ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/606/24 Справа № 213/386/21 Суддя у 1-й інстанції - Мазуренко В.В. Суддя у 2-й інстанції - Зубакова В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2024 року м.Кривий Ріг

Справа № 213/386/21

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Зубакової В.П.

суддів - Бондар Я.М., Тимченко О.О.

секретар судового засідання - Бортник В.А.

сторони:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач - Акціонерне товариство «Південний гірничо-збагачувальний комбінат»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 на рішення Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 жовтня 2023 року, яке ухвалено суддею Мазуренком В.В. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області та повне судове рішення складено 25 грудня 2023 року, -

В С Т А Н О В И В :

У січні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» (надалі АТ «ПІВДГЗК»), третя особа Первинна організація профспілки трудящих металургійної і гірничодобувної промисловості України АТ «Південний гірничо-збагачувальний комбінат», про визнання незаконними і скасування наказів та поновлення на роботі.

Позовна заява мотивована тим, що з 11.07.2017 року ОСОБА_1 працював в АТ «ПІВДГЗК» водієм в автотранспортному цеху автоколона №4 та керував автомобілем вахтовий.

28.12.2020 позивачу було надано Наказ про звільнення, у зв`язку з виявленою невідповідністю займаній посаді або виконуваній роботі внаслідок недостатньої кваліфікації, яка перешкоджає продовженню даної роботи за п.2 ст. 40 КЗпП України. Наказ було зачитано, але для ознайомлення не надано та не вручено копію позивачу. Заперечення на вказаний наказ у письмовому вигляді йому не надали можливості надати. Також, позивачу зачитали наказ про припинення трудового договору №593-зв, який містить положення щодо його звільнення, підстави звільнення та відомості про виплату вихідної допомоги.

Вважає звільнення незаконним. Позивач завжди сумлінно ставився до виконання своїх трудових обов`язків, він є членом профспілки та активно відстоював трудові інтереси колективу, але такі його дії не завжди схвально сприймались відповідачем. Одним з таких питань було невизначеність позивачу конкретного робочого місця, позивач вважав своїм робочим місцем автомобіль на якому працював, з чим не погоджувався ОСОБА_2 - начальник цеху. Позивач не отримав належних письмових відповідей від відповідача на свої запити та заяви про зміну умов праці чи тощо. Звертався до керівництва з приводу порушення охорони праці та умов колективного договору, через що почалось переслідування його адміністрацією підприємства.

В наказі №549-п від 28.12.2020 року відповідач посилається на інші накази, але не посилається на доповідні записки, які б могли довести чи спростувати факти. Відповідач не повідомляв позивача про наявність у нього порушень, не пропонував надати пояснення. Про порушення дисципліни позивачем та розпоряджень позивачу не відомо або відомо частково, копії наказів йому не надавали. У наказі про звільнення вказується про відсутність на робочому місці позивача без поважних причин, але позивач був відсторонений від роботи. Позивача з моменту працевлаштування на підприємство відповідача, а саме з 2017 року, не було притягнуто до відповідальності, не було зауважень до роботи. Вважає, що упереджене ставлення до позивача виникло з моменту, коли позивач порушив питання з невиконання відповідачем норм законодавства про охорону праці. Начальник цеху вимагає від водіїв та від позивача купувати за свої кошти запчастини для службового автомобіля, а кошти за придбані деталі не повертають або повертають частково. Позивач з приводу вказаного звертався до правоохоронних органів.

Невідповідність займаній посаді може виявитись при проведенні атестації посадової особи або за станом здоров`я. У позивача не виявлено, ні одного, ні іншого. Позивач посилається на Постанову №531 від 26.07.1973 «про порядок проведення атестації керівних, інженерно-технічних робітників та інших спеціалістів…», та зазначає, що атестацію позивачу ніхто не проводив.

Позивач посилається на Пленум ВСУ №9 за 1992 рік про практику розгляду судами трудових спорів, та зазначає, що його звільнення не відповідає нормам закону. Прав його не позбавляли, ПДР позивач не порушував, прогулів не здійснював, запізнень на роботу не допускав.

Відповідно до ст. 43 КЗпП України розірвання трудового договору за ч.2,3 ст. 40 КЗпП України може бути проведено за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник. Позивач неодноразово звертався до профспілки з приводу неналежних побутових умов праці, гігієни, шкідливих та небезпечних умов праці, компенсацій та доплат, та на ці звернення профспілка ніяких заходів не вживала, тому позивач звертався до правоохоронних органів, та проводиться досудове розслідування відносно голови профспілки. Вважає, що голова профспілки помстився позивачу.

Відповідно до ст. 235 КЗпП України позивач має право на отримання від відповідача середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу, оскільки звільнення є незаконним. Позивач на адресу відповідача надсилав запит з метою отримання відомостей про заробітну плату за останні два місяці, однак відповіді не отримав.

Посилаючись на викладене, просив визнати незаконним та скасувати наказ №549п від 28.12.2020, наказ 593-зв від 28.12.2020, та поновити позивача на роботі на підприємстві відповідача водієм автотранспортних засобів (вахтовий) автотранспортного цеху.

Рішенням Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 жовтня 2023 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про задоволення його позовних вимог.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом не було досліджено підстав правомірності призначення перевірки знань позивача з охорони праці, порядку проведення перевірки знань, оформлення результатів оцінки, повноважень членів комісії та, відповідно, правомірності висновків комісії про незадовільний результат перевірки знань позивача з охорони праці. Вважає, що суд першої інстанції, з огляду на положення ст. 18 Закону України «Про охорону праці» та Типового положення про порядок проведення навчання і перевірки знань з питань охорони праці, був зобов?язаний вирішити питання про: наявність на підприємстві положення про навчання з питань охорони праці, планів-графіків проведення навчання та перевірки знань з питань охорони праці, оприлюднення їх роботодавцем; проведення роботодавцем перед перевіркою знань з питань охорони праці на підприємстві для працівників лекції, семінарів та консультацій; проведення перевірки знань за нормативно-правовими актами з охорони праці, додержання яких входить до функціональних обов`язків позивача; проходженя членами комісії навчання та перевірку знань з питань охорони праці ; складання членами комісії та затвердження роботодавцем переліку питань з охорони праці, з урахуванням специфіки виробництва; наявність на підприємстві навчальних програм та програм спеціального навчання з питань охорони праці проводиться, розроблених з урахуванням конкретних видів робіт, виробничих умов, функціональних обов`язків водія і затверджуються наказом (розпорядженням) роботодавця.

