Провадження № 2/185/743/24
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

08 лютого 2024 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Болдирєвої У.М.

з участю секретаря судового засідання Бублик А.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання дійсною угоди купівлі-продажу, визнання права власності на квартиру,

В С Т А Н О В И В:

24 жовтня 2023 року ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_2 про визнання дійсною угоди купівлі-продажу, визнання права власності на квартиру.

Позивачка посилається на те, що між нею та відповідачкою був укладений договір купівлі-продажу спірної квартири на Павлоградській товарній біржі. На підставі цього договору було зареєстровано її право власності на квартиру КП «Павлоградським МБТІ». На теперішній час у зв`язку зі змінами в законодавстві угода купівлі-продажу нерухомого майна, не посвідчена нотаріально, не є дійсною. Місце проживання відповідачки невідоме, тому відсутня можливість нотаріального посвідчення угоди.

Позивачка просить:

-визнати дійсною угоду купівлі-продажу нерухомого майна, укладену між нею та відповідачкою 30 вересня 1997 року та зареєстровану Павлоградською товарною біржею за номером 9/82-НД,

-визнати за нею право власності на квартиру за адресою АДРЕСА_1 .

15 листопада 2023 року відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Від учасників справи не надійшло заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, відзив на позов не подано.

З доданих до позовної заяви матеріалів видно, що 30 вересня 1997 року на Павлоградській товарній біржі укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна, реєстраційний номер 9/82-НД, за умовами якого ОСОБА_2 продала, а ОСОБА_3 купила однокімнатну квартиру АДРЕСА_2 . (а.с.5)

Довідкою КП «Павлоградське міжміське бюро технічної інвентаризації» № 12385 від 18 жовтня 2023 року підтверджується, що право власності на квартиру АДРЕСА_2 зареєстровано за ОСОБА_3 станом на 02 жовтня 1997 року на підставі договору купівлі-продажу, зареєстрованого 30 вересня 1997 року Павлоградською товарною біржею за реєстраційним номером 9/82-НД та записано в реєстрову книгу № 21-291. (а.с.9)

26 серпня 2000 року ОСОБА_3 змінила прізвище на « ОСОБА_4 » у зв`язку з укладенням шлюбу. (а.с.10)

Договір купівлі продажу нерухомого майна № 9/82-НД від 30 вересня 1997 року повністю виконаний сторонами, ніким не оспорювався, право власності покупця ОСОБА_5 на квартиру АДРЕСА_2 було зареєстроване належним чином у бюро технічної інвентаризації.

Відповідно до діючого на час укладення договору законодавства, зокрема статті 15 Закону України «Про товарну біржу», даний договір був зареєстрований на Павлоградській товарній біржі і не підлягав нотаріальному посвідченню.

На даний час відсутність нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу нерухомого майна перешкоджає позивачці у здійсненні права розпорядження своїм майном.

Тому наявні підстави для визнання дійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна, який був укладений на Павлоградській товарній біржі.

Як визначено частиною 1 статті 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до положень статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація права власності проводиться на підставі укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно.

За змістом позовної заяви ОСОБА_1 має оригінал договору купівлі-продажу нерухомого майна (квартири), укладеного на Павлоградській товарній біржі. Цей договір посвідчує набуття позивачкою права власності на квартиру і у разі визнання його дійсним рішенням суду є підставою для проведення державної реєстрації права власності.

Тому вимога про визнання за позивачкою права власності на квартиру є зайвою і не підлягає задоволенню.

Згідно з частиною 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки відповідачем не вчинялося жодних дій, які порушували б права позивачки, предметом позову є недійсність договору, яка не пов`язана з неправомірними діями сторін, а виникла у зв`язку зі змінами у законодавстві стосовно нотаріального посвідчення договорів купівлі-продажу нерухомого майна, суд вважає за можливе не покладати судовий збір на відповідача.

Керуючись статтями 264-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Задовольнити частково позов ОСОБА_1 .

Визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна, укладений 30 вересня 1997 року, зареєстрований на Павлоградській товарній біржі під реєстраційним номером 9/82-НД, за умовами якого ОСОБА_2 продала, а ОСОБА_3 купила однокімнатну квартиру АДРЕСА_2 .

В іншій частині позову відмовити.

Судові витрати по сплаті судового збору покласти на позивачку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

- ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

- ОСОБА_2 , АДРЕСА_1 , РНОКПП невідомий.

Суддя У.М. Болдирєва