Номер провадження: 22-ц/813/2748/24
Головуючий у першій інстанції Тополева Ю.В.
Доповідач Заїкін А. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.02.2024 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер судової справи: 521/20474/23

Номер провадження: 22-ц/813/2748/24

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

- головуючого судді Заїкіна А.П. (суддя-доповідач),

- суддів: - Погорєлової С.О., Таварткіладзе О.М.,

учасники справи:

- стягувач Товариство з обмеженою «Компанія «Еліткомсервіс»,

- боржник ОСОБА_1 ,

розглянув у передбаченому ст. 369 ЦПК України порядку цивільну справу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Еліткомсервіс» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по оплаті за житлово-комунальні послуги, за апеляційною скаргою адвоката Рибака Андрія Вікторовича, діючого від імені Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Еліткомсервіс», на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси, постановлену у складі судді Тополєвої Ю.В. 25 серпня 2023 року, про відмову у видачі судового наказу,

встановив:

2. Описова частина

Короткий зміст вимог заяви

У серпні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія «Еліткомсервіс» звернулося до суду з вищезазначеною заявою, в якій просить видати судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за житлово-комунальні послуги у розмірі 32 802,00 грн. (а. с. 1 - 4).

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 25 серпня 2023 року відмовлено у задоволенні вищевказаної заяви ТОВ «Компанія «Еліткомсервіс» про видачу судового наказу (а. с. 51 - 52).

Ухвала суду мотивована тим, що надана заявником квитанція про сплату судового збору не містить відомостей, за яку саме заяву сплачується судовий збір. Крім того, автоматизована система документообігу суду Д-3 не містить підтвердження про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Адвокат Рибак А.В., діючий від імені ТОВ «Компанія «Еліткомсервіс», в апеляційній скарзі просить ухвалу суду скасувати. Справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що ухвала постановлена судом першої інстанції з порушенням норм процесуального законодавства.

Апелянт посилається на те, що ним було сплачено судовий збір на підставі квитанції, яка формується та роздруковується за допомогою інтернет сайту Малиновського районного суду м. Одеси, де відсутня графа про відомості боржника. Крім того, апелянт надає довідку АТ «Південний» про те, що сплачений судовий збір своєчасно перераховано на відповідний рахунок Державної казначейської служби України (а. с. 55 - 57).

Узагальнені доводи інших сторін в апеляційному суді

ОСОБА_1 не скористалася своїм правом на подачу відзиву до суду апеляційної інстанції.

Рух справи в суді апеляційної інстанції

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 20.10.2023 року апеляційну скаргу адвоката Рибака А.В., діючого від імені ТОВ «Компанія «Еліткомсервіс», залишено без руху (а. с. 62, зворотна сторона).

На виконання ухвали суду від 20.10.2023 року, апелянтом надано квитанцію про сплату судового збору. Кошти у розмірі - 2 684,00 грн. зараховано до спеціального фонду державного бюджету України.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 01.11.2023 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою адвоката Рибака Андрія Вікторовича, діючого від імені Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Еліткомсервіс» (а. с. 69 - 70).

Копію ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі, з пропозицією надати відзив протягом встановленого строку, та копію апеляційної скарги було надіслано учасникам справи (а. с. 71).

Рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення ТОВ «Компанія «Еліткомсервіс» повернулося до суду з відмітною пошти про отримання (а. с. 72).

Рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення ОСОБА_1 повернулося до суду з відмітною пошти «за закінченням терміну зберігання» (а. с. 73).

Рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення ОСОБА_1 повернулося до суду з відмітною пошти «за закінченням терміну зберігання» (а. с. 75 - 76).

За вказаних обставин апеляційний суд вважає, що сторони по справі повідомлені про розгляд справи в апеляційному суді.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 22.02.2024 року закінчено підготовку справи до апеляційного розгляду. Призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) її учасників.

Згідно із ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи (їх виклик). У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37 - 40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно зі ст. 369 ЦПК України справу розглянуто апеляційним судом без виклику її учасників.

3. Мотивувальна частина

Позиція апеляційного суду

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які апелянт посилається в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права при ухваленні судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга адвоката Рибака А.В., діючого від імені ТОВ «Компанія «Еліткомсервіс», підлягає задоволенню.

Встановлені обставини по справі. Визначення відповідно до встановлених обставин правовідносин

У серпні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія «Еліткомсервіс» звернулося до суду з вищезазначеною заявою, в якій просить видати судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за житлово-комунальні послуги у розмірі 32 802,00 грн., також представник заявника просить стягнути судові витрати (а. с. 1 - 4).

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 25 серпня 2023 року відмовлено у задоволенні заяви ТОВ «Компанія «Еліткомсервіс» про видачу судового наказу (а. с. 51 - 52).

Відмовляючи у видачі судового наказу суд першої інстанції керувався положеннями п. 1 ч.1 ст.165 ЦПК України.

Доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився/не погодився з висновками суду першої інстанції, та застосовані норми права

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 6 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково наданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (факті), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України).

У частині першій ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Колегія суддів вважає, що розглядаючи питання про відмову у видачі судового наказу, суд першої інстанції не визначився з нормами процесуального права, які підлягають застосуванню. Суд першої інстанції дійшов хибного висновку про необхідність відмови у задоволенні заяви про видачу судового наказу.

Мотиви прийняття аргументів, викладених в апеляційній скарзі

Відповідно до частини 3 статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом.

Так, наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Відповідно до ст. 162 ЦПК України, заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Статтею 163 ЦК України передбачено вимоги до форми та змісту заяви про видачу судового наказу.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушенням вимог статті 163 цього Кодексу.

Згідно до п. 1 ч. 3 ст. 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Як вбачається з матеріалів справи, до заяви про видачу судового наказу адвокатом Рибаком А.В., діючим від імені ТОВ «Компанія «Еліткомсервіс», додано квитанцію про сплату судового збору № ПН876 від 07.03.2023 року в розмірі - 268,40 грн. (а. с. 5).

Зі змісту відповіді АТ «Південний» вбачається, що платіж у сумі - 268,40 грн., здійснений від імені ТОВ Управляюча компанія «Еліткомсервіс», , у касі банку 07.03.2023 року, згідно платіжної інструкції № ПН876, перерахований того ж дня на відповідний рахунок Державної казначейської служби України. Повернення зазначеного платежу не було (а. с. 55 - 57).

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

За висновками ЄСПЛ, право на доступ до суду має «застосовуватися на практиці і бути ефективним» (рішення у справі «Белле проти Франції» від 04 грудня 1995 року).

Суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) можуть позбавити заявників права звертатись до суду (рішення ЄСПЛ у справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» від 28 жовтня 1998 року).

Згідно з усталеною практикою ЄСПЛ, реалізуючи положення Конвенції, необхідно уникати занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним. Надмірний формалізм при вирішені питання щодо прийняття позовної заяви або скарги є порушенням права на справедливий судовий захист.

Суд першої інстанції наведене залишив поза увагою та дійшов помилкового висновку про відмову у видачі судового наказу з підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги, з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції

Виходячи з вищезазначеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги адвоката Рибака Андрія Вікторовича, діючого від імені Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Еліткомсервіс», є доведеними, а тому вона підлягає задоволенню.

Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

При цьому, колегією суддів ураховано усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain, п. п. 29 - 30).

Право на обґрунтоване рішення дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32.) Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бюрг та інші проти Франції» (Burg and others v. France), (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гору проти Греції» №2) [ВП], § 41» (Gorou v. Greece no.2).

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України апеляційний суд за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до вимог ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

За вищевикладених обставин колегія суддів вважає, що ухвала Малиновського районного суду м. Одеси від 25 серпня 2023 року про відмову у видачі судового наказу підлягає скасуванню із направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Дата постановлення ухвали, порядок та строк касаційного оскарження

За правилами, передбаченими ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Згідно пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6-8, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Таким чином, частиною першою статті 389 ЦПК України не передбачено оскарження у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції про зупинення провадження у справі (пункт 14 частини першої статті 353 ЦПК України) після її перегляду в апеляційному порядку.

Керуючись ст. ст. 268, 368, 371, 374, 379, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України,

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,

постановив:

Апеляційну скаргу адвоката Рибака Андрія Вікторовича, діючого від імені Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Еліткомсервіс», задовольнити.

Ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 25 серпня 2023 року про зупинення провадження у справі скасувати.

Цивільну справу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Еліткомсервіс» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по оплаті за житлово-комунальні послуги направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках, передбачених частиною 2 статті 389 ЦПК України.

Головуючий суддя: А. П. Заїкін

Судді: С. О. Погорєлова

О. М. Таварткіладзе