У Х В А Л А

про закриття провдження у справі

Справа № 126/130/24

Провадження № 2/126/355/2024

"22" лютого 2024 р. м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Губко В. І.

секретар Бурлака А. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бершадь цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про захист прав споживачів та повернення суми попередньої оплати,

ВСТАНОВИВ:

11.01.2024 позивач ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про захист прав споживачів та повернення суми попередньої оплати, в якому просить стягнути з фізичної особи -підприємця ОСОБА_2 на його користь 36890 грн. грошових коштів, сплачених ним у якості попередньої оплати за виготовлення дивану та судові витрати в справі.

18.01.2024 представник позивач подав до суду клопотання про долучення доказів, в якому повідомив, що після подання позовної заяви до суду відповідачем повернуто позивачу суму, що становить ціну позову та є предметом спору в даній справі.

Додатково представником позивача було подано клопотання про компенсацію витрат на правничу допомогу в розмірі 12000 грн. Дане клопотання обгрунтоване тим, що сплата відповідачем 36890,00 грн. відбулася вже після подання позовної заяви до суду, при цьому відповідач знав про таке подання (неодноразово про це попереджався, а також відповідач отримав позовну заяву з додатками через систему «Електронний суд», оскільки має там зареєстрований електронний кабінет), а позивачем понесено витрати на правову допомогу. Всі намагання позивача вирішити спір в досудовому порядку були проігноровані відповідачем в зв`язку із чим позивач був змушений звернутися до адвоката за правовою допомогою щодо стягнення з відповідача суми попередньої плати в сумі 36890,00 грн. 01.01.2024 позивачем було укладено договір про надання правової допомоги № 01/2024 від 01.01.2024 року з адвокатом Дмітрієвим Русланом Ігоровичем. На підставі цього договору адвокатом надано позивачу послуги у сфері права, перелік яких визначений в детальному описі та акті наданих послуг (додається). Вартість послуг склала 12 000,00 грн., згідно із рахунком та актом наданих послуг. Вказана сума послуг була повністю оплачена позивачем адвокату в розмірі 12 000,00 грн., що підтверджується банківською квитанцією. Оскільки відповідач сплатив позивачу суму, що становить ціну позову, то між позивачем та відповідачем перестав існувати спір про стягнення 36890,00 грн. попередньої плати, з підстав задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову. Відповідач повернув позивачу 36890,00 грн. вже після того, як позивач отримав від адвоката послуги у сфері права. Відповідно до другого речення ч.3 ст.142 ЦПК України якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

23.01.2024 від представника відповідача ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , надійшов відзив на позовну заяву в якому останній просив закрити провадження в справі у зв`язку з відсутністю предмета спору та відмовити в задоволенні вимоги щодо компенсації витрат на правову допомогу в розмірі 12000 грн. Даний відзив обгрунтований тим, що відповідач за своєю ініціативою повернув повністю сплачені позивачем кошти 11.01.2024 року, що підтведжується заявою позивача та наданими платіжними інструкціями. Через конфлікт позивач вирішив подати на суд незважаючи на те, що згідно ч.1 ст. 530 Цивільного кодексу України, заборгованості не було. Спору між сторонами не було, кошти були повернуті до моменту виникнення заборгованості. Натомість, позивач умисло з метою заволодіння чужими коштами вводить в оману суд, заключивши договір про надання правової допомоги № 01/2024 від 01.01.24 року з адвокатом Дмітрієв Р.І., але з метою ухилення від сплати податків адвокатом сплатив на розрахунковий рахунок ФОП ОСОБА_5 . А сам рахунок адвокат виставив взагалі від третьої особи "самозайнята особа" ОСОБА_5 .

25.01.2024 від представника позивача надійшла відповідь на відзив.

Представник позивача надіслав до суду заяву про розгляд справи в його відсутність та підтримання клопотання про компенсацію витрат на правову допомогу.

Дослідивши матеріали справи та клопотання, суд приходить дійшов наступного висновку.

Частиною 1 ст. 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Пунктом 2 частини першої статті 255 ЦПК України встановлено, що суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Предмет спору - це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Тобто, правові підстави позову - це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

З урахуванням викладеного, відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.

Суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і на час ухвалення судом судового рішення за умови, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань. Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 20.09.2021 року у справі № 638/3792/20.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_3 11.01.2024 через систему "Електронний суд" звернувся в суд з позовом, в якому просив стягнути з відповідача ФОП ОСОБА_2 36890 грн. сплачених ним у якості попередньої оплати за виготовлення дивана.

Разом з позовною заявою та додатками позивачем було надано підтвердження направлення відповідачеві через систему "Електронний суд" копії позовної заяви з додатками.

11.01.2024 після надходження до суду вказаної позовної заяви та проведення автоматизованого розподілу судової справи в суді відповідач ФОП ОСОБА_2 , двома платежами, повернула позивачеві грошові кошти в сумі 36890 грн, що становлять ціну позову та є предметом спору в даній справі.

Таким чином, після звернення позивача до суду відповідач самостійно усунула порушення прав позивача, про які він заявив в позовній заяві. У результаті таких дій, на даний час відсутній предмет спору, що є підставою для закриття провадження у справі.

Враховуючи викладене, наявні підстави для закриття провадження у справі.

В силу вимог ч. 2 ст. 255 ЦПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом судової справи, належать зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Розподіл витрат у разі визнання позову, закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду регламентується статтею 142 ЦПК України.

Відповідно до ч.3 ст. 142 ЦПК України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Відповідно до ч. 1, 2 ст.137ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Крім того, при стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

На підтвердження понесених витрат на правову допомогу представником позивача долучено до матеріалів справи наступні документи: договір № 01/2024 від 01.01.2024 року про надання правової допомоги, укладений між адвокатом Дмітрієвим Р.І. та Єськовим К.В., ордер про надання правової допомоги серії АІ № 1526335, на підставі договору № 01/2024 від 01.01.2024 року, копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №19 від 04.12.2018, акт виконаних робіт (наданих послуг) №1 (Акт приймання-передачі послуг з надання правової допомоги) від 01.11.2024, рахунком на оплату № 2/24 від 11.01.2024 згідно договору про надання правової допомоги від 01.01.2024, квитанція №056М-РЕ5К-151А-49 СЕ від 16.01.2024 про оплату ОСОБА_3 згідно рахунку №2/24 від 11.01.2024 в розмірі 12000,00 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Таким чином, з урахуванням категорії та складності справи, а також враховуючи виконані адвокатом роботи та надані послуги, витрачений час на виконання робіт (складення процесуальних документів), обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, значенням справи для сторони, відсутністю клопотання про зменшення розміру витрат на правову допомогу суд вважає, що заявлений розмір витрат підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. 137, 141, п. 2 ч.1 ст. 255, 284, 287, 288, 259, 260, 353 ЦПК України, ЗУ "Про судовий збір", суд, -

УХВАЛИВ:

Провадження в справі за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про захист прав споживачів та повернення суми попередньої оплати - закрити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 12000 (дванадцять тисяч) гривень.

Роз`яснити сторонам, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повної ухвали суду.

Суддя В. І. Губко