КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2024 року

м. Київ

єдиний унікальний номер судової справи 755/8557/23

номер провадження 22-ц/824/2160/2024

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - суддіЛапчевської О.Ф.,
суддівБерезовенко Р.В., Мостової Г.І.,
за участю секретаря судового засідання Єфіменко І.О.,
учасники справи: представник заявниці ОСОБА_1 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2

на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 11 вересня 2023 року /суддя Катющенко В.П./

у справі за заявою ОСОБА_3 , заінтересована особа: Львівська міська рада про встановлення факту, що має юридичне значення, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Дніпровського районного суду м. Києва перебувала зазначена заява.

Від ОСОБА_2 надійшла заява про залучення правонаступника, у якій він просив замінити у справі заявника ОСОБА_3 у зв`язку з її смертю на її правонаступника ОСОБА_2 .

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 11 вересня 2023 року у задоволенні заяви - відмовлено. Провадження у справі за заявою ОСОБА_3 , заінтересована особа: Львівська міська рада, про встановлення факту, що має юридичне значення - закрито. /а.с. 75-76/

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_2 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив ухвалу суду скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

На підтвердження вимог, викладених в апеляційній скарзі, апелянт посилався на необґрунтованість висновків суду першої інстанції. Вважає, що ухвалу постановлено з порушенням норм процесуального права, що виразилося у необґрунтованому закритті справи через незастосуванні нижчезазначених норм ЦПК України, які за обставинами справи суд був зобов`язаний застосувати та розглянути справу за участю правонаступника заявниці. Судом зроблений помилковий висновок про необхідність закриття справи та неможливість застосування правонаступництва через помилкові висновки про обмеженість такого застосування у справах позовного провадження.

Заінтересована особа в судове засідання не з`явилась, про час та дату судового розгляду повідомлені належним чином, тому колегія суддів вважає за можливе розглядати справу за їх відсутності у відповідності до положень ч. 2 ст. 372 ЦПК України.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, які з`явились у судове засідання, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а судове рішення скасуванню з поверненням справи для продовження розгляду, на підставі наступного.

Судом встановлено, що відповідно до заявлених вимог, ОСОБА_3 , просила суд: встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , проживала зі своєю матір`ю ОСОБА_4 на дату її смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Як на підставу своїх вимог ОСОБА_3 , посилалася на те, що її мати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Львів. Мати мала похилий вік та страждала на онкологічне захворювання, у зв`язку з чим була потреба у догляді за нею з боку заявниці. Заявниця та її мати вели спільний побут, остання возила матір до лікарні на медичні процедури, купувала ліки, вела домашнє господарство, а після її смерті займалася організацією поховання. Після смерті матері відкрилася спадщина. Вважаючи, що спільне проживання зі спадкодавцем надає їй статусу спадкоємця, який прийняв спадщину, остання не зверталася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у шестимісячний строк, вважаючи, що можна оформити свідоцтво про право власності на спадщину пізніше, оскільки відхід матері був для заявниці важким випробуванням та остання бажала витримати певний час для заспокоєння. У квітні 2023 року заявниця звернулася до приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Пилипенко Х.О. з заявою про видачу свідоцтва про право власності на спадщину, додавши до заяви акт про спільне проживання з матір`ю на дату відкриття спадщини, складений балансоутримувачем будинку ЛКП «Княже місто», проте приватним нотаріусом було направлено листа з вказівкою про необхідність надання підтверджуючих документів постійного проживання спадкоємця із спадкодавцем, що є метою звернення до суду із даною заявою, для подальшого отримання свідоцтва про право на спадщину.

Постановляючи оскаржену ухвалу про закриття провадження у справі, суд першої інстанції вказував, що встановлення факту, про який просила суд ОСОБА_3 є нерозривно пов`язаним з її особою, відтак правонаступництво у розрізі заявлених вимог є неможливим.

За вимог ч. 1 ст. 55 Цивільного процесуального кодексу України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Також суд першої інстанції вказував, що зі змісту зазначеної норми випливає те, що залучення до участі у справі правонаступника можливе у випадку наявності спору між сторонами та лише у позовному провадженні, при цьому норм, які б передбачали залучення правонаступника у окремому провадженні чинне цивільно-процесуальне законодавство не містить, оскільки окреме провадження відведено для розгляду цивільних справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав, які не містять у собі спірного підґрунтя.

Суд першої інстанції вказував, що доцільним та необхідним у окремому провадженні, у разі смерті заявника є закриття провадження у справі, а у разі наявності правонаступників - осіб, які б хотіли б встановити ті факти, за якими звертався заявник - це породження нового цивільного процесу із визначеними, з урахуваннях усіх обставин, вимогами.

За приписами п. 7 ч. 1 ст. 255 Цивільного процесуального кодексу України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо : настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов висновку про закриття провадження у справі за заявою ОСОБА_3 , заінтересована особа: Львівська міська рада, про встановлення факту, що має юридичне значення, у зв`язку зі смертю фізичної особи - заявника у справі.

Однак з таким висновком суду погодитись не можна з наступних підстав.

Згідно ст.55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Зі змісту цієї норми вбачається, що процесуальне правонаступництво настає в таких випадках: 1) у разі смерті фізичної особи чи припинення юридичної особи; 2) заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні; 3) в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір.

Правонаступництвом у матеріальних правовідносинах є перехід прав або обов`язків їх учасника до іншої особи внаслідок певних юридичних фактів, в результаті яких один з учасників правовідносин вибуває з них і замінюється іншою особою.

Залежно від обсягу правонаступництва розрізняють універсальне (повне) і сингулярне (часткове) правонаступництво.

Універсальне (повне) правонаступництво наступає у випадку смерті особи, яка є стороною у справі. У цих випадках спадкоємець громадянина стає стороною в матеріальних правовідносинах, а отже, і процесуальним правонаступником у цивільній справі.

Суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що процесуальне правонаступництво не регулюється нормами про встановлення фактів, оскільки в даному випадку застосуванню підлягають норми загальної частини - ст. 55 ЦПК України.

За аналогічних обставин, таке правонаступництво здійснюється ВС, про що свідчить ухвала ВС від 01.09.2020 р. у справі 639/980/19.

Таким чином, доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження, ухвала суду про закриття провадження у справі підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Керуючись ст.ст. 379, 381, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 11 вересня 2023 року - задовольнити.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 11 вересня 2023 року - скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції касаційному оскарженню не підлягає.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Головуючий: Судді: