Справа № 538/2546/23
Провадження № 2/538/127/24
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 березня 2024 року м. Лохвиця
Лохвицький районний суд Полтавської області у складі головуючого судді Цімботи Л.Г., за участю секретаря судового засідання Дробот О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лохвиця цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Лохвицької міської ради, третя особа нотаріус Першої лохвицької державної нотаріальної контори про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,
в с т а н о в и в:
Ухвалою суду від 22.12.2023р. провадження у вказаній справі відкрито та ухвалено розглядати її за правилами загального позовного провадження.
Ухвалою суду від 05.02.2024р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.
Позивач та її представник - адвокат Волторніст С.М. в судове засідання не з`явилися, надали заяву про розгляд справи без їх участі, вимоги позовної заяви підтримали в повному обсязі.
Відповідач Лохвицька міська рада рада, в судове засідання явку представника не забезпечила, в клопотанні до суду просили справу слухати без участі їх представника.
Третя особав судове засідання не з`явилася, в листі до суду просила справу розглянути за її відсутності.
За таких обставин, суд розглядає справу за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_2 , що підтверджено свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 (а.с.5).
Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вбачається, що ОСОБА_2 записана її матір`ю (а.с. 6).
Судом встанолено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уклали 16.10.1989 р. шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 219, після укладення шлюбу прізвище дружини " ОСОБА_5 ", що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу НОМЕР_2 (а.с.7).
Згідно свідоцтва про смерть НОМЕР_3 встановлено, що ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_5 помер (а.с. 8).
З свідоцтва про одруження НОМЕР_4 вбачається, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , уклали 14.12.2004 р. шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 71, після укладення шлюбу прізвище дружини " ОСОБА_8 " (а.с.9).
Згідно довідки виданої Виконавчим комітетом Лохвицької міської ради Жабківсько-Бербеницьким старостинським округом від 10.02.2022 року, що ОСОБА_2 на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , яке перейменоване на с. Жабки Миргородського району Полтавської області. Разом з нею в будинку на день смерті ніхто не був зареєстрований, будинок значиться за нею (а.с. 10).
З заяви, долученої до матеріалів справи вбачається, що позивачка 18.12.2023 року зверталася до приватного державного нотаріуса для оформлення такої заяви про прийняття всієї спадщини після померлої ОСОБА_2 (а.с. 11).
В.о. завідувача Першої лохвицької державної нотаріальної контори постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 20.02.2023 р. № 51/02-31, у видачі свідоцтва про право на спадщину на ім`я ОСОБА_1 , відмовлено у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 пропустила термін для подачі заяви про прийняття спадщини (а.с.13).
На запит суду, нотаріус Першої Лохвицької державної нотаріальної контори надала відповідь на запит, інформаційну довідку зі СР (заповіти/спадкові договори), інформаційну довідку зі СР (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 19.01.2024р № 39/01-16, відповідно до яких встановлено, що до Першої лохвицької державної нотаріальної контори в шестимісячний термін після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 із заявою про прийняття спадщини, про відмову від прийняття спадщини чи про видачу спадщини ніхто не звертався. Спадкова справа не заведена. Заповіт від імені спадкодавця не посвідчувався (а.с. 36-38).
З Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища встановлено, що ОСОБА_9 та ОСОБА_10 уклали шлюб 01.02.1964 року, прізвище після укладення шлюбу дружини " ОСОБА_11 " (а.с. 34).
ОСОБА_9 помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_5 (а.с. 35).
При вирішенні спору суд виходить, з положень ч. 1 ст. 1268, ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України, згідно яких спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Така заява спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, надається до нотаріальної контори.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто з цієї дати розпочався строк у шість місяців для прийняття спадщини, який закінчився у жовтні 2020 року. Позивачка, яка
є дочкою померлої ОСОБА_2 звернулася до приватного нотаріуса для складення заяви про прийняття спадщини, а в лютому 2023 року при зверненні до Першої лохвицької державної нотаріальної контори за оформленням спадкових прав після смерті матері ОСОБА_2 їй було відмовлено з причин пропуску терміну встановленого законодавством на прийняття спадщини. Тобто, факт пропуску строку для прийняття спадщини має місце. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1220, ч. 3 ст. 1223, ч. 1 ст.1270 ЦК України).
Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Згідно зі статтею 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.
Статтею 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.
Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частини 1, 3 ЦК України статті 1268 ЦК України).
Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина 1 статті 1269, частина 1 статті 1270 ЦК України).
Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (частина 1статті 1272 ЦК України).
Відповідно до частини 3 статті 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17.
З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.
Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Правила частини 3 статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.
Разом з тим Пленум Верховного Суду України у пункті 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування`судам роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.
Такий правовий висновок висловив Касаційний цивільний суд Верховного Суду у постанові від 26.09.2019 р. у справі № 565/1145/17.
Постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 № 211 « Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2»; від 20 травня 2020 року № 392 «Про встановлення карантину з метою
запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2»; та від 22 липня 2020 року № 641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» з 12 березня 2020 року до 31 серпня 2020 року в Україні запроваджено карантин.
Відповідно до п.1 постанови Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2020 року № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», з 19 грудня 2020 року до 28 лютого 2021 року на території України продовжено дію карантину, встановленого вказаними постановами Кабінету Міністрів України. В подальшому карантин встановлено з 12 березня 2020 року до 30 квітня 2021 року згідно постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211. Згідно постанови Кабінету Міністрів України від 21 квітня 2021 року № 405 карантин продовжено до 30 червня 2021 року.
Отже, обставини справи свідчать, що позивач пропустила строк для прийняття спадщини у зв`язку із встановленням карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів через значне поширення СOVID-19, такі причини пропуску строку суд трактує як поважні та пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами на той час для позивача на вчинення цих дій.
Враховуючи, поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову.
Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 18, 81, 258, 259, 263-265, 352, 354, 355 ЦПК України, суд,
Позов ОСОБА_1 до Лохвицької міської ради, третя особа нотаріус Першої лохвицької державної нотаріальної контори про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини задовольнити.
Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_6 , додатковий строк терміном один місяць для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається в порядку передбаченому п.15.5) Перехідних положень ЦПК України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Суддя Лохвицького
районного суду Л.Г.Цімбота