Судом не враховано, що висновки щодо кваліфікації працівника має визначати атестаційна комісія підприємства в порядку та у спосіб визначений Законом України «Про професійний розвиток працівників» та у відповідності затвердженого роботодавцем положення про проведення атестації, чого в даному випадку встановлено не було.

У відзиві на апеляційну скаргу, до якого додано докази надсилання копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи, відповідач АТ «ПІВДГЗК» зазначає, що оскаржуване судове рішення є законним та обґрунтованим, в процесі розгляду справи суд не порушив норм ні матеріального, ні процесуального права, а тому рішення суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, позивача ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_3 , які, кожен окремо, підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити, представника відповідача АТ «ПІВДГЗК» - адвоката Лосєва Д.В., який заперечував проти доводів апеляційної скарги та просив залишити її без задоволення, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог, доводів апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, відповідно до Виписки з ЄДР юридичних осіб, ФОП та громадських організацій, Витягу з Статуту АТ «ПІВДГЗК», АТ «ПІВДГЗК» має Ідентифікаційний код 00191000, місцезнаходження: 50026, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, керівник Федін К.А. (а.с. 32-39 т. 3 статут витяг, а.с.40 т. 3 - виписка).

11.07.2017 ОСОБА_1 було прийнято водієм автотранспортних засобів (автобус) дільниці вахтових автомобілів автоколони №4 автотранспортного цеху на підприємство відповідача.

03.09.2018 позивача переведено водієм автотранспортних засобів (вахтовий) дільниці вахтових автомобілів автоколони №4 автотранспортного цеху (а.с.13 т. 1 витяг з трудової книжки).

Позивач є учасником бойових дій (а.с.206-207 т.1), водієм працювати може (а.с.39,40,41 т.2).

Об`єкти АТ «ПІВДГЗК» включені до Державного реєстру об`єктів підвищеної небезпеки.

Відповідно до п. 3.2 Правил внутрішнього трудового розпорядку для працівників АТ «ПІВДГЗК» працівник зобов`язаний знати і виконувати вимоги нормативних актів про охорону праці

Відповідно до п. 2.16 Робочої інструкції № 19-012 водія автотранспортних засобів (автобус, вахтовий), працівник зобов`язаний дотримуватись правил дорожнього руху України, внутрішнього трудового розпорядку для працівників АТ «ПГЗК», виробничу та трудову дисципліну, правил та норм охорони праці, виробничої санітарії та пожежної безпеки.

Відповідно до п.п. 6.5, 6.9 Положення про порядок проведення навчання i перевірки знань з питань охорони праці в АТ «ПIВДГЗК», затвердженого та введеного в дію наказом по підприємству від 01.12.2017 № 608, - повторний інструктаж проводиться на робочому місці індивідуально з окремим працівником або групою працівників, які виконують однотипові роботи, по об`єму та змісту переліку питань первісного інструктажу. Повторний інструктаж проводиться в строки, визначені нормативно-правовими актами з охорони праці, діючими в галузі, або роботодавцем з урахуванням конкретних умов праці, але не менше: на роботі з підвищеною небезпекою 1 раз в 3 місяці.

Первинний, повторний, позаплановий та цільовий інструктаж завершується перевіркою знань у вигляді усного опитування або за допомогою технічних засобів, а також перевіркою здобутих навичок безпечних методів праці, особою, що проводила інструктаж. При незадовільних результатах перевірки знань, вмінь та навичок відносно безпечного виконання робіт після первинного, повторного чи позапланового інструктажів, протягом 10 днів додатково проводиться інструктаж та повторна перевірка знань. При незадовільних результатах перевірки знань після цільового інструктажу допуск на виконання робіт не видається. Повторна перевірка знань при цьому не дозволяється.

28.09.2020 водій автотранспортних засобів (вахтовий) ОСОБА_1 (таб. №39694) відмовився без поважних причин від проходження перевірки знань положень Інструкцій з ОП по професії водій автотранспортних засобів (вахтовий) (Інструкції з ОП №19-11, №40-6, №40-53) по факту закінчення повторного інструктажу з охорони праці на 4 квартал 2020 року (а.с.38 т. 1, 58 т. 2 доповідна записка)

29.09.2020 створено комісію для контролю за відповідністю дій начальника автомобільної колони №4 ОСОБА_4 положенню «Про порядок проведення навчання та перевірку знань з питань охорони праці», затвердженого наказом №608 від 01.12.2017 та за процесом перевірки знань змісту «Інструкції з охорони праці №19-11 для водіїв автотранспортних засобів (вахтовий, автобуси, спецтехніка), для водіїв автотранспортних засобів (вахтових, спецтехніка) зайнятих в технологічному процесі в кар`єрі», «Інструкції №40-6 з надання першої долікарської допомоги потерпілим від нещасних випадків», та «Інструкція з охорони праці №40-53 для всіх працівників АТ «ПІВДГЗК» (загальні вимоги безпеки)» у водія автотранспортних засобів (вахтовий) ОСОБА_1 (а.с.39-40 т.1, 59 т.2)

30.09.2020 ОСОБА_1 було ознайомлено з вимогами положення «Про порядок проведення навчання та перевірки знань з питань охорони праці» затвердженого наказом №608 від 01.12.2017 та ст. 46 КЗпП України про відсторонення від роботи працівників які ухиляються від навчання, інструктажу і перевірки знань з охорони праці. Від підпису про ознайомлення з вказаними нормативними документами ОСОБА_1 відмовився (а.с.41-42 т.1, а.с.60 т.2 Акт).

30.09.2020 ОСОБА_1 , водію автотранспортних засобів (вахтовий), було запропоновано пройти перевірку знань з охорони праці за підсумками повторного інструктажу, а саме «Інструкції з охорони праці №19-11 для водіїв автотранспортних засобів (вахтовий, автобуси, спецтехніка), для водіїв автотранспортних засобів (вахтових, спецтехніка) зайнятих в технологічному процесі в кар`єрі», «Інструкції №40-6 з надання першої долікарської допомоги потерпілим від нещасних випадків», та «Інструкція з охорони праці №40-53 для всіх працівників АТ «ПІВДГЗК» (загальні вимоги безпеки)», ОСОБА_1 зазначив, що знає вказані інструкції, але від перевірки знань з охорони праці за підсумками повторного інструктажу відмовився (а.с.43-44 т. 1, 61-62 т.2 Акт).

