Справа № 161/4223/24
Провадження № 2-о/161/204/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2024 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області у складі:

головуючого судді Крупінської С.С.

за участю секретаря судового засідання Федорової В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Луцький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про встановлення факту, що має юридичне значення ,

в с т а н о в и в :

Заявник звернувся в суд із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка на час смерті проживала у місті Донецьк, Донецької області, що на цей час перебуває під окупацією російських збройних сил, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Оскільки смерть матері відбулась на тимчасово окупованій території України, ця обставина позбавляє заявника можливості зареєструвати факт смерті в органах ДРАЦС на підконтрольній території України та отримати свідоцтво про смерть українського державного зразку.

У зв`язку з цим, просить встановити факт смерті громадянки України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце народження: с.Лозно-Олександрівка Олександрівського району Луганської області, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Донецьк, Донецької області, Україна, причина смерті: набряк головного мозку, інфаркт головного мозку.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04.03.2024 року заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, та призначено до розгляду у судовому засіданні.

Одночасно з поданою заявою представник заявника просила розглянути справу у її відсутності та заявника. Позовні вимоги підтримала, просила заяву задовольнити.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог, оцінивши докази, які містяться у справі дійшов наступного висновку.

Відповідно ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Суд зазначає, що відповідно до листа Голови Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 22.04.2021 року № 985/0/208-21, під час розгляду судами справ про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, вимога щодо отримання письмової відмови органів реєстрації актів цивільного стану у здійсненні реєстрації таких фактів не ґрунтується на положеннях чинного законодавства.

В судовому засіданні встановлено, що заявник з 17.11.1988 року зареєстрований в місті Донецьк Донецької області ( а.с.4-5).

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданим Констянтинівським Будинком щастя Донецької області, ОСОБА_2 є матір`ю заявника (а.с.6).

На підтвердження факту смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , заявник надав копії документів, які не відповідають вимогам чинного законодавства України, а саме: свідоцтво про смерть від 14.10.2022 (а.с.9), довідку про причину смерті № 37 від 14.10.2022 (а.с.10), видані установами, що розташовані та фактично діють на окупованій території Донецької області, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, і відповідно до яких ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Донецьк Донецької області.

У відповідності до Указу Президента України «Про межі та перелік районів, міст, селищ і сіл, частин їх територій, тимчасово окупованих у Донецькій та Луганській областях» № 32/2019 від 7 лютого 2019 року, м. Донецьк, визнано тимчасово окупованою територією.

Відповідно до Наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25.04.2022 №75, м.Донецьк Донецької області, де ІНФОРМАЦІЯ_1 настала смерть ОСОБА_2 , є тимчасово окупованою територією внаслідок військової агресії Російської Федерації.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території», тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (далі - тимчасово окупована територія) є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Пунктами 2, 3 статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» встановлено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Згідно до положень п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995, суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин.

Таким чином, м. Донецьк розташований на тимчасово неконтрольованій державній владі України території Донецької області.

Вказана обставина позбавляє заявника можливості зареєструвати факт смерті матері у встановленому законом порядку.

Суд зазначає, що смерть особи є юридичним фактом, який має наслідки припинення, зміни або виникнення багатьох правовідносин, а тому має безпосереднє значення для реалізації особою своїх прав.

Вирішуючи питання щодо оцінки доказів у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, суд бере до уваги практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватись судами при розгляді справ як джерело права. Так, під час розгляду згаданої категорії справ необхідно враховувати висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини (зокрема «Loizidou v. Turkey», «Cyprus v. Turkey»), a також Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v. the Republic of Moldova and Russia», «Ila»cu and Others v. Moldova and Russia»), де, грунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони.

Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що, виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.

Враховуючи наведену практику ЄСПЛ, а також ключове значення, яке має встановлення факту народження або смерті особи для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявників, рішення суду в такій категорії справ має ґрунтуватись на дотриманні вимог ст. 263 ЦПК України щодо повного і всебічного з`ясування обставин справи на підставі всіх поданих особами, які беруть участь у справі, доказів у сукупності, в тому числі з урахуванням документів, які видані органами та установами, що знаходяться на такій території.

Отже, документи, видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку під час розгляду справи в порядку ст. 317 ЦПК України.

Встановлення факту смерті матері має для заявника юридичне значення, оскільки це необхідно для подальшої реєстрації цього факту в органах державної реєстрації актів цивільного стану та отримання відповідного документу, а саме: свідоцтва про смерть ОСОБА_2 , відповідно до вимог чинного законодавства України.

В ході розгляду справи судом не встановлено будь-якого умисного порушення заявником, який є громадянином України, законодавства України та нормативних актів України після смерті його матері в частині належного повідомлення компетентних органів про даний факт, його належного фіксування, реєстрації, тощо. Неможливість отримати у місті Донецьку необхідні документи для реєстрації факту смерті, виникла в зв`язку з розташування цього міста на окупованій території Донецької області, України, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України обґрунтована та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 247, 263-265, 293-294, 315, 317, 319, 354 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Луцький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.

Встановити факт смерті громадянки України ОСОБА_2 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 в с.Лозно-Олександрівка Олександрівського району Луганської області та померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті в м.Донецьк Донецької області, Україна.

Допустити рішення до негайного виконання.

Копію цього рішення невідкладно надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення.

Рішення суду може бути оскаржено до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 06 березня 2024 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області С.С.Крупінська