Номер провадження: 22-ц/813/1746/24
Головуючий у першій інстанції Мурманова І.М.
Доповідач Стахова Н. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.02.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Стахової Н.В.,

суддів колегії: Карташова О.Ю., Коновалової В.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справуза апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Кушнірук Анатолій Валерійович, на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 26 травня 2023 року по справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат на дитину,

в с т а н о в и в :

У грудні 2021 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат на дитину.

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначала, що 22 квітня 2011 року між ними було зареєстровано шлюб, про що був складений відповідний актовий запис № 256. Від шлюбу мають дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . З серпня 2019 року вони перестали вести спільне господарство та фактично припинили шлюбні відносини. Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30 січня 2020 року шлюб між ним був розірваний. Відповідач свої батьківські обов`язки не виконує, не надає матеріальної допомоги та підтримки дитині. Донька проживає разом з нею, про яку вона піклується, стан її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, виховує в дусі поваги та любові. Проте, відповідач не забезпечує дитині харчування, лікування, навчання, матеріального забезпечення, придбання одягу, засобів гігієни та інших товарів. Вважає, що відповідач повинен сплатити 50% від понесених додаткових витрат, а саме: 1700 грн відвідування невролога та офтальмолога, 20940,00 грн - логопеда, 2345 грн - стоматолога та 12754,59 грн на медикаменти, дослідження, щеплення, вітаміни, всього на суму 37739 грн 59 коп. Посилаючись на вказані обставини, просила суд стягнути з відповідача, на її користь 18869 грн. 79 коп, у якості компенсації додаткових витрат на дитину.

Відповідач ОСОБА_1 позов не визнав, надавши до суду відзив на позовну заяву, в якій зазначив, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження позовних вимог, а відтак у задоволенні позову слід відмовити (т. 1 а.с.97-101).

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 26 травня 2023 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 додаткові витрати на дитину у розмірі 18869,79 гривень. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі - 908 гривень.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Кушнірук А.В., посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове рішення, яким в задоволені позову ОСОБА_2 відмовити.

За змістом вимог апеляційної скарги незаконність і необґрунтованість рішення суду першої інстанції полягає у неправильному застосуванні норм матеріального права, порушенні норм процесуального права полягає у неправильному висновку суду про доведеність позивача понесених додаткових витрат, а саме на логопеда, оскільки довідки Логопедичного клубу «7+Я» від 03.02.2021, від 05.11.2021 року, 25.10.2021 року є неналежними доказами, оскільки відсутній документ про надання послуги (договір та акт надання послуг) проведення готівкового розрахунку за послуги логопеда (фіскальний чек про сплату), відсутні ідентифікуючі дані суб`єкта господарювання, який надавав такі послуги, відсутні докази надання таких послуг саме лікарем логопедом, відсутні будь -які договірні відносини вказаним клубом, який у 2020-2021 роках декларував відсутність будь-яких доходів. Довідки від логопеда не містять жодних обов`язкових реквізитів, передбачених Законом України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», а відтак не відповідають положенням цього Закону, що не підтверджує надання даних послуг суб`єктом господарювання та їх оплату. Відповідно додаткові витрати на суму 20940 грн є недостовірними, неналежними та недопустимими доказами в розумінні ЦПК України. Відсутні також докази придбання продукції через сайт IHerb, адже має бути надано належним чином завірену банком виписку з рахунку, де чітко вказано призначення платежу, однак з наданих позивачкою документів цього не вбачається. Банківські виписки датуються 19.07.2022, а подані 09.08.2022, без обґрунтування причин пропуску даного строку їх подання та причин неподання даних доказів. Також відсутні будь-які первинні документи про надання логопедичних послуг, які б давали можливість стверджувати про їх фактичне надання. Позивачка мала можливість додати дану виписку до позовної заяви, адже платежі були здійснені ще у 2021 році. Не можуть бути віднесені та враховані як понесені додаткові витрати на дитину всі препарати та товари визначені у наданих квитанціях, адже в матеріалах позовної заяви відсутні докази рецептурного призначення лікарями даних препаратів. Окрім того ряд квитанцій не є читабельним. Скріншоти з невідомого телефону з особо «Папа» також не є додатковими витратами на дитину. Крім того, подані докази, які заявлені представником позивачки подані із порушенням ст. 83 ЦПК України.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Тищенко С.Ю., викладені в ній доводи не визнала, рішення суду просить залишити без змін, зазначаючи, що скаржником не спростовано, що здійснені нею витрати на дитину не є додатковими. Відповідачу неодноразово надавалися чеки, квитанції по справі, що підтверджується відповідними клопотаннями. Про проблеми мовлення у дитини відповідачу було заздалегідь відомо. До матеріалів справи на підтвердження відвідування логопеда було додано виписку по рахунку з підтвердженням направлення коштів ОСОБА_5 , а також довідки, оскільки кошти надавалися окрім зарахування на рахунок, так і готівкою. Аналізуючи поведінку скаржника від ухилення батьківських обов`язків, вважає, що останній намагається ухилитися від сплати додаткових витрат на дитину.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Вказані особливості встановлюються у ст. 369 ЦПК України, а саме відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах, що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя.