01.10.2020 Розпорядженням №577 начальнику 4 автомобільної колони ОСОБА_4 було доручено з 02.10.2020 по 16.10.2020 провести з ОСОБА_1 додатковий повторний інструктаж з охорони праці на 4 квартал 2020 року. Інструктаж провести по основній професії, згідно «Інструкції з охорони праці №19-11 для водіїв автотранспортних засобів (вахтовий, автобуси, спецтехніка), для водіїв автотранспортних засобів (вахтових, спецтехніка) зайнятих в технологічному процесі в кар`єрі», «Інструкції №40-6 з надання першої долікарської допомоги потерпілим від нещасних випадків», та «Інструкція з охорони праці №40-53 для всіх працівників АТ «ПІВДГЗК» (загальні вимоги безпеки)». Повторний інструктаж завершити перевіркою знань за допомогою тестування з використанням технічних засобів з відміткою у відповідній графі журналу реєстрації інструктажів з охорони праці. Термін 16.10.2020. Також начальнику автоколони №4 ОСОБА_4 , доручено розробити тести для проведення перевірки знань «Інструкції з охорони праці №19-11 для водіїв автотранспортних засобів (вахтовий, автобуси, спецтехніка), для водіїв автотранспортних засобів (вахтових, спецтехніка) зайнятих в технологічному процесі в кар`єрі», «Інструкції №40-6 з надання першої долікарської допомоги потерпілим від нещасних випадків», та «Інструкція з охорони праці №40-53 для всіх працівників АТ «ПІВДГЗК» (загальні вимоги безпеки)», водія автотранспортних засобів (вахтовий) ОСОБА_1 , та узгодити, затвердити їх та забезпечити внесення в систему навчання і тестування «moodle». Термін 12.10.2020 (а.с.45 т.1, а.с.62 т.2 розпорядження №577).

Відповідно до Книги нарядів АТ ПІВДГЗК, ОСОБА_1 проходив додатковий повторний інструктаж з охорони праці на 4 квартал 2020 року, 05.10.2020, 07.10.2020, 08.10.2020, 09.10.2020, 12.10.2020, 15.10.2020 наряд виконав; 06.10.2020 завдання не виконав від вивчення інструкцій відмовився; 16.10.2020 завдання не виконав; 13.10.2020 - завдання не виконувалось оскільки не видавалось (а.с.46-57 т.1, а.с.63-74 т.2).

16.10.2020 позивачу було запропоновано пройти повторну перевірку знань з питань охорони праці, за підсумками повторного інструктажу, а саме «Інструкції з охорони праці №19-11 для водіїв автотранспортних засобів (вахтовий, автобуси, спецтехніка), для водіїв автотранспортних засобів (вахтових, спецтехніка) зайнятих в технологічному процесі в кар`єрі», «Інструкції №40-6 з надання першої долікарської допомоги потерпілим від нещасних випадків», та «Інструкція з охорони праці №40-53 для всіх працівників АТ «ПІВДГЗК» (загальні вимоги безпеки)», перевірка знань повинна була проводитись за допомогою технічних засобів, шляхом відповіді на питання затверджених тестів. При перевірці знань з охорони праці водій автотранспортних засобів (вахтовий) ОСОБА_1 дав відповіді лише на чотири питання з двадцяти, при чому кожне питання він зафіксував на мобільний телефон, на зауваження комісії щодо фото фіксації не реагував. Після відповіді на четверте питання ОСОБА_1 відмовився від подальшої перевірки знань з охорони праці, від ознайомлення відмовився (а.с.58-59 т.1, а.с.75 т.2 акт).

28.10.2020, у зв`язку з незадовільними результатами перевірки знань з охорони праці, ОСОБА_1 був відсторонений від роботи водія автотранспортних засобів (вахтовий) з 17.10.2020 по 17.11.2020 (а.с.60-61 т.1, а.с. 76 т. 2 наказ №449п). Вирішено забезпечити повторне навчання з питань охорони праці ОСОБА_1 з 17.10.2020 по 17.11.2020, забезпечити повторну перевірку знань з охорони праці ОСОБА_1 17.11.2020. На наказі міститься відмітка, зроблена ОСОБА_1 , відповідно до якої наказ йому на ознайомлення надано 02.11.2020, з наказом не згоден, наказ підписано 28.10.2020, а з 17.10.2020 він повинен проходити навчання, вказано що заняття ніхто не проводив з позивачем, та що йому було оголошено, що повинен навчатися самостійно. Вказано позивачем, що керівництво не знає охорону праці, тому йому нікому здавати екзамен. Позивач вказав, що білет оформлено неналежним чином та не відповідає тому що повинен знати позивач. Вказано, що підписався під тиском (а.с.60-61 т.1, а.с. 76 т.2).

10.11.2020 водію автотранспортних засобів (вахтовий) ОСОБА_1 було проведено повторний інструктаж (навчання) в обсязі 2-х годин у вигляді лекції, що зафіксовано в книзі нарядів, про що вказували представник відповідача та свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_2

20.11.2020 наказом №471п наказано начальнику АТЦ ОСОБА_2 забезпечити продовження повторного інструктажу (навчання) з питань охорони праці водія автотранспортних засобів (вахтовий) автоколони №4 автотранспортного цеху ОСОБА_1 , після виходу з лікарняного, терміном 6 календарних днів. Забезпечити повторну перевірку знань з охорони праці позивачу на наступний робочий день після завершення проходження останнім повного терміну навчання (а.с.62 т.1, а.с 77 т.2). 24.11.2020 позивача було ознайомлено з даним наказом (№471п від 20.11.2020), але від підпису про ознайомлення з вказаним наказом позивач відмовився (а.с.63 т.1, а.с. 78 т.2).

24.11.2020 позивач відмовився розписуватись в книзі нарядів про отримання наряду про проходження додаткового повторного інструктажу (навчання) разом з начальником а/к 4 по інструкціям з ОП №40-6, 40-53, також позивач відмовився від самого навчання під керівництвом начальника а/к4 ОСОБА_4 , в процесі бесіди позивач висловлювався в бік ОСОБА_4 ненормативною лексикою, ображав, погрожував (а.с.64 т.1, а.с.79 т.2 доповідна записка).

Відповідно до Книги нарядів АТ «ПІВДГЗК», ОСОБА_1 проходив повторне навчання (інструктаж) з питань охорони праці, 27.11.2020 наряд виконав, пройшов навчання (інструктаж) 6 годин (а.с.65-67 т.1, а.с. 80-82 т.2).

30.11.2020 позивачу було запропоновано повторно пройти перевірку знань з питань охорони праці, на що позивач відмовився (а.с.68 т.1, а.с. 83 т2).

15.12.2020 за систематичне недотримання вимог п.3.2 Правил внутрішнього трудового розпорядку для працівників АТ «ПІВДГЗК», в частині не виконання вимог нормативних актів про охорону праці, п.2.16 Робочої інструкції водія автотранспортних засобів (автобус, вахтовий), п.6.5 Положення про порядок проведення навчання і перевірки знань з питань охорони праці в АТ ПІВДГЗК, затвердженого та введеного в дію Наказом від 01.12.2017 №608, позивачу оголошено догану. З даним наказом позивач ознайомлений та не згоден, про що міститься напис позивача на наказі, позивач в цьому написі просить перевірити начальника АТЦ ОСОБА_2 , охорону праці яку він не виконує та є порушником охорони праці (а.с.69 т.1, а.с.84 т.2 наказ 46.н).

15.12.2020, у зв`язку з відмовою від повторної перевірки знань з охорони праці, позивача було відсторонено від роботи водієм автотранспортних засобів (вахтовий) з 01.12.2020 по 17.12.2020. Начальнику АТЦ ОСОБА_2 було наказано забезпечити повторне навчання з питань охорони праці позивача з 01.12.2020 по 17.12.2020, та забезпечити повторну перевірку знань охорони праці 18.12.2020 (а.с. 70 т.1, а.с.85 т.2 наказ). З даним наказом позивача ознайомлено, з ним він не згодний, вказав, що навчання не проводилось належним чином.

18.12.2020 позивач показав незадовільний результат при перевірці знань з питань охорони праці за допомогою технічних засобів, результат 9 відповідей з 20 (а.с.71 т.1, а.с. 86 т.2 - скріншот екрану з програми moodle).

21.12.2020 позивача тимчасово відсторонено від роботи із збереженням заробітної плати для проходження повторного інструктажу та перевірки знань з охорони праці (а.с.72 т.1, а.с. 87 т.2). Позивач з наказом ознайомлений, але не згоден, про що зробив напис на наказі.

22.12.2020 позивачу, у зв`язку з незадовільним результатом перевірки знань з охорони праці, запропоновано вакансії: машиніст конвеєра, монтер колії, оглядач-ремонтник, слюсар з ремонту колісних транспортних засобів, слюсар з ремонту рухомого складу, слюсар черговий та з ремонту устаткування. Від запропонованих вакансій позивач відмовився, від підпису про ознайомлення відмовився (а.с.73-78 т.1, а.с.88-93 т.2).

ОСОБА_1 є членом профспілки ПО ПМГУ АТ «ПІВДГЗК» з 11.07.2017 (а.с.79 т.1, а.с.204 т.1, а.с. 98 т.2).

Позивача було повідомлено, що 23.12.2020 о 15.00 годин в приміщенні профспілки відбудеться розгляд питання щодо надання згоди на звільнення позивача (а.с.35 т.2).

23.12.2020 на засіданні президії профспілкового комітету ПО ПМГУ АТ «ПІВДГЗК» розглянуто подання відповідача від 22.12.2020 №427 та ухвалено рішення про надання згоди на звільнення ОСОБА_1 , водія автотранспортних засобів (вахтовий) автоколони №4 автотранспортного цеху, за п.2 ст. 40 КЗпП України, з наданням йому гарантій і компенсацій при звільненні. На вказаному засіданні був присутній позивач, пояснював, що раніше при здачі екзамену у них були питання та відповіді, він читав та здавав, якщо не здав то повторював. Зазначав, що йому 54 роки, має контузію, пройшов Афганістан, не може запам`ятати таку кількість інформації, крім того інформація записана технологічною та юридичною мовою. Зазначив, що білет створено особисто під нього та це неприязнь з боку адміністрації. Зазначав, що чому він повинен знати ці інструкції, якщо їх не знає керівництво. Зазначив, що йому пропонують посади, роботу яку він не знає. Вказав, що не проходив навчання та не було можливості. Під час засідання рішення про надання згоди на звільнення позивача прийнято профспілкою одноголосно (а.с.80 т.1, а.с.99 т.2- повідомлення, 81-84 т.1 витяг з протоколу, а.с. 191-201 т.1- стенограма). При прийнятті рішення профспілкою щодо задоволення вказаного подання про звільнення позивача позивач покинув залу, про що було складено акт (а.с.202-203 т.1).

Відповідно до Наказу 549п від 28.12.2020 ОСОБА_1 , водія автотранспортних засобів (вахтовий) дільниці вахтових автомобілів автоколони №4 автотранспортного цеху, звільнено 28.12.2020 за п.2 ст. 40 КЗпП України, у зв`язку з виявленою невідповідністю займаній посаді або виконуваній роботі внаслідок недостатньої кваліфікації, яка перешкоджає продовженню даної роботи, та його відмовою від переведення на іншу роботу (а.с.6-8 т.1, а.с. 94-96 т.2).

Відповідно до Наказу №593-зв від 28.12.2020, ОСОБА_1 , автотранспортний цех, автоколона №4, водія автотранспортних засобів (вахтовий), звільнено у зв`язку з виявленою невідповідністю працівника займаній посаді або виконуваній роботі внаслідок недостатньої кваліфікації, яка перешкоджає продовженню даної роботи, згідно п.2 ст. 40 КЗпП України, на підставі подання «про отримання згоди на звільнення водія автотранспортних засобів (вахтовий) автоколони №4 автотранспортного цеху ОСОБА_1 , у зв`язку з виявленою невідповідністю працівника займаній посаді або виконуваній роботі внаслідок недостатньої кваліфікації, яка перешкоджає продовженню даної роботи, згідно п.2 ст. 40 КЗпП України», з додатками, витягу з протоколу засідання президії профкому АТ «ПІВДГЗК» від 23.12.2020, наказу АТ «ПІВДГЗК» від 28.12.2020 №549-п (а.с.14 т.1, а.с.97 т.2).

