводити засідання комісії з розгляду актів про порушення (а.с. 28-29, 32-33) у строки, визначені Кодексом ГРС, що спростовує висновки суду про вагомість та поважність пропуску позивачем строку розгляду акта про порушення, оскільки перенесення засідання комісії не було пов`язано з карантином, а пов`язане з додатковим вивченням матеріалів справи, що підтверджується протоколом № 50/1 щодо розгляду акту про порушення № 1377 від 22 лютого 2020 року.

Посилається на висновки, викладені у поставі Великої Палати Верховного Суду від 12 вересня 2019 року у справі № 9901/120/19 та у постанові Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 16 червня 2021року у справі № 554/4741/19.

Наголошує на тому, що рішення про задоволення акта про порушення 1377 від 22 лютого 2020 року та нарахування збитків прийнято комісією з розгляду актів про порушення вимог Кодексу у неповноваженому складі, у зв`язку із відсутністю юриста (юристів) у складі комісії, що має наслідки визнання прийнятого комісією рішення недійсним.

Вказує, що представником Васильківського відділення АТ «Київоблгаз» на дату складання акта 1377 не виявлено пошкодження пломб, вільного доступу до відлікового механізму, але акт експертизи зазначає саме ці порушення, яких не було виявлено 22 лютого 2020 року але з`явились 27 березня 2020 року, а тому судом першої інстанції не прийнято до уваги ці фактичні обставини, підтверджені наявними у справі письмовими доказами, які спростовують висновки суду про доведеність втручання споживача в роботу ЗВТ.

Вважає, що стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» в сумі 92579,88 грн, як цивільно-правової відповідальності, розрахованої на підставі Кодексу ГРС, який є підзаконним актом, порушує норми Конституції України та є незаконним, з наслідками скасування ухваленого у справі Васильківським міськрайонним судом Київської області рішення.

Також зазначає, що долучена представником АТ «Київоблгаз» до позову копія детального розрахунку донарахованого об`єму природного газу на 6 арк. копія довідки АТ «Київоблгаз» цін покриття виробничо-технічних втрат/витрат природного газу на 2 арк. направлялись позивачем лише на адресу суду, що є порушенням АТ «Київоблгазу» процесуальних прав відповідача, які не усунені судом першої інстанції.

Відзив на апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду не надходив.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 - адвокат Мневець О.М. просив апеляційну скаргу задовольнити, скасувати рішення та додаткове рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні первісного позову, а зустрічний позов задовольнити.

Представник АТ «Київоблгаз» в судове засідання не з`явився, товариство було належним чином повідомлене про розгляд справи шляхом направлення судової повістки на електронну адресу (а.с.242,244), клопотань про відкладення розгляду справи не направляло, а тому колегія суддів вирішила слухати справу за відсутності представника АТ «Київоблгаз».

Колегія суддів, дослідивши матеріали цивільної справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає апеляційну скаргу такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

За вимогами ст.ст. 263, 264 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності на підставі закону, ;що регулює подібні відносини, або керуючись загальними засадами і змістом законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, у якому повно відображені обставини, що мають значення для цієї справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

При ухваленні рішення суд зобов`язаний з`ясувати питання, зокрема, щодо: наявності обставин (фактів), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та навести докази на їх підтвердження; наявності інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи; правовідносин, зумовлених встановленими фактами. У рішенні суду обов`язково повинні бути зазначені встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.

У відповідності до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, що позивач є оператором газорозподільної системи та здійснює господарську діяльність з розподілу природного, нафтового газу і газу (метану) вугільних родовищ газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні відповідно до законодавства, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління (а.с. 10, 11, 12 - 13, 14).

22 лютого 2020 року представниками позивача під час виконання робіт з планової перевірки лічильників газу за адресою: АДРЕСА_1 , споживач ОСОБА_1 було виявлено порушення підпункту 3 пункту 1 розділу 2 Глави ХІ Кодексу ГРС у виді несанкціонованого втручання в роботу засобу вимірювальної техніки (ЗВТ); факт фіксації виявленого порушення підтверджується актом про порушення № 1377 від 22 лютого 2020 року, що був підписаний відповідачем без зауважень і заперечень (а.с. 16 - 17).

29 лютого 2020 року представниками позивача у споживача проведено роботи по розблокуванню та демонтажу лічильника газу з метою направлення для проведення експертизи, про що свідчить складені акт демонтажу лічильника газу для проведення експертизи та протокол щодо направлення ЗВТ та/або пломби на позачергову чи експертну повірку, з повідомленням відповідача про час та місце її проведення; взамін демонтованого лічильника газу встановлено лічильник обмінного фонду АТ «Київоблгаз», про що складено акт про демонтаж лічильника газу для проведення експертизи, акт про усунення порушення і протокол щодо направлення ЗВТ та/або пломби на експертизу, які були підписані відповідачем як споживачем без заперечень і зауважень; при цьому, споживач записав своє прохання «провести експертизу без нього» (а.с. 18, 19, 20).

27 березня 2020 року комісією за участю представників лабораторії з повірки ПЛГ АТ «Київоблгаз» і ДП «Київоблстандартметрологія» проведено експертизу лічильника газу Октава G4 заводський № 171778, дата виготовлення 2006 рік, який належить ОСОБА_1 , що підтверджується відповідним актом № 1472е експертизи лічильника газу (а.с. 21).

Експертизою встановлено наступне:

- пломби пошкоджені;

- відсутні нижні відтиски;

- права пломба не фіксує кришку відлікового механізму в місці пломбування коробки, є вільний доступ до відлікового механізму;

- тріснутий і забруднений в місцях фіксації циферблат;

- пошкоджений корпус відлікового механізму в місці встановлення на вісь передаточного колеса;

- відліковий механізм знімався.

Висновок комісії: виявлено втручання.

30 березня 2020 року представником ДП «Київоблстандартметрологія» також було складено довідку про непридатність зазначеного лічильника газу відповідача (а.с. 22).

17 травня 2021 року відбулось засідання комісії з розгляду акта про порушення № 1377 від 22 лютого 2020 року, на якому був відсутній споживач; комісія вирішила задовольнити акт про порушення вимог Кодексу газорозподільних систем, у зв`язку з підтвердженням факту несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ та розрахувати спожитий газ за граничними об`ємами споживання природного газу з 23 серпня 2019 року до 22 лютого 2020 року, що підтверджується відповідним протоколом № 180/1 від 17 травня 2021 року (а.с. 36 - 37).

Саме вказаний протокол відповідач просив визнати неправомірним і скасувати у своєму зустрічному позові.

Цього ж дня комісією АТ «Київоблгаз» складено акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості за вказаний період часу в сумі 92 579 грн 88 коп. (а.с. 38).

Задовольняючи позовні вимоги за первісним позовом та відмовляючи у задоволенні зустрічного позову, суд першої інстанції виходив із того, що первісний позов є обґрунтованим та підтверджений відповідними письмовими доказами, а тому відсутні правові підстави для задоволення зустрічного позову.

Колегія суддів не може погодитись з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступних підстав.

Звертаючись із апеляційною скаргою, ОСОБА_1 крім іншого, посилається на те, що акт про порушення від 22 лютого 2020 року було розглянуто тільки 17 травня 2021 року, тобто з пропуском двомісячного строку визначеного пункту 8 глави 5 розділу XI Кодексу ГРМ.

Так, матеріалами справи встановлено, що 22 лютого 2020 року представниками позивача під час виконання робіт з планової перевірки лічильників газу за адресою: АДРЕСА_1 , споживач ОСОБА_1 було виявлено порушення підпункту 3 пункту 1 розділу 2 Глави ХІ Кодексу ГРС у виді несанкціонованого втручання в роботу засобу вимірювальної техніки (ЗВТ); факт фіксації виявленого порушення підтверджується актом про порушення № 1377 від 22 лютого 2020 року.

29 лютого 2020 року представниками позивача у споживача проведено роботи по розблокуванню та демонтажу лічильника газу з метою направлення для проведення експертизи, про що свідчить складені акт демонтажу лічильника газу для проведення експертизи та протокол щодо направлення ЗВТ та/або пломби на позачергову чи експертну повірку, з повідомленням відповідача про час та місце її проведення; взамін демонтованого лічильника газу встановлено лічильник обмінного фонду АТ «Київоблгаз», про що складено акт про демонтаж лічильника газу для проведення експертизи, акт про усунення порушення і протокол щодо направлення ЗВТ та/або пломби на експертизу (а.с. 18, 19, 20).

27 березня 2020 року комісією за участю представників лабораторії з повірки ПЛГ АТ «Київоблгаз» і ДП «Київоблстандартметрологія» проведено експертизу лічильника газу Октава G4 заводський № 171778, дата виготовлення 2006 рік, який належить ОСОБА_1 , що підтверджується відповідним актом № 1472е експертизи лічильника газу (а.с. 21).

Як вбачається із протоколу № 682/1 засідання комісії з розгляду актів про порушення вимог Кодексу від 15 вересня 2020 року, було прийнято рішення про перенесення засідання комісії з розгляду актів про порушення вимог Кодексу в зв`язку з додатковим вивченням матеріалів справи (а.с.85-86).

Також із протоколу № 50/1 засідання комісії з розгляду актів про порушення вимог Кодексу від 11 лютого 2021 року вбачається, що було повторно прийнято рішення про перенесення засідання комісії з розгляду актів про порушення вимог Кодексу в зв`язку з додатковим вивченням матеріалів справи (а.с.89-90).

17 травня 2021 року відбулось засідання комісії з розгляду акта про порушення № 1377 від 22 лютого 2020 року, на якому був відсутній споживач; комісія вирішила задовольнити акт про порушення вимог Кодексу газорозподільних систем, у зв`язку з підтвердженням факту несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ та розрахувати спожитий газ за граничними об`ємами споживання природного газу з 23 серпня 2019 року до 22 лютого 2020 року, що підтверджується відповідним протоколом № 180/1 від 17 травня 2021 року (а.с. 93-95).

За змістом пункту 8 глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРМ, акт про порушення має бути розглянутим комісією з розгляду актів про порушення Оператора ГРМ, яка визначає його правомірність та приймає щодо них відповідне рішення. Засідання комісії з розгляду акта про порушення має бути проведено Оператором ГРМ не пізніше двомісячного строку з дня складання акта про порушення (крім випадку очікування результатів експертизи ЗВТ, яка проводиться суб`єктами судово-експертної діяльності, діяльність яких регулюється Законом України ?Про судову експертизу?).

Разом із тим, судом встановлено, що розгляд відбувся лише 17 травня 2021 року, тобто зі спливом більше одного року від дати складання відповідного акта про порушення.

Так, у постанові Верховного Суду від 18 листопада 2022 року у справі № 914/993/21 було зроблено правовий висновок у контексті наявності поважних причин порушення строку прийняття рішення комісією, спричинений карантинними обмеженнями. Разом із тим, Верховним Судом у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського у справі № 911/3342/21 було уточнено вказаний висновок, та зазначено, «оскільки відповідно до абзацу першого пункту 8 глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРМ (у редакції постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 1469 від 29.07.2020) акт про порушення має бути розглянутим комісією з розгляду актів про порушення оператора ГРМ, яка визначає його правомірність та приймає щодо нього відповідне рішення. Засідання комісії з розгляду акта про порушення має бути проведено оператором ГРМ не пізніше двомісячного строку з дня складання акта про порушення (крім випадку очікування результатів експертизи ЗВТ, яка проводиться суб`єктами судово-експертної діяльності, діяльність яких регулюється Законом України "Про судову експертизу"). Тобто вказана норма встановлює для комісії з розгляду актів про порушення оператора ГРМ строк, в який повинно бути проведено засідання комісії з розгляду акта про порушення. Таким чином господарюючий суб`єкт, на якого розповсюджується вимоги пункту 8 глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРМ, повинен їх дотримуватися, тобто розглядати акти про порушення у строки визначені Кодексом ГРМ, а порушення таких строків є невиконанням вимог Кодексу ГРМ, що, у свою чергу, має встановлювати відповідальність за такі порушення, зокрема, шляхом визнання недійсним рішення комісії.»

Апеляційним судом враховується, що в абзаці першому пункту 8 глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРМ передбачено випадок коли комісія може розглянути акт про порушення за межами встановленого вказаною нормою строку, а саме у випадку очікування результатів експертизи ЗВТ, яка проводиться суб`єктами судово-експертної діяльності, діяльність яких регулюється Законом "Про судову експертизу".

Так у постанові Верховного Суду від 7 липня 2023 року у справі № 911/3342/21 зазначено: «проаналізувавши зміст абзацу першого пункту 8 глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРМ та судову практику щодо застосування вказаної норми права, а також враховуючи суспільно значущі обставини, які виникають у суспільстві, наприклад такі як погіршення епідеміологічного стану в країни (поширенням на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, як було у справі № 914/993/21), тобто такі обставини, на які не можливо вплинути, та які є поза межами волевиявлення осіб, що повинні дотримуватись, передбачених абзацом першим пункту 8 глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРМ, строків, вважає за необхідне зазначити, що судам у кожному конкретному випадку необхідно встановлювати обставини, за яких засідання комісії відбулося з пропуском строку встановленого абзацом першим пункту 8 глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРМ, тобто надавати оцінку відповідним доказам у справі та в залежності від поважності причин попуску такого строку ухвалювати відповідне рішення щодо визнання/не визнання недійсним рішення комісії».

Колегія суддів не може погодитись із висновком суду першої інстанції про те, що підставою для проведення засідання комісії з розгляду акта про порушення № 1377 від 22 лютого 2020 року не у строк визначений пунктом 8 глави 5 розділу XІ Кодексу ГРС слугувало запровадження карантину й пов`язані із ним зміни в організації та роботі позивача, оскільки як вбачається із протоколу № 682/1 засідання комісії з розгляду актів про порушення вимог Кодексу від 15 вересня 2020 року та з протоколу № 50/1 засідання комісії з розгляду актів про порушення вимог Кодексу від 11 лютого 2021 року перенесення засідання комісії не було пов`язане з карантином, а відкладалось у зв`язку із додатковим вивченням матеріалів справи.

Крім того, із протоколу № 682/1 засідання комісії з розгляду актів про порушення вимог Кодексу від 15 вересня 2020 року та з протоколу № 50/1 засідання комісії з розгляду актів про порушення вимог Кодексу від 11 лютого 2021 року вбачається, що засідання комісії відбувались за участю всіх членів комісії, акти засідання комісії підписані усіма членами комісії, що спростовує висновок суду першої інстанції про те, що наказами голови правління АТ «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» №№ Н0-48-0320 і 01Но-47-0320 від 20 березня 2020 року й № 02Но-68-0520 від 22 травня 2020 року, у позивача було вжито відповідних протиепідемічних заходів щодо організації та порядку засідання комісії з розгляду актів про порушення та затверджено Тимчасові вимоги до організації трудового процесу в товаристві (а.с. 153, 154, 155, 156 - 157).

Таким чином, закінчення встановленого для розгляду акта про порушення строку унеможливлює прийняття рішення про нарахування збитків, і таке рішення підлягає визнанню недійсним.

Як вбачається із апеляційної скарги ОСОБА_1 , він також вказує на те, що рішення про задоволення акта про порушення 1377 від 22 лютого 2020 року та нарахування збитків прийнято комісією з розгляду актів про порушення вимог Кодексу у неповноваженому складі, а саме за відсутності юриста.

Колегія суддів вважає обґрунтованими такі доводи апеляційної скарги з урахуванням наступного.

Так, відповідно до пункту 8 глави 5 розділу XI Кодексу ГРМ акт про порушення має бути розглянутим комісією з розгляду актів про порушення Оператора ГРМ, яка визначає його правомірність та приймає щодо них відповідне рішення.

