Справа №295/1834/24
У х в а л а

Про залишення заяви без руху

08 лютого 2024 року

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Стрілецька О.В.,

вирішуючи питання про відкриття провадження у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - приватний нотаріус Міляновська Юлія Михайлівна про встановлення факту родинних відносин, -

в с т а н о в и в:

Заявник звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити факт родинних відносин між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , як між сином та батьком.

В обґрунтування заяви заявник вказав, що після смерті батька ОСОБА_2 відкрилась спадщина, він звернувся до нотаріуса для оформлення спадкових прав, проте отримав відмову, оскільки в його свідоцтві про народження наявні невідповідності в даті його народження. Так, зазначено, що він народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , в той час як прописом вказано невірний місяць народження "червень" замість вірного "липень", що перешкоджає йому оформити спадкові права.

При вирішенні питання про відкриття провадження у справі суддею встановлено, що заява не відповідає вимогам ст. 318 ЦПК України.

За правилами ч. 3 ст. 294 КПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 318 ЦПК України у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, повинно бути зазначено причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт.

Відповідно до ч. 2 ст. 318 ЦПК України до заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

За положеннями ч. 1 ст. 6 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" зміни до актових записів цивільного стану вносять Відділи державної реєстрації актів цивільного стану.

За правилами ст. 22 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку.

Внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться за заявою, особи, щодо якої складено актовий запис.

Заява про внесення змін до актового запису цивільного стану подається до відповідного органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника, а у випадках, передбачених законодавством, - за місцем зберігання актового запису цивільного стану.

Зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання відповідного актового запису.

Порядок внесення змін до актових записів про народження передбачений Правилами внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання (далі- Правила), які затверджені наказом Міністерства юстиції України № 96/5 від 12.01.2011 року.

Відповідно до пункту 1.1 розділу І Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться районними, районними у містах, міськими (міст обласного значення), міськрайонними, міжрайонними відділами державної реєстрації актів цивільного стану міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану) у випадках, передбачених чинним законодавством.

У разі відмови у внесенні змін до актових записів цивільного стану у висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану вказуються причини відмови та зазначається про можливість оскарження його у судовому порядку.

Крім того, за положеннями абзацу 5 п. 1.17 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання можуть проводитися за заявою заявника шляхом звернення до центру надання адміністративних послуг.

Згідно з п. 2.6 Правил разом із заявою про внесення змін до актового запису цивільного стану заявником подаються: свідоцтва про державну реєстрацію актів цивільного стану, у яких зазначені неправильні, неповні відомості або відомості, які підлягають зміні; інші документи, необхідні для розгляду заяви та вирішення питання по суті.

Отже, з сукупного аналізу викладених вище правових норм вбачається, що у разі виявлення помилок у свідоцтвах, які видаються органами державної реєстрації актів цивільного стану, зміни до них вносяться відповідним відділом державної реєстрації актів цивільного стану або в центрі надання адміністративних послуг зазаявою особи, щодо якої складений актовий запис, а у разі відмови внести відповідні зміни - така відмова може бути предметом судового провадження.

Таким чином, нормами чинного законодавства передбачений позасудовий порядок внесення виправлень до документів, які видаються органами державної реєстрації актів цивільного стану, в тому числі до свідоцтв про народження.

До заяви ОСОБА_1 не долучив докази, які підтверджують, що він звертався до відповідних органів, проте отримав відмову.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 зроблено висновок, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян.

Таким чином, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:

- факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;

- встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;

- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо);

- чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Подібні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 19 червня 2019 року в справі № 752/20365/16-ц, від 05 грудня 2019 року в справі № 750/9847/18, від 03 лютого 2021 року в справі № 644/9753/19, від 16 червня 2021 року у справі № 643/6447/19/19, від 08 вересня 2021 року в справі № 641/5187/20, від 23.05.2022 року у справі № 539/4118/19, від 22.03.2023 року справа № 290/289/22-ц.

Дослідивши зміст заяви про встановлення факту, документи, які долучені до неї, судом не встановлено, що заявник використав можливий позасудовий спосіб отримання документів, які підтверджують його родинні зв`язки з батьком, що є обов`язковим, і що іншим способом захистити свої інтереси можливість відсутня.

Крім того, в заяві заявник зазначив в якості заінтересованої особи приватного нотаріуса Міляновську Ю. М., проте приватний нотаріус не може виступати заінтересованою особою в даній категорії справ, оскільки рішення, ухвалене за результатами судового розгляду, не може якимось чином вплинути на її права та обов`язки.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на те, що заявник звернувся із заявою, яка не відповідає вимогам ст.ст. 318 ЦПК України, оскільки до заяви не долучені документи, які підтверджують неможливість виправлення помилки в свідоцтві про народження заявника, суддя вважає за необхідне залишити заяву без руху та надати заявнику строк, достатній для усунення виявлених недоліків.

Керуючись ст.ст. 175, 185, 318України, суддя, -

п о с т а н о в и в:

Заяву ОСОБА_1 залишити без руху.

Встановити заявнику для усунення виявлених недоліків строк, що не перевищує 7 (семи) календарних днів з моменту отримання копії ухвали.

Копію ухвали невідкладно направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Стрілецька