Позивачу було зачитано вголос Наказ від 28.12.2020 №549-п, від підпису та ознайомлення позивач відмовився (а.с.91-92 т.1, а.с.106 т2), мається запис позивача, що він не згоден, це все зроблено протиправно, за те що він підіймав питання роботи, яку він не повинен виконувати, і керівник цеху обманює та не дораховує гроші до заробітної плати.

Відповідно до Висновку експерта №СЕ 19/121-21/19506-БЖ від 12.04.2022, питання тестового білету перевірки знань з питань охорони праці колишнього працівника АТ «ПІВДГЗК» ОСОБА_1 водія автотранспортних засобів (вахтовий) відповідають вимогам нормативних актів у сфері охорони праці (а.с.85-91 т.2 висновок експерта, а.с. 138-142 т.2 питання тестового білету).

13.01.2022 ДСУ з питань праці було складено Акт №3/5.6 за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання вимог законодавства у сферах охорони праці у АТ «ПІВДГЗК». В ході перевірки перевірялись Положення про порядок навчання та перевірки знань з питань охорони праці, затверджене наказом від 01.12.2017 №608, розпорядження начальника АТЦ ПАТ ПІВДГЗК від 14.07.2017 №312 про стажування водія; технічний паспорт на автомобіль КРАЗ, на якому стажувався позивач; програма стажування водіїв; протокол перевірки знань з питань охорони праці у позивача після стажування 01.8.2017 №171; розпорядження про проведення повторних інструктажів за 4 квартали у 2017, 2018, 2019, 2020,2021; журнали реєстрації інструктажів з питань охорони праці на робочому місці автоколони №4 автотранспортного цеху за період з 2017 по січень 2021р.; положення про організацію та проведення тестування з питань охорони праці працівників ПАТ ПІВДГЗК затверджене наказом 16.03.2017 №160; доповідна записка від 28.09.2020 про відмову позивача пройти перевірку знань після проведеного повторного інструктажу; розпорядження від 29.09.2020 №567 про створення комісії для контролю за відповідністю дій начальника автоколони №4 під час перевірки знань позивача з питань охорони праці; Акт про відмову позивача від перевірки знань з охорони праці від 30.09.2020; розпорядження від 01.10.2020 №577 про проведення позивачу повторного інструктажу з охорони праці на 4 квартал 2020р.; розпорядження від 02.10.2020 №578 про створення комісії для контролю за відповідністю дій начальника автоколони №4 під час перевірки знань позивача з питань охорони праці; розпорядження від 27.11.2020 №697 про створення комісії для контролю за відповідністю дій начальника автоколони №4 під час перевірки знань позивача з питань охорони праці; розпорядження від 15.12.2020 №734 про створення комісії для контролю за відповідністю дій начальника автоколони №4 під час перевірки знань позивача з питань охорони праці; тести для перевірки знань водіїв автотранспортних засобів (вахтовий), які пройшли навчання на знання вимог «інструкції з охорони праці №19-11 для водіїв автотранспортних засобів (вахтовий, автобуси, спецтехніка), для водіїв автотранспортних засобів (вахтовий, спецтехніка) зайнятих в технологічному процесі в кар`єрі», «інструкції №40-6 з надання першої долікарської допомоги потерпілим від нещасних випадків» та «інструкції з охорони праці №40-53 для всіх працівників АТ «ПІВДГЗК» (загальні вимоги безпеки)»; інструкція з охорони праці №19-11 для водіїв автотранспортних засобів (вахтовий, автобуси, спецтехніка), для водіїв автотранспортних засобів (вахтовий, спецтехніка) зайнятих в технологічному процесі в кар`єрі; програма спеціального навчання з питань охорони праці для водія автотранспортних засобів, водіїв автотранспортних засобів, зайнятих в технологічному процесі в кар`єрі; розпорядження по АТЦ про проведення спеціального навчання і перевірки знань з питань охорони праці від 31.122017, 31.12.2018, 31.12.2019 та протоколи засідань комісій з перевірки знань з питань охорони праці у вказаних водіїв від 12.02.2018, 08.02.2019, 13.02.2020. Порушень виявлено не було (а.с.123-137 т.2, а.с. 110-117 т.3).

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, суд першої інстанції виходив з того, що звільнення ОСОБА_1 було проведено з додержанням вимог чинного законодавства, у зв`язку з виявленою невідповідністю займаній посаді внаслідок недостатньої кваліфікації.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду, так як їх суд першої інстанції дійшов на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилались, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтвердженими тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 43 Конституції України громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Право громадян на працю забезпечується державою, а трудовий договір може бути розірваний лише з підстав і в порядку, передбаченому трудовим законодавством (ст. ст. 2, 36, 40, 41 КЗпП України).

У частині першій статті 21 КЗпП України передбачено, що трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Підстави припинення трудового договору встановлено статтею 36 КЗпП України, підстави розірвання трудового договору з ініціативи працівника статями 38 і 39 КЗпП України, підстави розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу статями 40, 41, 43, 43-1 КЗпП України та підстави розірвання трудового договору з керівником на вимогу виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) статтею 45 цього Кодексу.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті18 постанови від

06 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» при розгляді справ про поновлення на роботі судам необхідно з`ясувати, з яких підстав проведено звільнення працівника згідно з наказом (розпорядженням) і перевіряти їх відповідність законові.

Порядок звільнення це певна процедура, яка передбачає послідовність дій сторін трудового договору, спрямованих на його припинення, а тому залежить від того, хто виступає ініціатором розірвання трудових відносин.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках виявленої невідповідності працівника займаній посаді або виконуваній роботі внаслідок недостатньої кваліфікації або стану здоров`я, які перешкоджають продовженню даної роботи, а так само в разі відмови у наданні допуску до державної таємниці або скасування допуску до державної таємниці, якщо виконання покладених на нього обов`язків вимагає доступу до державної таємниці.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними у пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», при розгляді справ про звільнення за пунктом 2 частин першої статті 40 КЗпП України суд може визнати правильним припинення трудового договору в тому разі, якщо встановить, що воно проведено на підставі фактичних даних, які підтверджують, що внаслідок недостатньої кваліфікації або стану здоров`я (стійкого зниження працездатності) працівник не може належно виконувати покладених на нього трудових обов`язків чи їх виконання протипоказано за станом здоров`я або небезпечне для членів трудового колективу чи громадян, яких він обслуговує, і неможливо перевести, за його згодою, на іншу роботу. З цих підстав, зокрема, може бути розірваний трудовий договір з керівником підприємства, установи, організації або підрозділу у зв`язку з нездатністю забезпечити належну дисципліну праці у відповідній структурі. Висновки атестаційної комісії щодо кваліфікації працівника підлягають оцінці у сукупності з іншими доказами по справі.

Враховуючи наведене, суд може визнати звільнення працівника правильним, якщо встановить, що воно здійснене на підставі фактичних даних, які підтверджують, що через недостатню кваліфікацію працівник не може належним чином виконувати покладених на нього трудових обов`язків, а від переведення на іншу роботу відмовився.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та не спростовано у суді апеляційної інстанції, об`єкти АТ «ПІВДГЗК» включені до Державного реєстру об`єктів підвищеної небезпеки.

Згідно з ст. 18 Закону України «Про охорону праці» працівники, зайняті на роботах з підвищеною небезпекою або там, де є потреба у професійному доборі, повинні щороку проходити за рахунок роботодавця спеціальне навчання і перевірку знань відповідних нормативно-правових актів з охорони праці.

До переліку робіт підвищеної небезпеки та робіт, де є потреба у професійному доборі, відносяться роботи, пов`язані з управлінням наземним, підземним, повітряним та водним транспортом.

Позивач ОСОБА_1 працював водієм автотранспортних засобів (вахтовий) дільниці вахтових автомобілів автоколони №4 автотранспортного цеху АТ «ПІВДГЗК» та професія водія автотранспортних засобів (вахтовий), входить до переліку робіт, де є потреби у професійному доборі.

Відповідно до п. 2.16 Робочої інструкції № 19-012 водія автотранспортних засобів (автобус, вахтовий), працівник зобов`язаний дотримуватись правил дорожнього руху України, внутрішнього трудового розпорядку для працівників АТ «ПГЗК», виробничу та трудову дисципліну, правил та норм охорони праці, виробничої санітарії та пожежної безпеки.

Відповідно до п.п. 6.5, 6.9 Положення про порядок проведення навчання i перевірки знань з питань охорони праці в АТ «ПIВДГЗК», затвердженого та введеного в дію наказом по підприємству від 01.12.2017 № 608, - повторний інструктаж проводиться на робочому місці індивідуально з окремим працівником або групою працівників, які виконують одно типові роботи, по об`єму та змісту переліку питань первісного інструктажу. Повторний інструктаж проводиться в строки, визначені нормативно-правовими актами з охорони праці, діючими в галузі, або роботодавцем з урахуванням конкретних умов праці, але не менше: на роботі з підвищеною небезпекою 1 раз в 3 місяці.

Первинний, повторний, позаплановий та цільовий інструктаж завершується перевіркою знань у вигляді усного опитування або за допомогою технічних засобів, а також перевіркою здобутих навичок безпечних методів праці, особою, що проводила інструктаж. При незадовільних результатах перевірки знань, вмінь та навичок відносно безпечного виконання робіт після первинного, повторного чи позапланового інструктажів, протягом 10 днів додатково проводиться інструктаж та повторна перевірка знань. При незадовільних результатах перевірки знань після цільового інструктажу допуск на виконання робіт не видається. Повторна перевірка знань при цьому не дозволяється.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позивач повинен проходити повторний інструктаж з охорони праці раз на три місяці та проходити перевірку знань.

На АТ «ПІВДГЗК» проводиться перевірка знань за допомогою технічних засобів.

28.09.2020 водій автотранспортних засобів (вахтовий) ОСОБА_1 (таб. №39694) відмовився без поважних причин від проходження перевірки знань положень Інструкцій з ОП по професії водій автотранспортних засобів (вахтовий) (Інструкції з ОП №19-11, №40-6, №40-53) по факту закінчення повторного інструктажу з охорони праці на 4 квартал 2020 року.

30.09.2020 ОСОБА_1 було ознайомлено з вимогами положення «Про порядок проведення навчання та перевірки знань з питань охорони праці» затвердженого наказом №608 від 01.12.2017 та ст. 46 КЗпП України про відсторонення від роботи працівників які ухиляються від навчання, інструктажу і перевірки знань з охорони праці.

30.09.2020 водію автотранспортних засобів (вахтовий) ОСОБА_1 було запропоновано пройти перевірку знань з охорони праці за підсумками повторного інструктажу, а саме «Інструкції з охорони праці №19-11 для водіїв автотранспортних засобів (вахтовий, автобуси, спецтехніка), для водіїв автотранспортних засобів (вахтових, спецтехніка) зайнятих в технологічному процесі в кар`єрі», «Інструкції №40-6 з надання першої долікарської допомоги потерпілим від нещасних випадків», та «Інструкція з охорони праці №40-53 для всіх працівників АТ «ПІВДГЗК» (загальні вимоги безпеки)». ОСОБА_1 зазначив, що знає вказані інструкції, але від перевірки знань з охорони праці за підсумками повторного інструктажу відмовився.

01.10.2020 Розпорядженням №577 начальнику 4 автомобільної колони ОСОБА_4 було доручено з 02.10.2020 по 16.10.2020 провести з ОСОБА_1 додатковий повторний інструктаж з охорони праці на 4 квартал 2020 року. Інструктаж провести по основній професії, згідно «Інструкції з охорони праці №19-11 для водіїв автотранспортних засобів (вахтовий, автобуси, спецтехніка), для водіїв автотранспортних засобів (вахтових, спецтехніка) зайнятих в технологічному процесі в кар`єрі», «Інструкції №40-6 з надання першої долікарської допомоги потерпілим від нещасних випадків», та «Інструкція з охорони праці №40-53 для всіх працівників АТ «ПІВДГЗК» (загальні вимоги безпеки)». Повторний інструктаж завершити перевіркою знань за допомогою тестування з використанням технічних засобів з відміткою у відповідній графі журналу реєстрації інструктажів з охорони праці. Термін 16.10.2020. Також начальнику автоколони №4 ОСОБА_4 , доручено розробити тести, для проведення перевірки знань «Інструкції з охорони праці №19-11 для водіїв автотранспортних засобів (вахтовий, автобуси, спецтехніка), для водіїв автотранспортних засобів (вахтових, спецтехніка) зайнятих в технологічному процесі в кар`єрі», «Інструкції №40-6 з надання першої долікарської допомоги потерпілим від нещасних випадків», та «Інструкція з охорони праці №40-53 для всіх працівників АТ «ПІВДГЗК» (загальні вимоги безпеки)», водія автотранспортних засобів (вахтовий) ОСОБА_1 , та узгодити, затвердити їх та забезпечити внесення в систему навчання і тестування «moodle». Термін 12.10.2020.

