Житомирський апеляційний суд
Справа №272/14/23 Головуючий у 1-й інст. Літвин О. О.
Категорія 32 Доповідач Борисюк Р. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2024 року

Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Борисюка Р.М.,

суддів Павицької Т.М., Трояновської Г.С.,

розглянувши у письмовому провадженні без повідомлення учасників у м. Житомирі цивільну справу № 272/14/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Будинок Комфорту» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 07 вересня 2023 року, ухвалене під головуванням судді Літвин О.О. у м. Звягелі,

в с т а н о в и в :

У січні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Будинок Комфорту» (далі ТОВ «Будинок комфорту», Товариство, Позивач) звернулось з даним позовом, в якому просило стягнути з ОСОБА_1 на їх користь заборгованість у розмірі 165 000,00 грн та судові витрати.

Позов мотивувався тим, що 03.05.2021 за №018 між Товариством та відповідачем був укладений договір оренди телевізора LCDtv46-52 Samsung UЕ50TU7100UXUA з правом викупу (далі Договір), шляхом заповнення останнім в електронній формі анкети-згоди від 16.01.2020 на сайті позивача.

Договір укладений дистанційно, в електронні формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції, та підписано накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Підписанням договору відповідач підтвердив своє ознайомлення на сайті позивача з правилами надання оренди майна та сплати орендних платежів. Відповідно до пункту 1.1 Договору орендодавець зобов`язується передати орендареві у строкове платне володіння та користування майно з наступним переходом права власності на об`єкт оренди. Пунктом 3 Договору сторони погодили, що передача об`єкта оренди та приймання його орендарем здійснюється протягом 10 робочих днів. У разі здійснення викупу протягом третього місяця оренди (не пізніше спливу 90 днів від дати укладення договору), викупна вартість об`єкта оренди складатиме 19267 грн, в тому числі ПДВ 3211,17 грн. Якщо орендар не здійснює викуп об`єкта оренди в перші 90 днів подальший достроковий викуп може бути здійснений лише за загальними правилами, а саме за умови дострокового погашення орендної плати та викупу об`єкта оренди відповідно до його дійсної вартості, що складає 46548 грн, в тому числі 7758 грн ПДВ.

Сплата орендної плати у розмірі 3879 грн здійснюється орендарем до 3-го числа (включно) кожного наступного місяця, що слідує за місяцем укладення Договору протягом строку оренди, який становить 12 місяців, де днем внесення останнього платежу є 03.05.2022. Пунктом 6.4.6 Правил надання майна в оренду, передбачена відповідальність орендаря у разі припинення Договору негайно повернути майно або є сплатити неустойку у розмірі подвійної орендної плати за користування об`єктом оренди за час прострочення.

Відповідно до пункту 4 Договору та пункту 8.4 Правил за прострочення орендних платежів орендодавець має право нарахувати пеню в розмірі 3% від суми простроченого платежу за кожний день такого прострочення, починаючи з першого дня прострочення, але не більше 50% від загальної суми прострочених орендних платежів за Договором. Згідно п.6 викуп об`єкта оренди після закінчення строку оренди здійснюється за умови належної сплати всіх орендних та авансових платежів. Також пунктом 8.5 Правил передбачено додатково сплатити штраф у розмірі 50% від загальної суми прострочених орендних платежів.

Перед укладенням Договору відповідач був вільним в погодженні всіх його умов, ознайомлений з Правилами, тарифами, порядком здійснення орендних платежів (графіком), погодився з ними та прийняв, про що свідчать його підписи.

Товариство свої зобов`язання за Договором виконало. Відповідач орендні платежі сплачував не регулярно, в зв`язку з чим утворилась заборгованість у сумі 165 000,00 грн.

Згідно наданого розрахунку загальна заборгованість відповідача станом на 28.12.2022 склала 185029,53 грн, з яких: 43348 грн сума боргу; 86696 грн неустойка у розмірі подвійної орендної плати; 21674 грн штраф 50% від загальної суми прострочення; 21674 грн пеня; 10451,10 грн інфляційне збільшення та 1186,43 грн 3% річних.

Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 07 вересня 2023 року позов задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Будинок Комфорту» заборгованість за договором оренди майна з правом викупу № 018 від 03.05.2021 на загальну суму 76 659,53 грн та вирішено питання судових витрат.

Не погодившись з рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову та стягнути понесені судові витрати.

Зазначає, що місцевий суд вирішуючи питання про відкриття провадження в справі, не звернув увагу на те, що позовна заява містить суперечності стосовно особи відповідача, а саме в ній йде мова про ОСОБА_1 , в той час як в додатках до позовної заяви міститься його фотографія із паспортом, в якій зазначені зовсім інші ідентифікуючі дані про особу (інша дата народження, РНОКПН, місце проживання тощо).

Враховуючи наявні суперечності, суд мав би залишити дану позовну заяву без руху та надати позивачу строк для усунення існуючих недоліків. Однак, цього судом зроблено не було, що в результаті й призвело до ухвалення незаконного рішення в справі.

Звертає увагу суду, що позивач протягом періоду розгляду справи судом першої інстанції не подавав заяв про уточнення своїх позовних вимог, не заявляв клопотань про заміну неналежного відповідача належним, чи про залучення в якості співвідповідача ще якоїсь особи. А тому, у суду першої інстанції не було законних підстав для того, щоб покладати на нього обов`язки по виконанню зобов`язань перед позивачем, так як я фактично не є учасником даної справи, і до нього позивач не заявляв жодних позовних вимог. Крім того, 4 липня 2023 року на його телефон надійшло повідомлення про те, що позивач продав борг за оскаржуваним договором іншій юридичній особі, однак дана обставина також не була перевірена та досліджена судом першої інстанції.

Отже, відповідно до статті 376 ЦПК України, наявні підстави для скасування рішення повністю або частково.

Ухвалами Житомирського апеляційного суду від 15.01.2024 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та справу призначено до розгляду.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України ( частина 1 статті 368 ЦПК України).

Враховуючи наведене, розгляд справи здійснюється без повідомлення учасників справи.

Згідно з частиною 5 статті 268, статті 381 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Практика Європейського суду з прав людини з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 08 грудня 1983 року у справі «Axen v. Germany», заява № 8273/78, рішення від 25 квітня 2002 року «Varela Assalino contre le Portugal», заява № 64336/01). Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції створив учасникам процесу належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів та апеляційної скарги, а також надав відповідачу строк для подачі відзиву.

Крім того, кожен з учасників справи має право безпосередньо знайомитися з її матеріалами, зокрема, з аргументами іншої сторони, та реагувати на ці аргументи відповідно до вимог ЦПК України.

Враховуючи характер спірних правовідносин між сторонами, предмет доказування, зважаючи на конкретні обставини у справі, які не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи, оскільки в матеріалах справи містяться докази, надані сторонами, колегія суддів апеляційного суду вважає за необхідне розглядати справу у порядку письмового провадження без участі сторін.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до положень статті 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Встановлено, що 03.05.2021 між Товариством та відповідачем був укладений договір оренди з правом викупу №018 (далі Договір), шляхом обміну електронними повідомленнями та приймання (акцепту) умов, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 ЗУ "Про електронну комерцію" від 16.01.2020 на сайті позивача ( а.с.13).

За умовами договору, позивач зобов`язується передати орендареві у строкове платне володіння та користування майно з наступним переходом права власності на об`єкт оренди, а саме: телевізор LCDtv46-52 Samsung UЕ50TU7100UXUA, вартістю 46548 грн, з наступним переходом права власності відповідачу, а останній зобов`язувався прийняти у строкове володіння та користування, а згодом і у власність, та сплачувати орендну плату протягом 12 місяців в сумі 3879 грн, щомісячно.

Пунктом 3 договору встановлено, що сплата орендної плати здійснюється орендарем щомісячно до 03-го числа (включно) кожного наступного календарного місяця, що слідує за місяцем укладення Договору протягом усього строку оренди, який становить 12 місяця, де днем внесення останнього платежу є 03.05.2022.

Відповідно до пункту 2 договору, загальна вартість об`єкту оренди телевізора LCDtv46-52 Samsung UЕ50TU7100UXUAстановить 46548 грн, в т.ч. ПДВ 7758 грн, при викупі 12 місяці, вартість при викупі 90 днів становить 19267 грн, в т.ч. ПДВ 3211,17 грн, строк оренди - 12 місяці, щомісячний платіж - 3879 грн (а.с.13).

Пунктом 4 Договору визначена відповідальність за прострочення орендних платежів у вигляді пені.

До позовної заяви додано Правила надання майна у оренду ТОВ «Будинок Комфорту» затверджений Наказом Директора «Будинок Комфорту» від 26.02.2021 де у пункті 8.4 та пункті 8.5 визначено, що орендар має право нарахувати орендарю пеню в розмірі 3 % від суми простроченого платежу за кожний день такого прострочення, починаючи з другого дня прострочення, але не більше 50 % від загальної суми оренди за цим договором (а.с.8-10).

Також до позовної заяви додано роздруківку з послідовністю дій ТОВ «Будинок Комфорту» та клієнта ОСОБА_1 щодо укладення Договору № 018 від 03.05.2021 де видно, що відповідач входив до Особистого кабінету на сайті позивача, заповнював заявки, обирав опцію «підписати», тобто вчинив дії щодо укладення договору (а.с.12).