Згідно із ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. В такому випадку судове засідання не проводиться.

Зважаючи на те, що справа є малозначною, її розгляд здійснено в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Рішення суду мотивовано тим, що позивачкою підтверджено належними доказами понесені нею додаткові витрати на дитину, пов`язані з медичним обслуговуванням, лікуванням та розвитком її здібностей, тому відповідач як батько, відповідно до положень статті 185 СК України, зобов`язаний брати участь у цих витратах.

Як вбачається з матеріалів справи 22 квітня 2011 року між сторонами був зареєстрований шлюб, що підтверджується повторним свідоцтвом Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції Волинської області, виданого 16 серпня 2019 року. (Т.1, а.с.8).

Згідно свідоцтва про народження від 16 серпня 2019 року, батьками ОСОБА_4 , є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . (Т.1, а.с.7).

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30 січня 2020 року шлюб між сторонами розірвано (т.1 а.с.9-11).

Згідно постанови Одеського апеляційного суду від 06.12.2021 року рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 15.03.2021 року скасовано. Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини задоволені частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини в розмірі 5000 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття (т.1 а.с.12-21).

Звертаючись з позовом до суду, позивачка зазначала, що починаючи з 2019 року по 2021 рік нею було витрачено на лікування малолітньої доньки, в тому числі діагностику та реабілітацію 37739 грн 59 коп., які вона вважає додатковими витратами на дитину.

Відповідно до положень статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частини перша, п`ята та шоста статті 81 ЦПК).

Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з розвитком певних її здібностей. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку.

За частиною другою статті 185 СК розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення одноразово, періодично або постійно.

Отже, виходячи з аналізу статті 185 Сімейного кодексу України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Позивачем на підтвердження витрат на лікування дитини на суму 500 грн надано: консультативний висновок спеціаліста невролога від 18 серпня 2020 року, рекомендовано логопеда, виписані лікарські засоби (т.1 а.с.37); консультативний висновок спеціаліста невролога від 15 липня 2020 року, рекомендовано консультація уролога, нефролога, ендокринолога, ОАМ, ОАК, масаж, виписані лікарські засоби (т.1 а.с.35); консультативний висновок спеціаліста невролога від 18 лютого 2021 року, рекомендовані лікарські засоби (т.1 а.с.38),

Колегія суддів не приймає до уваги доводи скаржника, що відвідування дитиною логопеда не додатковими витратами, оскільки останні підтверджуються відповідними довідками від 03 лютого 2021 року, вартість одного заняття 260 грн, повна вартість занять з 21 серпня 2020 року по 03 лютого 2021 року складає 9500 грн.; довідкою від 01 листопада 2021 року вартість одного заняття 220 грн. повна вартість занять з 03 лютого 2021 року по 01 квітня 2021 року складає 3520 грн.; довідкою від 25 жовтня 2021 року вартість курсу 36 занять, склала 7920 грн., а всього витрат в загальній сумі 20940 грн. (Т.1, а.с.42).

Доводи апеляційної скарги про те, що довідки від логопеда Логопедичного клубу «7+Я» від 03.02.2021 року та від 05.11.2021 року, від 25.10.2021 року є неналежними доказами, оскільки відсутній документ про надання послуги (договір та акт надання послуг) проведення готівкового розрахунку за послуги логопеда (фіскальний чек про сплату), відсутні ідентифікуючі дані суб`єкта господарювання, який надавав такі послуги, відсутні докази надання таких послуг саме лікарем логопедом, відсутні будь -які договірні відносини вказаним клубом, який у 2020-2021 роках декларував відсутність будь-яких доходів. Довідки від логопеда не містять жодних обов`язкових реквізитів, передбачених Законом України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», а відтак не відповідають положенням цього Закону, що не підтверджує надання даних послуг суб`єктом господарювання та їх оплату, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки господарська діяльність вказаного клубу не є предметом розгляду даного спору.

Не приймаються до уваги доводи апеляційної скарги, що позивачкою було витрачено кошти на невролога у сумі 500 грн, оскільки вони підтверджуються матеріалами справи ( (Т.1, а.с.40).

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що ці витрати позивачки викликані особливими обставинами, пов`язаними із станом здоров`я дочки, є додатковими витратами, передбаченими статтею 185 СК України для участі в них і того з батьків, з якого стягнуті аліменти.

Разом з тим, суд першої інстанції не взяв до уваги, що акт виконаних робіт ТОВ Медичний центр «ЮДЕНТА» (т.1 а.с.39), не є додатковими витратами, оскільки фторування, чистка зубів та інше зазначене в акті, колегія суддів вважає такими, що не відносяться до додаткових витрат, оскільки не пов`язані з хворобливим станом здоров`я дитини.

Слушними є доводи скаржника стосовно того, що не є додатковими витратами, надані позивачем квитанції про послуги перекладача на суму 360 грн (Т.1, а.с.47), оскільки призначення таких послуг позивачка не обґрунтувала.

Також на увагу заслуговують доводи скаржника, що надані квитанції про придбання медикаментів підтверджують витрати позивачки, оскільки останні по перше не містять прізвища платника, а саме ОСОБА_2 , та в матеріалах справи відсутні рецептурні призначення лікарів щодо купівлі саме цих медикаментів.

Крім того, декілька фіскальних чеків щодо придбання медикаментів є нечитабельними, цільове призначення коштів встановити з роздруківки вказаних квитанцій неможливо, тому в розрахунок додаткових витрат останні не можуть бути прийняти до уваги.

Крім того, позивачкою не підтверджено належними доказами відвідування дитиною офтальмолога, а тому в частині цих позовних вимог слід відмовити.

Доводи скаржника, що понесені позивачкою витрати на придбання медикаментів через сайт IHerb, не відносяться до додаткових, є доречними, оскільки позивачкою не підтверджено, що саме ці ліки призначалися дитині.

Таким чином позивачкою доведено понесені додаткові витрати на дитину у сумі 21440 грн, а саме: 500 грн - витрати на невролога та 20940 грн витрати на логопеда, тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивача понесені позивачкою витрати у сумі 10720 грн (21440 грн:2).

Оскільки суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо характеру та суті витрат позивачки у наведеній вище частині, суд апеляційної інстанції вважає, що ухвалене судом рішення підлягає зміні із зменшенням розміру визначеної до стягнення із відповідача на користь позивача суми додаткових витрат із 18869,79 грн. до 10720 грн.

Враховуючи, що обставини, на які відповідач посилається як на підставу для зменшення розміру витребуваних позивачкою додаткових витрат на дитину, ним не доведені, правові підстави для задоволення апеляційної скарги в цій частині відсутні.

З огляду на наведене колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, оскаржуване рішення суду на підставі ст. 376 ЦПК України зміні, з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Оскільки зазначена справа згідно п.1 ч.6 ст. 19 ЦПК України є малозначною, то у відповідності до п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України постанова в касаційному порядку оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 367, 374, 376, 389 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_6 , задовольнити частково.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 26 травня 2023 року змінити, зменшивши розмір стягнутих з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) додаткових витрат на дитину з 18 869,79 грн до 10720 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України.

Головуючий: Н.В. Стахова

Судді: О.Ю. Карташов

В.А. Коновалова