ОСОБА_1 проходив додатковий повторний інструктаж з охорони праці на 4 квартал 2020 року: а саме: 05.10.2020, 07.10.2020, 08.10.2020, 09.10.2020, 12.10.2020, 15.10.2020 наряд виконав; 06.10.2020 завдання не виконав від вивчення інструкцій відмовився; 16.10.2020 завдання не виконав; 13.10.2020 - завдання не виконувалось оскільки не видавалось.

16.10.2020 позивачу ОСОБА_1 було запропоновано пройти повторну перевірку знань з питань охорони праці, за підсумками повторного інструктажу, а саме «Інструкції з охорони праці №19-11 для водіїв автотранспортних засобів (вахтовий, автобуси, спецтехніка), для водіїв автотранспортних засобів (вахтових, спецтехніка) зайнятих в технологічному процесі в кар`єрі», «Інструкції №40-6 з надання першої долікарської допомоги потерпілим від нещасних випадків», та «Інструкція з охорони праці №40-53 для всіх працівників АТ «ПІВДГЗК» (загальні вимоги безпеки)», перевірка знань повинна була проводитись за допомогою технічних засобів, шляхом відповіді на питання затверджених тестів.

При перевірці знань з охорони праці водій автотранспортних засобів (вахтовий) ОСОБА_1 дав відповіді лише на чотири питання з двадцяти, при чому кожне питання він зафіксував на мобільний телефон, на зауваження комісії щодо фото фіксації не реагував. Після відповіді на четверте питання ОСОБА_1 відмовився від подальшої перевірки знань з охорони праці, від ознайомлення відмовився.

28.10.2020, у зв`язку з незадовільними результатами перевірки знань з охорони праці, ОСОБА_1 був відсторонений від роботи водія автотранспортних засобів (вахтовий) з 17.10.2020 по 17.11.2020.

Роботодавцем АТ «ПІВДГЗК» вирішено забезпечити повторне навчання з питань охорони праці ОСОБА_1 з 17.10.2020 по 17.11.2020, забезпечити повторну перевірку знань з охорони праці ОСОБА_1 17.11.2020.

10.11.2020 водію автотранспортних засобів (вахтовий) ОСОБА_1 було проведено повторний інструктаж (навчання) в обсязі 2-х годин у вигляді лекції, що зафіксовано в книзі нарядів, про що вказували представник відповідача та свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_2

20.11.2020 наказом №471п наказано начальнику АТЦ ОСОБА_2 забезпечити продовження повторного інструктажу (навчання) з питань охорони праці водія автотранспортних засобів (вахтовий) автоколони №4 автотранспортного цеху ОСОБА_1 , після виходу з лікарняного, терміном 6 календарних днів. Забезпечити повторну перевірку знань з охорони праці позивачу на наступний робочий день після завершення проходження останнім повного терміну навчання.

24.11.2020 позивач відмовився розписуватись в книзі нарядів про отримання наряду про проходження додаткового повторного інструктажу (навчання) разом з начальником а/к 4 по інструкціям з ОП №40-6, 40-53, також позивач відмовився від самого навчання під керівництвом начальника а/к4 ОСОБА_4

ОСОБА_1 проходив повторне навчання (інструктаж) з питань охорони праці, а саме: 27.11.2020 наряд виконав, пройшов навчання (інструктаж) 6 годин.

30.11.2020 позивачу було запропоновано повторно пройти перевірку знань з питань охорони праці, на що позивач відмовився.

15.12.2020 за систематичне недотримання вимог п.3.2 Правил внутрішнього трудового розпорядку для працівників АТ «ПІВДГЗК», в частині не виконання вимог нормативних актів про охорону праці, п.2.16 Робочої інструкції водія автотранспортних засобів (автобус, вахтовий), п.6.5 Положення про порядок проведення навчання і перевірки знань з питань охорони праці в АТ «ПІВДГЗК», затвердженого та введеного в дію Наказом від 01.12.2017 №608, позивачу оголошено догану.

15.12.2020, у зв`язку з відмовою від повторної перевірки знань з охорони праці, позивача було відсторонено від роботи водієм автотранспортних засобів (вахтовий) з 01.12.2020 по 17.12.2020. Начальнику АТЦ ОСОБА_2 було наказано забезпечити повторне навчання з питань охорони праці позивача з 01.12.2020 по 17.12.2020, та забезпечити повторну перевірку знань охорони праці 18.12.2020.

18.12.2020 позивач показав незадовільний результат при перевірці знань з питань охорони праці за допомогою технічних засобів, результат 9 відповідей з 20 (а.с.71 т.1, а.с. 86 т.2 - скріншот екрану з програми moodle).

21.12.2020 позивача тимчасово відсторонено від роботи із збереженням заробітної плати для проходження повторного інструктажу та перевірки знань з охорони праці.

Відповідно до Висновку експерта №СЕ 19/121-21/19506-БЖ від 12.04.2022, питання тестового білету перевірки знань з питань охорони праці колишнього працівника АТ «ПІВДГЗК» ОСОБА_1 водія автотранспортних засобів (вахтовий) відповідають вимогам нормативних актів у сфері охорони праці.

