(2/199/739/24)
РІШЕННЯ

Іменем України

08.02.2024 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська в складі: головуючого судді Руденко В.В., при секретарі Циганок К.С., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів на утримання дитини, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про зміну способу стягнення аліментів на утримання дитини, посилаючись на те, що рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 31.08.2023 року з нього на користь відповідача стягнуто на утримання дитини ОСОБА_3 аліменти у розмірі 4000,00 грн. щомісячно, починаючи стягнення з 19 липня 2023 року до повноліття дитини, а розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону. Однак на сьогодні у позивача змінилися умови праці, його середня місячна заробітна плата складає 6407,61 грн. При цьому позивачу потрібно витрачати близько 1000,00 грн. на місяць для оплати транспортних послуг та 2000,00 грн. на місяць для забезпечення обідів під час робочого часу та 4000,00 грн. на місяць, що складають продукти харчування поза робочим часом. Тому в цьому випадку позивач вважає за доцільне змінити спосіб стягнення з нього аліментів з твердої грошової суми на частину від заробітку (доходу) на утримання спільної із відповідачем доньки, у зв`язку із чим просить суд змінити спосіб стягнення з нього на утримання дитини аліментів у розмірі 4000,00 грн. щомісячно на 1/4 частину всіх виді видів заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

09 січня 2024 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська було прийнято до розгляду та відкрито провадження у вищезазначеній цивільній справі, яку призначено до розгляду за правилами спрощеного провадження без виклику сторін.

23 січня 2024 року в порядку ст. 178 ЦПК України відповідачем було подано відзив на позовну заяву про зміну способу стягнення аліментів на утримання дитини, у якому відповідач просила відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на відсутність доказів на підтвердження зміни матеріального становища позивача.

Дослідивши матеріали справи та наявні докази, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з огляду на встановлені нижче обставини.

Судом встановлено, що рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська у цивільній справі № 199/5865/23 (2/199/2288/23) з позивача на користь відповідача стягнуто на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі 4000,00 грн. щомісячно, починаючи стягнення з 19 липня 2023 року до повноліття дитини, а розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону

Судом також вставлено, що позивач працює на посаді охоронника в приватному підприємстві «Авангард-Дніпро» з 10 жовтня 2022 року, та за період з 01 березня 2023 року по 31 серпня 2023 року його середня місячна заробітна плата складає 6407,61 грн., що підтверджується наявною в матеріалах справи копією довідки з місця роботи від 08 вересня 2023 року № АД000000009.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі статтею 141 Сімейного кодексу (далі СК) України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Окрім того, відповідно до положень пункту третього статті 181 СК України спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі N 6-143 цс 13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач як на підставу зменшення розміру аліментів посилається на зміну умов праці та погіршення його матеріального становища з огляду на отримання мінімальної заробітної плати, яка в середньому на місяць складає 6527,01 грн. Але, як вбачається із наявної в матеріалах справи копії довідки про доходи, періодом нарахування позивачу суми доходу є період з березня 2023 року по серпень 2023 року, який передував вирішенню 31 серпня 2023 року справи про стягнення з позивача користь відповідача аліментів на утримання їх спільної дитини, а тому на момент розгляду вищезазначеної справи про стягнення аліментів дана обставина щодо матеріального стану позивача судом була врахована, та на момент ухвалення рішення про стягнення аліментів вже існувала. Зважаючи на викладене, довідка не може вважатися належним доказом на підтвердження зміни матеріального становища позивача та неможливості матеріально утримувати дитину у визначеному судом розмірі.

Слід зауважити, що для зміни розміру аліментів необхідно, щоб у сімейному або ж матеріальному становищі батьків дитини настали зміни.

Окрім того, як вбачаться з тексту рішення про стягнення аліментів від 31 серпня 2023 року в цивільній справі № 199/5865/23 (2/199/2288/23) та зі змісту позовної заяви у даній цивільній справі про зміну способу стягнення аліментів на утримання дитини, ОСОБА_1 позовні вимоги про стягнення аліментів визнав частково у розмірі 4000,00 грн. на місяць. Саме у такому розмірі 4000,00 грн. вищевказаним рішення суду від 31 серпня 2023 року було стягнуто аліменти на утримання їх спільної дитини.

Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналіз цієї норми права дає підстави вважати, що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного, і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, незалежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів.

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Виходячи з аналізу вищезазначених норм права суд доходить висновку, що позивачем належними та допустимими доказами не підтверджено погіршення його майнового стану та зміну обставин, що існували на момент ухвалення рішення про стягнення аліментів, визначені статтею 192 СК України, що можуть слугувати підставами для зменшення розміру аліментів.

Враховуючи, що позивач є працездатною особою, має нормальний стан здоров`я, та повинен виконувати свій батьківський обов`язок з утримання дитини, суд вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими, а підстави для задоволення позовних вимог про зміну способу стягнення аліментів на утримання дитини відсутні.

Керуючись ст. ст. 141, 150, 180, 181, 184, 192 СК України, ст. ст. 10, 81, 209, 263-265 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів на утримання дитини- відмовити.

Судові витрати позивача у вигляді судового збору віднести за його рахунок.

Рішення суду може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя В.В. Руденко