Справа № 671/2537/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2024 року м. Волочиськ

Волочиський районний суд Хмельницької області у складі головуючого судді Андрущенка О.Ю, за участі секретаря судового засідання Ковбасюк Т.П., позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 , представника відповідача ОСОБА_3 , представника відповідача ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди та втраченого заробітку,

встановив:

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про відшкодування моральної шкоди та втраченого заробітку, а саме просила: стягнути з ОСОБА_3 моральну шкоду в розмірі 50000 грн., збитки у формі упущеної вигоди у розмірі 50615,86 грн., а всього 100615,86 грн..

В обґрунтування позову вказує, що постановою Волочиського районного суду Хмельницької області від 22.06.2023 встановлено, що 08.03.2023 о 14 год. 45 хв. в с. Купіль на а/д Р-48 Кам`янець-Подільський Білогір`я водій ОСОБА_3 , керуючи автомобілем Daewoo Lanos, д.н.з. НОМЕР_1 , заснув за кермом, в результаті чого здійснив наїзд на пішоходів ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які рухалися в попутному напрямку по лівому узбіччю. Внаслідок ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження, а ОСОБА_5 та ОСОБА_1 отримали легкі тілесні ушкодження.

Вина ОСОБА_3 у вчинення ДТП підтверджується постановою Волочиського районного суду Хмельницької області від 22.06.2023, яка набрала законної сили 22.06.2023.

Діями ОСОБА_3 позивачу завдана моральна шкода та нанесені збитки у формі упущеної вигоди, а саме: позивач перенесла стресову ситуацію, втратила спокій, погіршення психологічного та фізичного здоров`я, усе це призвело до неможливості повноцінно працювати, з`явився стан пригніченості і тривоги, порушення сну, емоційної напруги. Виникли проблеми зі здоров`ям, що підтверджується консультацією лікарю-психолога від 07.11.2023.

Крім того, до ДТП позивач працювала у ПП «Аграрна компанія 2004». Однак, отримані внаслідок ДТП тілесні ушкодження призвели до неможливості виконувати роботу, яка приносила дохід, у зв`язку з чим позивачка змушена була звільнитися. У червні 2023 року позивачка знову влаштувалася на підприємство, але виконувати попередній обсяг роботи стало важко, тому погодилася на легшу низькооплачувану роботу. На час подачі позову до суду позивачка не працювала.

В добровільному порядку ОСОБА_3 не відшкодував завдані збитки.

Позивачка на підставі вищевикладеного змушена звернутися до суду та вважає, що є всі законні підстави для задоволення позовних вимог.

Представник відповідача подала до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що відповідач свою вину у вчиненні правопорушення визнав та щиро розкаявся, спілкувався з потерпілими та сприяв досудовому розслідуванню, що свідчить про те, що своїми діями після ДТП не завдав додаткових моральних страждань позивачці.

Також, ОСОБА_3 повідомив потерпілих про те, що він застрахований, надав копію страхового полісу № АТ/2264536 від 13.07.2022 ПрАТ «УПСК», згідно якого потерпілі могли отримати страхове відшкодування за шкоду заподіяну майну в розмірі 160 тисяч гривень та за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю у розмірі 320 тисяч гривень, однак позивачка до страхової компанії не зверталась.

У відзиві на позов зазначено, що позивачкою не додано доказів погіршення її стану фізичного та психологічного здоров`я, якому б сприяли саме дії відповідача завдані ДТП. У висновку лікаря-психолога від 07.11.2023 не зазначено, що проблеми позивачки знаходяться в причинно-наслідковому зв`язку з ДТП, що сталася 08.03.2023.

Представник відповідача вважає, що розмір моральної шкоди в розмірі 50000 грн. є явно надмірним та необґрунтованим.

Також посилаючись на рішення Великої Палати Верховного Суду представник відповідача зазначає, що основний тягар відшкодування шкоди, спричиненої за наслідками ДТП, повинен нести страховик, та саме він є належним відповідачем у справах за позовами про відшкодування шкоди в межах страхової суми, а сума позовної вимоги про відшкодування 50615,86 грн. не перевищує ліміт за такою шкодою згідно страхового полісу, тому позовна вимога про відшкодування збитків у формі упущеної вигоди є безпідставною.

Також, надані позивачкою докази на підтвердження розміру втраченого заробітку не дозволяють встановити як його розмір так і взагалі факт працевлаштування позивачки і причину її звільнення, жодних доказів щодо протипоказань фізичної праці суду не надано.

Представником позивача надано відповідь на відзив, в якому зазначено, що за заявою ОСОБА_6 , який діяв в інтересах ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , від 07.08.2023 ПрАТ «УПСК» прийнято рішення про виплату страхового відшкодування в сумі 3591,66 грн.

Даної суми відшкодування недостатньо, тому ОСОБА_1 звернулась до суду із позовною заявою.

Також представник позивача додала, що згідно висновку експерта від 02.05.2023 № 135 у ОСОБА_1 внаслідок ДТП виявлено ряд тілесних ушкоджень. Згідно Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, що затверджені наказом МОЗ України від 17.01.1995 № 6 «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України» струс головного мозку, садна шкіри в лобній ділянці голови зліва та справа, в проекції спинки носа, в лівій скроні, в лівій тім`яній ділянці голови за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. На даний час стан здоров`я позивачки не покращився, у неї постійні головні болі та болі правого гомілково-ступневого суглобу.

В судовому засіданні представник позивача та позивачка позовні вимоги підтримали.

Представник відповідача вважав позовні вимоги необґрунтованими та звернув увагу суду щодо неналежного відповідача. Зокрема, саме ПрАТ «УПСК» має бути відповідачем у даній справі та нести матеріальну відповідальність за наслідками ДТП.

Дослідивши письмові докази, суд встановив наступі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Постановою Волочиського районного суду Хмельницької області від 22.06.2023 № 671/1349/23 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн.. Постанова набрала законної сили 04.07.2023.

З вказаної постанови суду слідує, що 08.03.2023 о 14 год. 45 хв. в с. Купіль на а/д Р-48 Кам`янець-Подільський Білогір`я, водій ОСОБА_3 керуючи автомобілем Daewoo Lanos, державний номерний знак НОМЕР_1 , заснув за кермом, в результаті чого здійснив наїзд на пішоходів ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які рухались в попутному напрямку по лівому узбіччі. Внаслідок ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження, а ОСОБА_5 та ОСОБА_1 отримали легкі тілесні ушкодження.

Відповідно до висновку експерта від 02.05.2023 № 125 за наслідками зазначеного вище ДТП ОСОБА_1 завдано наступні тілесні ушкодження: струс головного мозку, садна шкіри в лобній ділянці голови зліва та справа, в проекції спинки носа, в лівій скроні, в лівій тім`яній ділянці голови, по передній поверхні лівого колінного суглобу, по тильній поверхні лівої кисті в проекції 2-го п`ясно-фалангового суглобу, по тильній поверхні лівої кисті в проекції 2-го п`ясно-фалангового суглобу, крововиливи м`яких тканин по передній поверхні лівого колінного суглобу з переходом на внутрішню поверхню, по передній поверхні середньої третини лівої гомілки, по зовнішній поверхні лівого колінного суглобу, по передній поверхні середньої третини правої гомілки, крововиливи м`яких тканин по внутрішній поверхні правого гомілково-ступеневого суглобу, по задній поверхні нижньої третини правої гомілки.

Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору за період 1 квартал 2022 по 2 квартал 2023 ОСОБА_1 працювала в ПП «Аграрна компанія 2004» з травня 2022 по червень 2023.

Згідно відомостей форми ОК-5 ОСОБА_7 протягом 2022-2023 працювала в ПП «Аграрна компанія 2004». При цьому, дані вказаного періоду свідчать, що дохід ОСОБА_7 отримувала не повний рік, зокрема, в 2002 з травня по грудень, в 2023 одноразово в червні.

Станом на 08.03.2023 цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 , як власника транспортного засобу застрахована в ПрАТ «УПСК» згідно поліса № АТ/2264536.

Відповідно до довіреності від 04.04.2023, посвідченої старостою Купільського старостинського округу Війтовецької селищної ради Хмельницького району Хмельницької області, яка зареєстрована в реєстрі за № 4/5, ОСОБА_7 уповноважила ОСОБА_6 бути її представником у будь-яких установах, підприємствах та організаціях, незалежно від їх підпорядкування, форм власності та галузевої належності.

Відповідно до листа від 10.10.2023 ПрАТ «УПСК» слідує, що внаслідок події (ДТП), яка мала місце 08.03.2023, поліс АТ/2264536, за результатами розгляду страхової події за заявою ОСОБА_6 від 07.08.2023 ПрАТ «УПСК» прийнято рішення про виплату страхового відшкодування в сумі 3591 грн. 66 коп.

Розрахунок суми страхового відшкодування за шкоду, заподіяну здоров`ю потерпілих здійснений на підставі наданих документів та склав 3420 грн. 63 коп. Також, відповідно до вимог ст. 26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» потерпілим особам відшкодовано моральну шкоду в розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, завдану здоров`ю, в сумі 171 грн. 03 коп.. Виплата страхового відшкодування в загальній сумі 3591 грн. 66 коп. здійснена на поточний рахунок заявника 02.10.2023, що підтверджується платіжним дорученням від 02.10.2023 № 162224244.

Згідно консультації лікаря-психолога від 07.11.2023 в ОСОБА_1 спостерігається акцентуація характеру за тривожним типом, що характеризує пацієнтку як людину, яка невпевнена в собі, чутливою до болю, сором`язливу. В житті займає пасивну позицію, в конфліктних ситуаціях шукає підтримку. Висловлює скарги на постійні головні болі, погане самопочуття та сон.

Свідок ОСОБА_6 , який є чоловіком позивачки, в судовому засіданні пояснив, що після ДТП в позивачки виникають постійні головні болі, позивачка втрачає свідомість та була змушена перейти на іншу менш оплачувану роботу.

Вирішуючи питання щодо позовних вимог в частині стягнення збитків у формі упущеної вигоди в розмірі 50615 грн. 86 коп., суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із частиною першою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до статті 1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.

Ця норма збігається із правилом частини третьої статті 22 ЦК України, яка також передбачає, що збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно з ст. 25 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності потерпілим відшкодовуються не отримані доходи за підтверджений відповідним закладом охорони здоров`я час втрати працездатності. Доходи потерпілого оцінюються в таких розмірах: для працюючої особи (особи, яка працює за трудовим договором) - неотримана середня заробітна плата, обчислена відповідно до норм законодавства України про працю.

Як зазначено ВС в постанові від 26.01.2022 № 755/5301/16-ц упущеною вигодою вважаються неотримані доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушеним. Позивач повинен довести, що з вини відповідачів він не отримав прибуток, на який мав право розраховувати.

Неодержаний дохід (упущена вигода) - це рахункова величина втрат очікуваного приросту в майні, що базується на доказах, які підтверджують реальну можливість отримання певних грошових сум.

Вимагаючи відшкодування збитків у виді упущеної вигоди, особа повинна довести, що за звичайних обставин вона мала реальні підстави розраховувати на одержання певного доходу.

Пред`явлення вимоги про відшкодування неодержаних доходів (упущеної вигоди) покладає на позивача обов`язок довести, що ці доходи (вигода) не є абстрактними, а дійсно були б ним отримані у разі відсутності порушення його права відповідачем.

Позивачка жодних доказів про часта ступінь втрати працездатності, які підтверджені закладом охорони здоров`я, суду не надала.

Також, відсутні докази на підтвердження звільнення позивачки з ПП «Аграрна компанія 2004» саме у зв`язку з отриманими ушкодженнями внаслідок ДТП з вини відповідача, яке мало місце 08.03.2024.

Більше того, як пояснила в судовому засіданні позивачка, звільнення з ПП «Аграрна компанія 2004» відбулось за її власним бажанням.

Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення збитків у виді упущеної вигоди в сумі 50615 грн. 86 коп. задоволенню не підлягають.

Доводи представника відповідача з приводу неналежного відповідача щодо даних позовних вимог суд до уваги не бере, оскільки, наслідки пред`явлення позову до неналежного відповідача наставали б в разі підтвердження судом порушення прав позивачки та обґрунтованості позовних вимог.

З приводу позовних вимог про стягнення моральної шкоди в сумі 50000 грн., суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

ВС в постанові від 16.02.2022 № 569/20510/19 зазначив, що тлумачення статті 23 ЦК України свідчить, що вона є нормою, яка має поширюватися на будь-які цивільно-правові відносини, в яких тій чи іншій особі було завдано моральної шкоди. Це, зокрема, підтверджується тим, що законодавець вживає формулювання "особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав". Тобто можливість стягнення компенсації моральної шкоди ставиться в залежність не від того, що це передбачено нормою закону або положеннями договору, а від порушення цивільного права особи.

В суду не виникає жодних сумнівів в тому, що отримання позивачкою тілесних ушкоджень внаслідок ДТП, які хоча і є легкими, однак, враховуючи їх характер та локалізацію (струс головного мозку та інше), перенесений біль тощо, явно потягло завдання позивачці моральної шкоди.

Таким чином, позивачка має право на відшкодування моральної шкоди внаслідок ДТП, яке мало місце 08.03.2023.

Специфіка моральної шкоди полягає в тому, що неможливо чітко визначити її розмір в грошовій формі.

З огляду на викладене, враховуючи надані позивачкою докази щодо отриманих тілесних ушкоджень, вік позивачки, обставини ДТП, суд вважає справедливим, належним та співрозмірним стягнути з відповідача на користь позивачки моральну шкоду в сумі 12000 грн..

Доводи представника відповідача щодо належного відповідача в цих правовідносинах саме ПрАТ «УПСК» є необґрунтованими з огляду на таке.

Як зазначено ВП ВС в постанові від 14.12.2021 № 147/66/17 відшкодування шкоди особою, яка її завдала, можливе лише за умови, що згідно із Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика (страховика) не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика.

Відповідно до ст. 26-1 зазначеного вище Закону страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

Отже, законодавцем пов`язано обов`язок страховика відшкодувати моральну шкоду у визначеному розмірі відповідно до підтвердженої шкоди, заподіяної здоров`ю. При цьому, шкода, заподіяна здоров`ю, визначається в порядку ст. 22 зазначеного Закону.

Як встановлено судом, ПрАТ «УПСК» не відшкодовувалась позивачці шкода, заподіяна здоров`ю, у зв`язку з відсутністю відповідних документальних підтверджень, які передбачені Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а тому ПрАТ «УПСК» не є належним відповідачем в даній справі в частині позовних вимог про стягнення моральної шкоди.

Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в частині стягнення з відповідача на користь позивачки моральної шкоди в сумі 12000 грн..

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 10, 12, 13, 19, 81, 89, 141, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди та втраченого заробітку задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 12000 (дванадцять тисяч) грн. 00 коп..

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Реквізити сторін:

позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ;

представник позивача: адвокат Ліщук Ольга Іванівна, РНОКПП НОМЕР_3 , місце здійснення діяльності: АДРЕСА_2 ;

відповідач: ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_3 ;

представник відповідача: адвокат Семченко Галина Сергіївна, РНОКПП НОМЕР_5 , місце здійснення діяльності: АДРЕСА_4 .

Повний текст виготовлено 07.03.2024.

Суддя