Справа № 276/2702/23
Провадження по справі №2/276/70/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2024 року смт. Хорошів

Володарсько-Волинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Бобра Д.О.

за участю секретаря судового засідання Свиридок А.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні відповідно до вимог ст.247 ч.2 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання права на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи заявлені вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 . Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої увійшло право на земельну частку (пай) КСП «Діброва», що знаходиться на території Краївщинської сільської ради Володарсько-Волинського району Житомирської області. Спадщину після смерті ОСОБА_4 прийняв її син ОСОБА_5 . ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 помер, а спадщину після його смерті прийняла дочка - ОСОБА_6 . Позивач зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла його дружина ОСОБА_6 і після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить право на земельну частку (пай) КСП «Діброва», яке вона успадкувала, але не оформила спадкових прав після смерті ОСОБА_5 , який у свою чергу прийняв, але не оформив спадкових прав, після смерті ОСОБА_4 . Після смерті дружини ОСОБА_6 позивач прийняв спадщину та звернувся до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину на право на земельну частку (пай) в землях КСП «Діброва», однак нотаріусом йому було відмовлено, у зв`язку тим, що правовстановлюючий документ на зазначене спадкове майно сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий після смерті титульного власника, а тому позивач змушений звернутись до суду з даним позовом.

Позивач просить суд визнати за ним в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , право на земельну частку (пай) в землях КСП «Діброва», в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) на території Краївщинської сільської ради Володарсько-Волинського району Житомирської області, згідно з сертифікату серії ЖТ №0066802 від 12.12.2008 року, який видано на ім`я ОСОБА_4 .

Ухвалою судді Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 28 грудня 2023 року відкрито провадження в справі та призначено підготовче судове засідання.

У підготовче судове засідання позивач не з`явився, до суду направив заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує та просить задовольнити.

У підготовче судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явилась, до суду направила заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечує.

У підготовче судове засідання відповідач ОСОБА_3 не з`явилась, до суду направила заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечує.

Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем; ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст. 206 цього Кодексу.

Відповідно до ст.206 ч.4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити в підготовчому засіданні.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 . Після смерті ОСОБА_4 спадкова справа щодо її майна не заводилась. Спадщина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , фактично прийнята її сином - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , шляхом розпорядження особистими речами померлої в шестимісячний строк з дати смерті. Вказане підтверджується матеріалами справи (а.сп.6-7, 9-11).

Відповідно до копії сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЖТ №0066802, виданого Володарсько-Волинською районною державною адміністрацією 12.12.2008 року, слідує, що ОСОБА_4 належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Діброва» розміром 3,37 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості).

Згідно пунктів 1, 4, 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (в редакції 2003 року) цей Кодекс набирає чинності з 1 січня 2004 року і застосовується до цивільних правовідносин, що виникли після набрання ним чинності.

Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7 роз`яснено, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини.

Таким чином, оскільки спадкодавець ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , то судом в цій частині застосовуються положення Цивільного Кодексу УРСР (в редакції 1963 року), які діяли на час смерті спадкодавця.

Відповідно до статті 525 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 527 ЦК УРСР 1963 року спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті.

Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року, визнається, що спадкодавець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Таким чином, спадщину після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , прийняв ОСОБА_5 , в порядку статті 549 ЦК УРСР (який діяв на час прийняття спадщини), шляхом вступу в фактичне володіння та управління майном, що підтверджується копією довідки виконкому Хорошівської селищної ради Житомирського району Житомирської області від 24.10.2023 року №257.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 . Згідно матеріалів спадкової справи №343, заведеної 20.11.2007 року, спадщину після смерті ОСОБА_5 прийняла його дочка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . Вказане підтверджується матеріалами справи (а.сп.12-15, 35-40).

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_6 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , яка є дружиною позивача ОСОБА_1 згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_4 (а.сп.15-16).

Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 14.12.2013 року №36096578 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 заведено спадкову справу №199/2013 (а.сп. 18).

Відповідно до відповіді приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу Толстіхіної Н.Д. від 09.01.2024 року за вих. №3/02-14/199/2013 на запит суду повідомлено, що спадкову справу №199/2013 заведено 14.12.2013 року щодо майна ОСОБА_6 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 . ОСОБА_1 є спадкоємцем за матеріалами справи відповідно до договору про поділ спадкового майна, укладеного 07 вересня 2023 року за реєстровим №1080 між спадкоємцями за законом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.сп. 30).

Згідно копії договору про поділ спадкового майна, укладеного 07.09.2023 року між спадкоємцями за законом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , посвідченого приватним нотаріусом Житомирського районного нотаріального округу Житомирської області Толстіхіною Н.Д. 07.09.2023 року та зареєстрованого в реєстрі за №1080, у власність ОСОБА_1 , чоловіка спадкодавця, перейде на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, з урахуванням домовленостей за цим договором, зокрема, право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Діброва» с.Краївщина Володарсько-Волинського району Житомирської області розміром 3,37 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належало на підставі Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЖТ №0066802, виданого Володарсько-Волинською районною державною адміністрацією 12.12.2008 року, громадянці України ОСОБА_4 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадщину після якої прийняв син, громадянин України ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадщину після якого фактично прийняла донька, громадянка України ОСОБА_6 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , але не встигла оформити своїх спадкових прав (а.сп. 31-32).

Із копії відповіді приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу Толстіхіної Н.Д. від 07.09.2023 року за вих. №258/02-14/199/2013, наданої на усне звернення ОСОБА_1 , слідує, що ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом щодо майна ОСОБА_6 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка прийняла спадщину після свого батька ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , який прийняв спадщину після своєї мами ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , але не оформив своїх спадкових прав, проте видати свідоцтво про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Діброва» с.Краївщина Володарсько-Волинського району Житомирської області, розміром 3,37 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належало на підставі Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЖТ №0066802, виданого Володарсько-Волинською районною державною адміністрацією 12.12.2008 року, громадянці України ОСОБА_4 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадщину після якої фактично прийняв син ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадщину після якого прийняла донька ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , але не встигла оформити своїх спадкових прав, нотаріус не має змоги, так як правовстановлюючий документ на зазначене спадкове майно видано після смерті титульного власника.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) є сертифікат на право на земельну частку (пай), рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщина) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Із ст.1220 ЦК України слідує, що часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Частиною 3 ст.1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до ч.3 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва», встановлено, що право на земельну частку (пай) може бути об`єктом купівлі-продажу, дарування, міни, успадкування, застави. Документи, що підтверджують право особи спадкоємця є сертифікат на право на земельну частку (пай) спадкодавця, який є правовстановлюючим документом, виданий районною (міською) адміністрацією, що засвідчує наявність у її власника лише однієї правомочності - права розпорядження земельною часткою (паєм), а не право власності, яке виражається у володінні, користуванні та розпорядженні. Тому, коли спадкодавець був наділений лише правом на земельну частку (пай), а не правом власності, то і до спадкоємця переходить лише право на земельну частку (пай), а не право власності.

Згідно зі ст.1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05.06.2003 року № 899-IV право на земельну частку (пай) мають громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) є сертифікат на право на земельну частку (пай), рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Вищим Спеціалізованим Судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму листі № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз`яснено, що у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Оскільки спір про визнання права власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення є спором про спадкування, належним відповідачем у зазначених спорах є спадкоємці, які прийняли спадщину, а у випадку їх відсутності - відповідна територіальна громада в особі сільської, селищної ради.

З роз`яснень п. 23 Постанови № 7 Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вбачається, що при наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ч.ч.1 та 4 ст.25 ЦК України здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

З огляду на встановлені обставини та правові положення суд вважає, що цивільна правоздатність ОСОБА_4 припинилася в день її смерті, а саме ІНФОРМАЦІЯ_1 . Видача Володарсько-Волинською районною державною адміністрацією сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЖТ №0066802 на ім`я власника ОСОБА_4 була здійснена лише 12.12.2008 року, тобто після її смерті, коли цивільна правоздатність припинилась.

В судовому засіданні встановлено, що позивач, як спадкоємець першої черги за законом прийняв спадщину після померлої ОСОБА_6 , проте не може реалізувати своє право на спадкування права на земельну частку (пай) через обставини, які від нього не залежать, зокрема, через видачу правовстановлюючого документа на право на земельну частку (пай) після смерті спадкодавця ОСОБА_4 .

Відповідно до статті 1 першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенції) кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини під майном також розуміються майнові права.

Згідно зі ст. 8 Конвенції, кожен має право на повагу до свого приватного та сімейного життя, до свого житла та кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Невчасне оформлення майнових прав за особою й неможливість їх успадкування має розцінюватися як невиправдане втручання в приватну сферу особи, є порушенням її прав, які потребують захисту в судовому порядку, а тому за наявності правовстановлюючого документу на земельну частку (пай) належного спадкодавцю, ефективним способом захисту, який є адекватним змісту порушеного права і не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України), є саме визнання права на спірну земельну частку (пай) за позивачем в порядку спадкування за законом.

Як спадкоємець, що прийняв спадщину, позивач має право на оформлення спадкових прав, тому позовні вимоги підлягають до задоволення, порушене право позивача підлягає судовому захисту. Визнання за позивачем права на вказану земельну частку (пай) буде відповідати принципу пропорційності в питанні захисту права розпорядження позивача, як спадкоємця.

Керуючись ст.ст. 1216-1223, 1261, 1268-1270 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 81, 200, 206, 211, 247, 263-265 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання права на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , право на земельну частку (пай) в землях колективного сільськогосподарського підприємства «Діброва», розташованого на території Краївщинської сільської ради Володарсько-Волинського району Житомирської області, розміром 3,37 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), згідно з сертифікатом серії ЖТ №0066802, виданим Володарсько-Волинською районною державною адміністрацією 12.12.2008 року ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадщину після якої прийняв ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадщину після якого прийняла ОСОБА_6 , але не оформила своїх спадкових прав.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 .

Відповідач 1: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_6 .

Відповідач 2: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_7 .

Суддя Д.О. Бобер