Пунктом 9 глави 5 розділу XI Кодексу ГРМ визначено як мінімальний кількісний склад членів комісії для розгляду акта про порушення, так і її суб`єктний склад (інженерно - технічний персонал та юристи) без конкретизації їх співвідношення, проте з вказівкою на необхідність наявності у складі комісії при розгляді акта про порушення кожного з них.

Водночас формування постійного складу комісії з більшої кількості її членів (більше ніж 3 члени) законом не заборонено, проте зазначене не повинно впливати на дотримання вимоги про суб`єктний склад такої комісії [обов`язкової наявності серед членів комісії при розгляді акта про порушення як представника (ів) інженерно-технічного персоналу, так і юриста (ів)].

Матеріалами справи встановлено, що 17 травня 2021 року на засіданні комісії з розгляду актів про порушення вимог Кодексу ГРС були присутні: голова комісії - старший менеджер з продажів відділу з продажів АТ "Київоблгаз" ОСОБА_6; члени комісії: ОСОБА_2 - старший майстер групи з припинення та відновлення розподілу газу служби експлуатації систем; ОСОБА_4 - головний інженер Васильківського відділення АТ "Київоблгаз"; ОСОБА_5 - головний фахівець відділу з продажів АТ "Київоблгаз"; ОСОБА_3 - документознавець канцелярського відділу та архіву АТ "Київоблгаз", що підтверджується протоколом засідання комісії з розгляду актів про порушення вимог Кодексу ГРС від 17 травня 2021 року № 180/1.

Таким чином, судом встановлено, що серед членів комісії при розгляді акта про порушення юрист був відсутній.

На підставі викладеного колегія суддів дійшла висновку про неправомірність прийнятих Оператором спірних рішень щодо розгляду акта про порушення та, відповідно, наступних дій щодо вчинення донарахування об`єму та обсягу природного газу і його вартості, вчинених на підставі неправомірного рішення.

Аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 7 липня 2023 року у справі № 911/3342/21.

Також колегія суддів погоджується із доводами апеляційної скарги щодо неможливості прийняття як доказу експертизи лічильника газу з огляду на таке.

Як вже було встановлено судом, що акт позивача про порушення 1377 відносно споживача ОСОБА_1 складений 22 лютого 2020 року.

Акт позивача про усунення порушення № б/н датований 29 лютого 2020 року (а.с. 18). Порушення усунене шляхом демонтажу лічильника та встановлення іншого приладу обліку.

Акт № б/н про демонтаж лічильника газу для проведення експертизи складений 29 лютого 2020 року та має посилання на акт про виявлені порушення від 29 лютого 2020року № 1377 (а.с. 19).

Протокол щодо направлення ЗВТ та/або пломби на експертизу від 29 лютого 2020 року має чітке посилання на те, що на експертизу направляється ЗВТ згідно з актом про виявлені порушення від 29 лютого 2020 року № 1377, пломба А3218 (а.с. 20).

Згідно акта 1472е експертизи лічильника газу від 27 березня 2020 (а. с. 21) лічильникнаправлений на експертизу 5 березня 2020 року, наявність пломби А3218 в акті не зазначено, але експертизою встановлено пошкодження пломб (у множині).

Аналіз перелічений актів свідчить про те, що підставою для демонтажу лічильника газу, направлення лічильника на експертизу був акт про порушення від 29 лютого 2020 року, який відсутній в матеріалах справи, в той час, як відносно ОСОБА_1 був складений акт про порушення 1377 в інший день, а саме 22 лютого 2020 року.

Крім того, матеріалами справи встановлено, що комісія для проведення експертизи лічильників газу, виходячи із змісту акта 1472е експертизи лічильника газу від 27 березня 2020 року, досліджувала лічильник, який направлений на експертизу 5 березня 2020 року, в той час, коли документально лічильник газу, демонтований та направлений на експертизу 29 лютого 2020 року.

Також вбачається, що лічильник газу, належний ОСОБА_1 , демонтований та направлений на експертизу був опломбований (пломба А3218), разом із тим комісія для проведення експертизи лічильників газу в акті зазначила декілька пломб, не вказуючи їх номерів.

Таким чином наявні обґрунтовані сумніви про те, який саме лічильник газу був направлений до комісії та досліджений комісією для проведення експертизи лічильників газу, що свідчить про наявні припущення та недоведеність несанкціонованого втручання споживачем в роботу ЗВТ, яке покладено в обґрунтування позову АТ «Київоблгаз».

Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з частиною 2 статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до частини 1 статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Положеннями статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи подані сторонами докази, обов`язок доказування, на підставі наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що АТ «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» не довів наявність порушення споживача та втручання останнього в роботу лічильника газу, тому прийняте рішення підлягає скасуванню в судовому порядку.

Оскільки суд скасовує оскаржуване рішення комісії, тому вимоги за первісним позовом про стягнення нарахованих збитків в розмірі 97 253,64 грн задоволенню не підлягають.

Суд першої інстанції, вирішуючи вказаний спір, на дані обставини не звернув увагу та задовольнив позовні вимоги АТ «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» у повному обсязі, що суперечить вище вказаним нормам матеріального права, тому колегія суддів дослідивши дані обставини, перевіривши вище вказані заперечення ОСОБА_1 у справі, дійшла висновку про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення у справі нового судового рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та відмову у задоволенні позовних вимог АТ «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз».

Відповідно до п.2 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до частини 2 статті 376 ЦПК України неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи та наданим доказам, судом неправильно застосовані норми матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, що призвело до неправильного вирішення спору, тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та відмову у задоволенні позовних вимог АТ «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз».

Колегія суддів також звертає увагу на те, що скасування ухваленого у справі рішення має наслідки по скасуванню додаткового рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 27 вересня 2023 року щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» грошових коштів у відшкодування проведення експертизи.

Відповідно до частини 1, 13 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної інстанції змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до ч.1, п.1, ч.3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно вимог ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як вбачається із матеріалів справи, при подачі позовної заяви АТ «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» майнового характеру сплаті підлягав судовий збір у розмірі 2684 грн (позов подано у 2023 році), за подачу зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 за вимогу немайнового характеру (1 немайнова вимога, заявлена у 2023 році) сплаті підлягав судовий збір у розмірі 1073,60 грн, який був сплачений ОСОБА_1 , що підтверджується квитанцією від 10 липня 2023 року (а.с. 130).

Згідно пункту 6 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір при подачі апеляційної скарги на рішення суду справляється у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Звертаючись з апеляційною скаргою апелянт просив скасувати рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області. Відмовити у задоволенні первісного позову АТ «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» та задовольнити зустрічний позов ОСОБА_1 .

Таким чином, при подачі апеляційної скарги скаржнику необхідно було сплатити судовий збір у розмірі 5 636 грн 40 коп. (2684*1,5=4026 за вимогу майнового характеру) та (1073,60*1,5=1610,40 за вимогу немайнового характеру), який був сплачений ОСОБА_1 , що підтверджується квитанцією від 2 жовтня 2023 року та квитанцією від 1 листопада 2023 року (а.с.205, 220).

З урахуванням наведеного, судові витрати, які були понесені позивачем за зустрічним позовом у виді сплати судового збору за розгляд справи у суді першої та апеляційної інстанцій, підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача у розмірі 6 710 грн.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 13 вересня 2023 року та додаткове рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 27 вересня 2023 року скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення зустрічного позову ОСОБА_1 .

Визнати неправомірним і скасувати рішення Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» оформлене протоколом № 180/1 засідання комісії з розгляду актів про порушення від 17 травня 2021 року.

У задоволенні позову Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів відмовити.

Стягнути з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» () на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) судовий збір за розгляд справи у суді першої та апеляційної інстанцій у розмірі 6 710 (шість тисяч сімсот десять) грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 7 лютого 2024 року.

Головуючий Т.О. Писана

Судді К.П. Приходько

С.О. Журба