Зазначений у договорі оренди товар, а саме телевізор, відповідачу було надіслано Новою Поштою, і останній відправлення отримав, що стверджується роздруківкою із офіційного Веб-порталу «Нова Пошта» (а.с.15).

11 січня 2022 ТОВ «Будинок Комфорту» направило відповідачу повідомлення про розірвання договору та зобов`язання орендаря здійснити викуп об`єкта оренди, за ціною визначеною в Договорі (а.с.16).

Згідно з розрахунком заборгованості за договором № 018 від 03.05.2021 станом на 28.12.2022 борг ОСОБА_1 становить 185 029,53 грн, з яких: 43 348 грн сума боргу; 86 969 грн неустойка у розмірі подвійної орендної плати; 21 674 грн штраф 50 % віл загальної суми прострочення; 21674 грн пеня; 10451,10 грн інфляційне збільшення; 1186,43 грн 3 % річних (а.с.5).

З розрахунку заборгованості видно, що відповідач не вносив орендну плату.

Статтею 202 ЦК України встановлено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статті 208 ЦК України у письмовій формі належить вчиняти правочини між фізичною та юридичною особою, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу (які сторонами вчиняються усно та виконуються повністю у момент їх вчинення).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина 1 статті 626 ЦК України).

В силу частини 1 статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі статтею 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Із положень частини 1 статті 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Статтею 3 Закону №675-VIII визначено, що електронний договір домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору;

Як передбачено частиною 3 статті 11 Закону № 675-VIII, електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Відповідно до частини 4 статті 11 Закону № 675-VIII пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах.

Із положень частини 6 статті 11 Закону № 675-VIII слідує, що відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана, зокрема, шляхом надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону.

За змістом частини 11 статті 11 Закону № 675-VIII покупець (замовник, споживач) повинен отримати підтвердження вчинення електронного правочину у формі електронного документа, квитанції, товарного чи касового чека, квитка, талона або іншого документа у момент вчинення правочину або у момент виконання продавцем обов`язку передати покупцеві товар. Підтвердження вчинення електронного правочину повинно містити такі відомості: умови і порядок обміну (повернення) товару або відмови від виконання роботи чи надання послуги; найменування продавця (виконавця, постачальника), його місцезнаходження та порядок прийняття претензії щодо товару, роботи, послуги; гарантійні зобов`язання та інформація про інші послуги, пов`язані з утриманням чи ремонтом товару або з виконанням роботи чи наданням послуги; порядок розірвання договору, якщо строк його дії не визначено.

В силу частини 12 статті 11 Закону № 675-VIII електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Згідно з частиною 13 статті 11 Закону № 675-VIII електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із статтею 64 Цивільного процесуального кодексу України.

Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (стаття 12 Закону №675-VIII).

Статтею 655 ЦК України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до статті 705 ЦК України за договором найму-продажу до переходу до покупця права власності на переданий йому продавцем товар покупець є наймачем (орендарем) цього товару. Покупець стає власником товару, переданого йому за договором найму-продажу, з моменту оплати товару, якщо інше не встановлено договором.

Із положень статті 759 ЦК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) слідує, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

Наведені положення вказують на те, що ТОВ «Будинок Комфорту» та ОСОБА_1 уклали в електронній формі договір оренди з правом викупу і цей правочин здійснено із дотриманням вимог чинного законодавства. Матеріали справи містять достатньо доказів та підтверджень того, що ОСОБА_1 уклав вказаний договір оренди і належним чином отримав об`єкт оренди.

Відповідно до положень частини 1 статті 526, статті 599 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтями 610, 611 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Суд першої інстанції, встановивши правовідносини сторін, які випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин із посиланням на докази надані суду обґрунтовано дійшов висновку про часткове задоволення позову і стягнення з відповідача на користь позивача суми боргу в розмірі - 43348 грн, що включає в себе такі суми: 21674 грн пені; 10451,10 грн інфляційного збільшення та 1186 грн 3% річних.

Вказані висновки суду ґрунтуються на повно встановлених обставинах справи, підтверджуються дослідженими доказами та відповідають нормам матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

Інші доводи апеляційної скарги, судова колегія до уваги не приймає, так як вони не ґрунтуються на вимогах закону та фактичних обставинах справи і не спростовують висновки суду першої інстанції.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Судове рішення ухвалено судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до статті 375 ЦПК України, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а судове рішення без змін.

Відповідно до пункту 2 частини 3 статті 389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах не підлягають касаційному оскарженню. Малозначними, зокрема, є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (пункт 1 частини 6 статті 19 ЦПК України). Дана справа є малозначною в сили вимог закону.

Керуючись ст. ст. 258, 259, 367, 368, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 07 вересня 2023 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий Судді