Справа № 570/4762/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Штогун О. С.
Провадження № 22-ц/802/234/24 Доповідач: Матвійчук Л. В.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 лютого 2024 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Матвійчук Л. В.,

суддів - Федонюк С. Ю., Осіпука В. В.,

з участю секретаря судового засідання Губарик К. А.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , які є правонаступниками ОСОБА_7 , Державного підприємства «Рівненський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою», Рівненської районної державної адміністрації, третя особа - Головне управління Держгеокадастру у Рівненській області, про визнання недійсним розпорядження голови Рівненської районної державної адміністрації та державного акту на земельну ділянку, скасування державної реєстрації права власності за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 23 жовтня 2023 року,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду із зазначеним позовом, обґрунтовуючи вимоги тим, що у 2008 році він успадкував від баби ОСОБА_8 житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням Малошпаківської сільської ради Рівненського району Рівненської області № 260 від 03 грудня 2010 року йому передано безоплатно у приватну власність земельну ділянку загальною площею 0,25 га для будівництва та обслуговування вищевказаного житлового будинку з надвірними будівлями.

Позивач зазначав, що на виконання зазначеного рішення ним було замовлено виготовлення технічної документації під час чого він дізнався про накладання його земельної ділянки із сусідньою земельною ділянкою.

Звернувшись для врегулювання земельного спору до Державної інспекції сільського господарства в Рівненській області, він дізнався, що відповідно до державного акту про право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 060663 від 17 лютого 2005 року ОСОБА_7 є власником сусідньої земельної ділянки площею 3,10 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Малошпаківської сільської ради Рівненського району Рівненської області, частина якої знаходиться під належним йому житловим будинком та надвірними будівлями.

Державний акт про право власності на землю ОСОБА_7 був виданий на підставі розпорядження голови Рівненської районної державної адміністрації № 729 від 15 грудня 2004 року.

Позивач також вказував, що ОСОБА_7 погодившись із наявними порушеннями, звернулася до суду з позовом до Державного підприємства (далі ДП) «Рівненський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» з вимогою зобов`язати останнє, як розробника технічної документації із землеустрою щодо її земельної ділянки, за власний рахунок виправити допущені ним помилки у її технічній документації.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 28 травня 2014 року позов ОСОБА_7 був задоволений. Проте, ДП «Рівненський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» рішення суду не виконало, оскільки без перенесення в натурі меж земельної ділянки ОСОБА_7 це зробити неможливо, а згоди на це вона не надавала.

Оскільки право власності ОСОБА_7 посвідчується державним актом, який є похідним від розпорядження голови Рівненської районної державної адміністрації № 729 від 15 грудня 2004 року, тому вважає, що вони підлягають скасуванню.

Ураховуючи наведене, ОСОБА_4 просив суд: визнати недійсним розпорядження голови Рівненської районної державної адміністрації № 729 від 15 грудня 2004 року щодо передачі у власність ОСОБА_7 земельної ділянки площею 3,10 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Малошпаківської сільської ради Рівненського району Рівненської області; визнати недійсним та скасувати державний акт про право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 060663, виданий ОСОБА_7 17 лютого 2005 року щодо земельної ділянки площею 3,10 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Малошпаківської сільської ради Рівненського району Рівненської області, кадастровий номер 56:246:867:00:11:066:0002; виключити відомості про земельну ділянку з Державного земельного кадастру, та скасувати державну реєстрацію права власності на вказану земельну ділянку.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 померла. У зв`язку з цим ухвалою суду від 07 листопада 2019 року до участі у справі залучено як відповідачів її правонаступників ОСОБА_2 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 23 жовтня 2023 року позов ОСОБА_4 задоволено.

Визнано недійсним розпорядження голови Рівненської районної державної адміністрації № 729 від 15 грудня 2004 року щодо передачі у власність ОСОБА_7 земельної ділянки площею 3,10 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Малошпаківської сільської ради Рівненського району Рівненської області.

Визнано недійсним та скасовано державний акт про право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 060663, виданий на ім`я ОСОБА_7 17 лютого 2005 року щодо земельної ділянки площею 3,10 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Малошпаківської сільської ради Рівненського району Рівненської області, кадастровий номер 56:246:867:00:11:066:0002, виключено відомості про земельну ділянку з Державного земельного кадастру, скасовано державну реєстрацію права власності на земельну ділянку.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, у якій покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у позові ОСОБА_4 .

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача ОСОБА_4 ОСОБА_1 , вважаючи оскаржуване рішення правильним по суті та справедливим, просила вказану апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Інші учасники справи будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились.

Колегія суддів вважає можливим проводити розгляд справи за відсутності вказаних осіб відповідно до вимог ст. 372 ЦПК України, оскільки їх неявка в судове засідання апеляційної інстанції не перешкоджає розгляду справи та причини їх неявки апеляційний суд визнає неповажними.

Згідно із частинами 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши пояснення представника позивача ОСОБА_4 ОСОБА_1 , представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3 , дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Судом першої інстанції встановлено, що розпорядженням голови Рівненської районної державної адміністрації № 729 від 15 грудня 2004 року прийнято рішення затвердити технічну документацію із землеустрою щодо виділення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) та складання державного акту на право власності на землю для ведення товарного сільськогосподарського виробництва ОСОБА_7 на території Малошпаківської сільської ради Рівненського району Рівненської області, передати ОСОБА_7 у власність земельну ділянку площею 3,10 га та видати їй державний акт на право власності на вказану земельну ділянку.

На підставі вказаного розпорядження ОСОБА_7 видано державний акт на право приватної власності на землю серії ЯБ № 060663 від 17 лютого 2005 року, згідно з яким вона є власником земельної ділянки площею 3,10 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Малошпаківської сільської ради Рівненського району Рівненської області.

Позивачу ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 29 листопада 2008 року на праві приватної власності належить житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням Малошпаківської сільської ради Рівненського району Рівненської області № 260 від 03 грудня 2010 року позивачу ОСОБА_4 передано безоплатно у приватну власність земельну ділянку площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд.

ОСОБА_4 листом № 08/3457 від 22 жовтня 2013 року повідомлено про те, що відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 060663 від 17 лютого 2005 року ОСОБА_7 є власником земельної ділянки площею 3,10 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Малошпаківської сільської ради Рівненського району Рівненської області.

В ході розгляду звернення Державною інспекцією сільського господарства в Рівненській області встановлено, що на вказаній земельній ділянці знаходиться житловий будинок з надвірними будівлями, який згідно з витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданого 24 лютого 2009 року № 219759985, перебуває у власності ОСОБА_4 .

З метою усунення виявлених помилок в технічній документації на земельну ділянку ОСОБА_7 звернулася у Рівненський міський суд Рівненської області з позовною заявою до ДП «Рівненський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою».

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 28 травня 2014 року позов ОСОБА_7 задоволено, зобов`язано ДП «Рівненський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» за власний рахунок усунути допущені ним помилки у технічній документації із землеустрою щодо відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) та складанню державного акту на право власності на землю власниці сертифікату на право на земельну частку (пай) ОСОБА_7 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Малошпаківської сільської ради Рівненського району Рівненської області, а саме під час визначення ним координат земельної ділянки площею 2,80 га, складанні її кадастрового плану та підготовки з приводу цього обмінного файлу.

Зобов`язано ДП «Рівненський науково - дослідний та проектний інститут землеустрою» за власний рахунок у технічній документації із землеустрою щодо відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) та складанню державного акту на право власності на землю власниці сертифікату на право на земельну частку (пай) ОСОБА_7 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Малошпаківської сільської ради Рівненського району Рівненської області правильно визначити координати земельної ділянки площею 2,80 га, скласти її кадастровий план та підготовити з приводу цього обмінний файл.

01 вересня 2014 року відкрито, а 09 вересня 2014 року закінчено виконавче провадження у вказаній справі у зв`язку з фактичним виконанням.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 21 вересня 2018 року.

У зв`язку зі смертю ОСОБА_7 судом до участі у справі у якості відповідачів залучено її правонаступників ОСОБА_2 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Звертаючись до суду з цим позовом, ОСОБА_4 свої вимоги мотивував тим, що на належну йому земельну ділянку загальною площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку з надвірними будівлями накладається належна ОСОБА_7 земельна ділянка площею 3,10 га (фактично 2,8 га) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Малошпаківської сільської ради Рівненського району Рівненської області, право власності на яку посвідчується державним актом, та який є похідним від розпорядження голови Рівненської районної державної адміністрації № 729 від 15 грудня 2004 року, у зв`язку чим для захисту його прав вважає, що зазначені розпорядження та держаний акт необхідно скасувати.

Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою та його державної реєстрації.

Статті 116, 118 ЗК України передбачають, що громадяни та юридичні особи набувають права власності або права користування земельними ділянками на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. Державний акт на право приватної власності на землю видається на підставі рішення органу місцевого самоврядування або органу виконавчої влади.

Частинами 1, 2 ст. 152 ЗК України передбачено, що держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Відповідно до частин 2, 5 ст. 158 ЗК України виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей. У разі незгоди власників землі або землекористувачів з рішенням органу місцевого самоврядування спір вирішується у судовому порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 155 ЗК України, у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 19 листопада 2020 року у цій справі призначено судову земельно-технічну експертизу.

З висновку експерта за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи № 186/20 від 09 вересня 2021 року за результатами вивчення плану земельної ділянки, експертом виявлено, що позначені величини по межі земельної ділянки, не співпадають із зовнішніми межами фактичного землекористування: земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером 56:246:867:00:11:066:0002, площею 2,8 га, частково накладається на земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, яка перебуває у користуванні ОСОБА_4 , і планується до приватизації, на підставі рішення Малошпаківської сільської ради Рівненського району № 260 від 03 грудня 2010 року, площею 0,25 га; площа накладання становить - 0,2019 га.

Враховуючи наведене у дослідницькій частині висновку, можна сказати, що було допущено помилку у конфігурації земельної ділянки площею 3,1 га (фактично 2,8 га) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Малошпаківської сільської ради Рівненського району Рівненської області, кадастровий номер 56:246:867:00611:066:0002, при розпаюванні земель, а внаслідок цього і при виготовленні технічної документації із землеустрою щодо виділення вказаної земельної ділянки ОСОБА_7 .

Технічна документація виготовлялася з помилкою і як наслідок оскаржуваний державний акт про право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 060663, виданий на ім`я ОСОБА_7 17 лютого 2005 року щодо земельної ділянки площею 2,8 га (3,1 га) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Малошпаківської сільської ради Рівненського району Рівненської області, кадастровий номер 56:246:867:00:11:066:0002, також містить помилку.

Тобто, державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №060663, виданий на ім`я ОСОБА_7 17 лютого 2005 року щодо земельної ділянки площею 2,8 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Малошпаківської сільської ради Рівненського району Рівненської області, кадастровий номер 56:246:867:00:11:066:0002, виданий з допущеною помилкою у конфігурації земельної ділянки та і у її площі.

Для усунення помилки, допущеної у конфігурації земельної ділянки, загальною площею - 3,1 га, необхідно змінювати конфігурацію земельної ділянки 1, площею 2,8 га (рілля) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Малошпаківської сільської ради Рівненського району Рівненської області, кадастровий номер 56:246:867:00:11:066:0002, з наступними межами, відповідно до плану меж земельної ділянки: від точки А до Б - 200,64 м; від точки Б до А: 8,45; 80,62; 56,79; 191,28; 132,02; 12,08 м у державному акті на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 060663, який видано на ім`я ОСОБА_7 17 лютого 2005 року, яка має чотирикутну форму - на земельну ділянку, площею 2,5975 га, з наступними межами, починаючи від точки А: 200,64; 8,45; 80,62; 20,48; 63,44; 33,31; 136,75; 132,02; 12,08 м.

Як правильно встановлено судом першої інстанції, наявні у справі докази, зокрема, вищенаведений висновок експерта за результатами вивчення плану земельної ділянки, свідчать про те, що оспорювані розпорядження та державний акт на право власності на земельну ділянку видані ОСОБА_7 з порушенням вимог статей 116, 118 ЗК України, оскільки при виготовленні кадастрового плану для видачі державного акта на право приватної власності на землю на нього не були занесені межі вкрапленої земельної ділянки стороннього землекористувача і це потягнуло за собою виготовлення державного акту з неправильними межами. Встановивши наведені обставини, суд першої інстанції дійшов цілком обґрунтованого висновку, що згадані розпорядження голови Рівненської районної державної адміністрації № 729 від 15 грудня 2004 року щодо передачі у власність ОСОБА_7 земельної ділянки площею 3,10 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Малошпаківської сільської ради Рівненського району Рівненської області та виданий на його підставі державний акт про право власності на земельну ділянку підлягають визнанню недійсними та скасуванню.

Таким чином, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду про задоволення позову ОСОБА_4 є законним та обґрунтованим.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивачем не надано доказів про те, яким чином оскаржуваним рішенням органу місцевого самоврядування або органом державної влади порушено права позивача з урахуванням того, що він не є ані власником, ані користувачем земельної ділянки площею 0,25 га, яка розташована у с. Дворовичі Рівненського району Рівненської області, є безпідставними.

За положеннями ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється в тому числі шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Так рішенням Малошпаківської сільської ради Рівненського району Рівненської області № 260 від 03 грудня 2010 року позивачу ОСОБА_4 передано безоплатно у приватну власність земельну ділянку загальною площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який належить йому на праві приватної власності в порядку спадкування після смерті ОСОБА_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Як вбачається з технічного паспорту на зазначений будинок, рік побудови будинку 1967 (а.с.9, том 1). Згідно з довідкою Малошпаківської сільської ради за ОСОБА_8 на день смерті згідно земельно-кадастрової документації обліковувалися земельні ділянки в с. Дворовичі загальною площею 0,59 га, в тому числі: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських споруд 0,15 га; для ведення особистого селянського господарства 0,44 га (а.с.65, том 1). Також ОСОБА_4 встановлені та погоджені межі земельної ділянки площею 0,25 га в натурі (на місцевості) та передано на збереження межові знаки, якими закріплені межі земельної ділянки (а.с.86, 87, том 3). Судом також встановлено, що земельна ділянка передана ОСОБА_4 для будівництва і обслуговування житлового будинку перебуває у фактичному користуванні позивача.

Отже, наведеним спростовуються твердження представника відповідача в апеляційній скарзі, що позивач не є користувачем земельної ділянки.

Водночас позивач не може реалізувати своє право на оформлення за ним земельної ділянки, необхідної для будівництва та обслуговування вказаного житлового будинку з надвірними будівлями, оскільки відповідно до державного акту про право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 060663 від 17 лютого 2005 року ОСОБА_7 є власником сусідньої земельної ділянки площею 3,10 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Малошпаківської сільської ради Рівненського району Рівненської області, яка накладається на передану позивачу у приватну власність земельну ділянку загальною площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, площа накладання становить - 0,2019 га. Разом з тим, та обставина, що технічна документація на земельну ділянку ОСОБА_7 виготовлена з порушенням та таким чином, що накладається на домоволодіння ОСОБА_4 встановлена рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 23 листопада 2022 року у справі № 570/361/22 за позовом ОСОБА_2 до Дядьковицької сільської ради Рівненського району про визнання недійсним та скасування рішення сільської ради, а тому право позивача за захистом якого він звернувся до суду з даним позовом є порушеним.

Отже, наведені в апеляційній скарзі доводи про невідповідність рішення суду першої інстанції фактичним обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, спростовуються вищенаведеними висновками суду першої інстанції, встановленими у справі обставинами, не впливають на законність рішення суду та не містять підстав для його скасування.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права. Підстави для його зміни чи скасування відсутні.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 23 жовтня 2023 року у цій справі залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду упродовж тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий-суддя

Судді: