ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 531/233/23 Номер провадження 22-ц/814/700/24Головуючий у 1-й інстанції Попов М.С. Доповідач ап. інст. Бутенко С. Б.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2024 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого судді Бутенко С. Б.

Суддів Обідіної О. І., Прядкіної О. В.,

розглянув в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ОМЕГА ФІНАНС» - адвоката Кумко Оксани Дмитрівни

на рішення Карлівського районного суду Полтавської області від 11 серпня 2023 року у складі судді Попова М. С.

у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ОМЕГА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

У січні 2023 року представник ТОВ «Фінансова компанія «ОМЕГА ФІНАНС» звернувся до суду з вказаним позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про комплексне банківське обслуговування.

Позов мотивовано тим, що 19 квітня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до АТ «ЮНЕКС БАНК», правонаступником якого є ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС», з Анкетою-заявою на оформлення кредитної картки та встановлення кредитного ліміту, на підставі якої цього ж дня підписано Виписку-повідомлення № 3001.UAN.

Відповідно до Виписки-повідомлення № 3001.UAN до договору та Анкети-заяви відповідачу здійснено відкриття поточного рахунку № НОМЕР_1 з використанням платіжної картки № НОМЕР_2 у гривні та встановлено кредитний ліміт у розмірі 29 000 грн, процентна ставка за користування кредитними коштами 52% річних, строком до 19.04.2020 з можливістю продовження на новий строк (продовження строку дії на 12 місяців) до закінчення строку дії платіжної картки, у разі виникнення несанкціонованої заборгованості (несанкціонованого овердрафту) - 60% річних, згідно банківського продукту «Кредитна картка «Хочука».Тип картки: Кредитна картка Debit World (магнітна картка) - Кредитна карта по 52%. Тип процентної ставки - фіксована процентна ставка. Реальна річна процентна ставка, відсотків річних - 97,3939%. Загальна вартість кредиту - 46 771,24 грн.

Вказані умови було погоджено сторонами у паспорті споживчого кредиту, який підписаний відповідачем 19.04.2019, та видано кредитну карту, про що складена розписка від 19.04.2019.

В період з 19.04.2019 відповідач отримав грошові кошти у розмірі 29 000 грн, що підтверджується випискою по особовому рахунку за період з 19.04.2019 по 31.03.2021.

У свою чергу після отримання у готівковій та безготівковій формі коштів та внаслідок відсутності чергового платежу від відповідача, спрямованого на погашення простроченої заборгованості, відбулось нарахування процентів за користування грошовими коштами за ставкою 52% річних.

Станом на 21.04.2020 відповідач кредитні кошти не повернув, а тому виникла несанкціонована заборгованість, внаслідок чого нарахування процентів відбулося у розмірі 60%.

31.03.2021 за результатами проведення електронного аукціону між АТ «Юнекс Банк» і ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» було укладено договір факторингу №31/03-2021, згідно якого позивач набув статусу нового кредитора та отримав право грошової вимоги до боржників, в тому числі до ОСОБА_1 .

Станом на 31.03.2021 загальний розмір заборгованості ОСОБА_1 становить 47 479,92 грн, з них: заборгованість по тілу кредиту - 29 019,35 грн, заборгованість за процентами, які нараховані за ставкою 52% річних за період з 19.04.2019 по 21.04.2020 - 8 280,03 грн, прострочені проценти, які нараховані за ставкою 60% річних за період 21.04.2020 по 31.03.2021 - 10 180,54 грн.

07.05.2021 ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» було направлено на адресу відповідача повідомлення про відступлення права вимоги і надано строк для погашення суми заборгованості за кредитним договором, яка складає 8 280,03 грн. Проте вказане відправлення було повернуто з відміткою «за закінченням терміну зберігання», а заборгованість погашена не була.

Посилаючись на викладене, позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» заборгованість станом на 31.03.2021 у розмірі 47 479,92 грн, у тому числі: 29 019,35 грн - прострочена заборгованість за тілом кредиту, 8 280,03 грн - прострочена заборгованість за процентами, які нараховані за ставкою 52% річних за період з 19.04.2019 по 21.04.2020, 10 180,54 грн - прострочені проценти, які нараховані за ставкою 60% річних за період 21.04.2020 по 31.03.2021, а також судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 684 грн та витрати на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 6 600 грн.

Рішенням Карлівського районного суду Полтавської області від 11 серпня 2023 року у задоволенні позову ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано відсутністю доказів того, що на момент набуття права вимоги ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» у ОСОБА_1 наявні боргові зобов`язання перед позивачем.

Не погодившись з вказаним рішенням, представник ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» - адвокат Кумко О. Д. подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що при ухваленні оскаржуваного рішення судом було залишено поза увагою та не досліджені виписка по особовому рахунку боржника за період з 19.04.2019 по 31.03.2021 та деталізований розрахунок заборгованості за договором, з яких вбачається, що ОСОБА_1 активно користувався кредитними коштами встановленого кредитного ліміту, неодноразово вносив кошти на картковий рахунок в погашення використаного кредитного ліміту та після такого повернення знову знімав кошти з кредитного ліміту.

Тобто, боржник кожного місяця витрачав з кредитного рахунку суму коштів, майже на розмір встановленого кредитного ліміту, а здійснював його погашення лише частково, що призвело до виникнення заборгованості по строковому тілу кредиту, простроченому тілу кредиту та прострочених відсотків по тілу кредиту.

Вказує, що згідно наданих відповідачем квитанцій на загальну суму 29 922 грн ним було погашено лише суму заборгованості використаного кредитного ліміту тіла кредиту та нарахованих відсотків, які виникли станом на 24.06.2019, проте в подальшому відповідач продовжував знімати кошти з карткового рахунку та частково погашав їх.

Наголошує, що, підписавши Анкету-заяву на оформлення кредитної картки, ОСОБА_1 акцептував та приєднався до Публічної пропозиції ПАТ «Юнекс Банк» на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб та погодився, що Анкета-заява разом з Публічною пропозицією та додатками до неї становить між ним та Банком Договір про комплексне банківське обслуговування.

Звертає увагу на те, що при ухваленні оскаржуваного рішення судом було взято до уваги неналежний доказ, який було надано відповідачем, а саме: копію довідки АТ «Юнекс Банк» про нібито підтвердження виконання зобов`язань за договором, разом з тим при укладенні договору факторингу ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» було погашено заборгованість ОСОБА_1 перед АТ «Юнекс Банк» та відповідно отримано право вимоги за кредитним договором. Тобто з 31.03.2023 Банк перестав бути первісним кредитором для ОСОБА_1 і договірні зобов`язання між ними припинилися, а тому надана ОСОБА_1 довідка свідчить про відсутність заборгованості перед Банком, а не перед його фактором.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач ОСОБА_1 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Колегія суддів Полтавського апеляційного суду, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України встановлено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою 1 розділу V Цивільного процесуального кодексу України.

Спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи (частина четверта статті 19, стаття 274 ЦПК України).

Апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (частина перша статті 369 ЦПК України).

Розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи (частина тринадцята статті 7 ЦПК України).

Згідно частин першої, другої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Повноваження суду апеляційної інстанції визначено статтею 374 ЦПК України, згідно пункту 2 частини першої якої за результатами розгляду апеляційної скарги апеляційний суд має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення згідно пунктів 3, 4 частини першої статті 376 ЦПК України є невідповідність висновків, викладених в рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

По справі встановлено, що 19 квітня 2019 року між АТ «Юнекс Банк» та ОСОБА_1 шляхом підписання Виписки-повідомлення № 3001.UAN до Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб у АТ «Юнекс Банк» (далі - Договір) та Анкети-заяви було укладено кредитний договір, на підставі якого відповідачеві надано кредит шляхом кредитування поточного рахунку № НОМЕР_1 з використанням платіжної картки № НОМЕР_2 у гривні та встановленням відновлювальної кредитної лінії з кредитним лімітом у розмірі 29 000 грн, процентною ставкою за користування кредитними коштами у розмірі 52,00% річних та строком до 19 квітня 2020 року.

Відповідно до розписки ОСОБА_1 того ж дня, 19 квітня 2019 року, він отримав платіжну картку № НОМЕР_2 , емітовану на його ім`я.

Згідно виписки по особовому рахунку за період з 19.04.2019 по 31.03.2021 ОСОБА_1 отримав кредитні кошти, активно користувався ними, здійснював зняття готівки та часткове погашення кредиту. Після закінчення строку кредитного договору № 3001.UAN від 19.04.2019, за рахунок несанкціонованого кредиту сума заборгованості ОСОБА_1 станом на 21.04.2020 складала 29 019,35 грн простроченої заборгованість за тілом кредиту та 8 280, 03 грн прострочених процентів за кредитом.

31 березня 2021 року за результатами електронного аукціону, проведеного 28.03.2021, між АТ «Юнекс Банк» та ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» укладено Договір факторингу № 31/03-2021, на підставі якого до позивача перейшло право вимоги за кредитним договором № 3001.UAN від 19.04.2019 до боржника ОСОБА_1

07 травня 2021 року ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» на адресу ОСОБА_1 було направлено повідомлення № 04-21/265/Ф про відступлення права вимоги та надано строк протягом семи банківських днів з дня отримання повідомлення для погашення суми заборгованості за кредитним договором від 21.04.2020 № 3001.UAN-NO PRO (зі змінами та доповненнями) по поверненню кредитних коштів, сплаті процентів за користування кредитною лінією та нарахованими штрафними санкціями у сумі 39 199,98 грн, яке повернулось неврученим відповідачу у зв`язку із закінченням встановленого строку зберігання.

Повідомлення про відступлення права вимоги та необхідність сплати заборгованості за кредитним договором від 19.04.2019 № 3001.UAN (зі змінами та доповненнями) у сумі 8 280,03 грн було направлено відповідачу 07.06.2021 за вих. № 04/21/1220/Ф та також повернуто відправнику за закінченням терміну зберігання.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС», суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем ОСОБА_1 належним чином виконано умови кредитного договору № 3001, кредит повернуто та сплачено всі визначені платежі, майнові претензії первісного кредитора АТ «Юнекс Банк» до нього відсутні, що позивачем не спростовано, а тому відсутні підстави вважати, що у ОСОБА_1 наявні боргові зобов`язання перед ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» на момент набуття права вимоги.

Проте, такі висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи та нормам матеріального права, що регулюють спірні правовідносини сторін, у зв`язку з чим оскаржуване рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням по справі нового рішення про часткове задоволення позову ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС».

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 514 ЦК України).

Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 516 ЦК України).

Договір факторингу є підставою для сингулярного правонаступництва, в силу якого не відбувається припинення попереднього кредитного зобов`язання. У такому разі відбувається зміна суб`єктного складу - на стороні кредитора - у правовідношенні, тобто цивільні правовідносини існують безперервно, не припиняючись, відбувається лише заміна одного з їх учасників. Отже, у подібних випадках не відбувається припинення одних правовідносин і виникнення інших, при цьому правовідносини за змістом і природою продовжують існувати за основними своїми характеристиками.

Таким чином, у разі відступлення права вимоги новий кредитор замінює собою особу у всіх правах, що існували на момент здійснення відступлення і не припинилися внаслідок такої заміни кредитора у зобов`язанні (див. постанову Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 639/4836/17 (провадження № 61-21697св19)).

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору (частина друга статті 1056-1 ЦК України).

За загальними правилами чинності правочину (стаття 203, 205, 207, 215 ЦК України) та вимог статті 1055 ЦК України щодо обов`язкової письмової форми кредитного договору, недодержання якої тягне його нікчемність, умови кредитного договору, що становлять його зміст та є обов`язковими для виконання сторонами (статті 626-629 ЦК України) мають бути зафіксовані в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, та підписані сторонами договору.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 23 травня 2022 року у справі № 393/126/20 (провадження № 61-14545сво20) викладено правовий висновок, що під формою правочину розуміється спосіб вираження волі сторін та/або його фіксація. Правочин оформлюється шляхом фіксації волі сторони (сторін) та його змісту. Така фіксація здійснюється різними способами. Першим і найпоширенішим з них є складання одного або кількох документів, які текстуально відтворюють волю сторін. Зазвичай правочин фіксується в одному документі. Це стосується як односторонніх правочинів (наприклад, складення заповіту), так і договорів (дво- і багатосторонніх правочинів). Домовленість сторін дво- або багатостороннього правочину, якої вони досягли, фіксується в його тексті, який має бути ідентичним у всіх сторін правочину.

Потрібно розмежовувати форму правочину та спосіб підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавцем по наданню споживачу інформації, необхідної для порівняння різних пропозицій кредитодавця. Способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця є паспорт споживчого кредиту. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту.

Таким чином, посилання позивача на паспорт споживчого кредиту, як невід`ємну частину кредитного договору, та визначені ним умови кредитування є безпідставними і відхиляються апеляційним судом.

У Анкеті-заяві від 19 квітня 2019 року, що містить реквізити та підписи сторін договору, погоджено процентну ставку за користування кредитними коштами - 52% річних та строк кредитування до 19 квітня 2020 року.

Відповідно до усталеної практики Великої Палати Верховного Суду (див. постави від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12, від 04.02.2020 у справі № 912/1120/16, від 05 квітня 2023 року у справі № 910/4518/16) після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Боржник не звільняється від зобов`язань зі сплати нарахованих у межах строку кредитування процентів за «користування кредитом». Установлений кредитним договором строк кредитування лише визначає часові межі, в яких проценти за «користування кредитом» можуть нараховуватись, не скасовуючи при цьому обов`язок боржника щодо їх сплати.

Отже, позивач, як правонаступник первісного кредитора, має право на одержання від відповідача заборгованості за кредитним договором № 3001.UAN від 19.04.2019 у розмірі 29 019,35 грн простроченої заборгованості за тілом кредиту та 8 280,03 грн простроченої заборгованості по процентам за кредитом, нарахованим в межах строку кредитування.

Позовні вимоги ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» про стягнення з відповідача ОСОБА_1 прострочених процентів у сумі 10 180,54 грн, які нараховані за ставкою 60% річних, що умовами договору не передбачена, та за період з 21.04.2020 по 31.03.2021 - після закінчення строку кредитного договору, є безпідставними та до задоволення не підлягають з наведених вище мотивів.

Відмовляючи у задоволенні позову ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» повністю, суд першої інстанції належним чином не перевірив доводи позивача, не дослідив надані по справі докази, що підтверджують заборгованість ОСОБА_1 на момент переходу права вимоги до позивача на підставі договору факторингу № 31/03-2021 від 31.03.2021, зокрема, виписку по особовому рахунку, реєстр прав вимоги станом на кінець дня 31.03.2021, та дійшов висновку щодо виконання відповідачем свого зобов`язання первісному кредитору, поклавши в основу рішення надану відповідачем довідку АТ «Юнекс Банк» та квитанції від 24.06.2019 про поповнення поточного рахунку № НОМЕР_1 на суму 29 922 грн, які достовірно дійсні обставини справи не підтверджують.

При цьому суд не взяв до уваги, що наданий відповідачу кредит у виді відновлювальної кредитної лінії дозволяє повторне використання кредитних коштів та після внесення вказаної суми ОСОБА_1 продовжив користуватися кредитною карткою, здійснював транзакції зі зняття готівкових коштів через банкомат/POS-термінал, перерахування коштів з карткового рахунку за допомогою сервісу Р2Р, внаслідок чого, з урахуванням часткової сплати, виникла заборгованість по кредиту на суму 29 019,35 грн, що підтверджується випискою по особовому рахунку за період з 26.11.2019 по 13.03.2021 та розрахунком заборгованості за кредитним договором № 3001.UAN.

Статтями 12, 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з частиною другою статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (статті 79 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Положеннями статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Оцінюючи довідку Голови правління АТ «Юнекс Банк» на предмет належності, допустимості, достовірності та достатності для встановлення фактичних обставин справи, суд першої інстанції не врахував, що станом на 07 квітня 2023 року АТ «Юнекс Банк» відступив свої права за кредитним договором № 3001.UAN від 19.04.2019, укладеним із ОСОБА_1 , ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» на підставі договору факторингу № 31/03-2021 від 31.03.2021, отримавши відповідне фінансування під відступлення права грошової вимоги, та не був кредитором позичальника ОСОБА_1 , а тому така довідка не підтверджує відсутність заборгованості відповідача.

Доказів виконання зобов`язання первісному кредиторові після відступлення права вимоги позивачу відповідач ОСОБА_1 на вимогу суду не надав та відповідних обставин по справі не довів, тому його заперечення проти позову не можна визнати обґрунтованими.

Оскільки при вирішенні справи суд першої інстанції не встановив фактичних обставин справи, не застосував закон, який підлягав застосуванню, та не дав належної оцінки наданим сторонами доказам, що призвело до ухвалення помилкового рішення, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги позивача та скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції з постановленням по справі нового рішення по суті позовних вимог.

За правилами статті 141 ЦПК України, ухвалюючи нове рішення, апеляційний суд відповідно змінює розподіл судових витрат, які покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Зокрема, на відповідача покладається 78,5% витрат позивача на сплату судового збору за подання позовної заяви (2 684 грн) та апеляційної скарги (4 026 грн), що становить 5 267,35 грн.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ОМЕГА ФІНАНС» - адвоката Кумко Оксани Дмитрівни - задовольнити.

Рішення Карлівського районного суду Полтавської області від 11 серпня 2023 року скасувати та ухвалити по справі нове судове рішення.

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ОМЕГА ФІНАНС» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ОМЕГА ФІНАНС» заборгованість за кредитом в сумі 29 019,35 грн та проценти за користування кредитними коштами в розмірі 8 280,03 грн, а всього 37 299,38 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Змінити розподіл судових витрат. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ОМЕГА ФІНАНС» 5 267,35 грн у відшкодування судових витрат зі сплати судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку лише у випадках, встановлених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя С. Б. Бутенко

Судді О. І. Обідіна

О. В. Прядкіна