Отже, роботодавцем АТ «ПІВДГЗК» забезпечено можливість працівника пройти навчання та перевірку знань з питань охорони праці, однак водій автотранспортних засобів (вахтовий) ОСОБА_1 не виявив зацікавленості у навчанні та показав незадовільний результат при перевірці знань з питань охорони праці.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом не було досліджено підстав правомірності призначення перевірки знань позивача з охорони праці, порядку проведення перевірки знань, оформлення результатів оцінки, повноважень членів комісії та, відповідно, правомірності висновків комісії про незадовільний результат перевірки знань позивача з охорони праці, колегією суддів відхиляються, оскільки перевірка знань позивача з охорони праці проведена у відповідності з Положенням про порядок проведення навчання i перевірки знань з питань охорони праці в АТ «ПIВДГЗК», затвердженого та введеного в дію наказом по підприємству від 01.12.2017 № 608.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції, з огляду на положення ст. 18 Закону України «Про охорону праці» та Типового положення про порядок проведення навчання і перевірки знань з питань охорони праці, був зобов?язаний вирішити питання про: наявність на підприємстві положення про навчання з питань охорони праці, планів-графіків проведення навчання та перевірки знань з питань охорони праці, оприлюднення їх роботодавцем; проведення роботодавцем перед перевіркою знань з питань охорони праці на підприємстві для працівників лекції, семінарів та консультацій; проведення перевірки знань за нормативно-правовими актами з охорони праці, додержання яких входить до функціональних обов`язків позивача; проходженя членами комісії навчання та перевірку знань з питань охорони праці; складання членами комісії та затвердження роботодавцем переліку питань з охорони праці, з урахуванням специфіки виробництва; наявність на підприємстві навчальних програм та програм спеціального навчання з питань охорони праці проводиться, розроблених з урахуванням конкретних видів робіт, виробничих умов, функціональних обов`язків водія і затверджуються наказом (розпорядженням) роботодавця, колегією суддів відхиляються, адже, як вірно встановлено судом першої інстанції та не спростовано у суді апеляційної інстанції, АТ «ПІВДГЗК», на виконання ст. 18 Закону України «Про озорону праці», Типового положення про порядок проведення навчання і перевірки знань з питань охорони праці та Перелік робіт підвищеної небезпеки з підвищеною небезпекою, затвердженого наказом Державного комітету України з нагляду за охороною праці від 26.01.2005 №15, та Положення про порядок проведення навчання i перевірки знань з питань охорони праці в АТ «ПIВДГЗК», затвердженого та введеного в дію наказом по підприємству від 01.12.2017 № 608, було під підпис повідомлено позивача ОСОБА_1 про умови та порядок проведенння навчання, а також порядку повторної перевірки знань. При цьому, щодо позивача ОСОБА_1 , як навчання, так і відповідне тестування, призначалися неодноразово, що свідчить про дотримання відповідачем наведених вимог законодавства.

Доводи апеляційної скарги про те, що висновки щодо кваліфікації працівника має визначати атестаційна комісія підприємства в порядку та у спосіб визначений Законом України «Про професійний розвиток працівників» та у відповідності затвердженого роботодавцем положення про проведення атестації, чого в даному випадку встановлено не було, колегією суддів до уваги не приймаються, оскільки у даному випадку позивач ОСОБА_1 не пройшов перевірку знань у порядку, визначеному ст. 18 Закону України «Про охорону праці», а питання щодо його атестації не є предметом данного спору.

Оскільки, відповідно до п.п. 6.5, 6.9 Положення про порядок проведення навчання i перевірки знань з питань охорони праці в АТ «ПIВДГЗК», затвердженого та введеного в дію наказом по підприємству від 01.12.2017 № 608, при незадовільних результатах перевірки знань, вмінь та навичок відносно безпечного виконання робіт після первинного, повторного чи позапланового інструктажів, протягом 10 днів додатково проводиться інструктаж та повторна перевірка знань, а при незадовільних результатах перевірки знань після цільового інструктажу допуск на виконання робіт не видається, водій автотранспортних засобів (вахтовий) ОСОБА_1 не може бути допущений до виконання робіт.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що кваліфікація позивача ОСОБА_1 не відповідає займаній посаді, а тому наявні правові підстави для його звільнення за п. 2 ч. 1 ст. 40 КЗпП України.

Частиною 2 ст. 40 КЗпП встановлено, що звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 49-2 КЗпП України, про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації. Таким чином, однією з найважливіших гарантій для працівників при скороченні чисельності або штату є обов`язок власника підприємства чи уповноваженого ним органу працевлаштувати працівника.

Власник вважається таким, що належно виконав вимоги щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо.

Відповідно до статті 49-2 КЗпП в першу чергу пропонується робота: відповідної спеціальністю, а якщо такої роботи немає, інша робота (як вакантна посада, що відповідає кваліфікації працівника, так і вакантна посада, що передбачає виконання роботи більш низької кваліфікації або нижчим рівнем оплати праці).

Згідно ст. 49-2 КЗпП України, відповідачем було запропоновано ОСОБА_1 вакансії, що були на підприємстві на момент його вивільнення та відповідали його кваліфікації.

Так, 22.12.2020 позивачу ОСОБА_1 , у зв`язку з незадовільним результатом перевірки знань з охорони праці, запропоновано вакансії: машиніст конвеєра, монтер колії, оглядач-ремонтник, слюсар з ремонту колісних транспортних засобів, слюсар з ремонту рухомого складу, слюсар черговий та з ремонту устаткування. Від запропонованих вакансій позивач відмовився, від підпису про ознайомлення відмовився (т. 1 а.с.73-78, т. 2 а.с.88-93).

Отже, відповідач вжив всіх можливих заходів, спрямованих на працевлаштування позивача, а тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що роботодавцем було дотримано вимог ст. 49-2 КЗпП України при його звільненні.

Згідно з ч. ч. 1, 2, 5, 7 ст. 43 КЗпП України, розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2-5, 7 статті 40 і пунктами 2 і 3 статті 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник.

Як вбачається з матеріалів справи, 23.12.2020 на засіданні президії профспілкового комітету ПО ПМГУ АТ «ПІВДГЗК» розглянуто подання відповідача від 22.12.2020 №427 та ухвалено рішення про надання згоди на звільнення ОСОБА_1 , водія автотранспортних засобів (вахтовий) автоколони №4 автотранспортного цеху, за п.2 ст. 40 КЗпП України, з наданням йому гарантій і компенсацій при звільненні.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що правові підстави для залишення позивача на роботі відсутні, а при його звільненні відповідачем дотримані вимоги закону й трудові права позивача не порушені, у зв`язку з чим підстав для поновлення позивача на роботі немає.

З урахуванням викладеного, колегія суддів повністю погоджується з висновками суду першої інстанції, оскільки судом першої інстанції повно з`ясовані фактичні обставини справи, які мають істотне значення для справи в межах наданих сторонами доказів, правильно визначені правовідносини, що склалися між сторонами, їх об`єктивний склад, права та обов`язки сторін, вірно застосовані норми матеріального права та не порушені норми процесуального права, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не дають достатніх підстав для скасування рішення суду.

Фактично всі доводи, викладені в апеляційній скарзі, не можуть бути взяті до уваги колегією суддів, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте, відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України, оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів особами, які беруть участь у розгляді справи, діючим законодавством не передбачена.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 жовтня 2023 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 26 лютого 2024 року.

Головуючий:

Судді: