РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2024 року Володимир-Волинський міський суд Волинської області у складі:

головуючого судді Лутая А.М.,

за участю: секретаря судового засідання Жолоб К.В.,

представника позивача-відповідача Мельник В.М.,

відповідача-позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача-позивача Лесика С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про захист прав споживача,

ВСТАНОВИВ

Акціонерне товариство комерційний банк (далі АТ КБ «Приватбанк») в березні 2023 року звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 звернулася до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву №б/н від 05.04.2013. При підписанні анкети-заяви ОСОБА_1 підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами», які викладені на банківському сайті, складає між нею та Банком договір про надання банківських послуг. Відповідно до виявленого бажання позичальнику було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. Для користування кредитним рахунком ОСОБА_1 отримала картку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 80 000,00 грн,що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку.

Вказує, що Банк свої зобов`язання за Договором виконав у повному обсязі, а саме надав ОСОБА_1 можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач зобов`язалася здійснювати погашення кредиту та процентів внесенням грошів на кредитний рахунок у розмірі не менше мінімального обов`язкового платежу. Проте ОСОБА_1 не надала своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором та підтверджується випискою по рахунку. Станом на 23.02.2023 заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором становить 65 395,13 грн, з яких 53 494,93 грн. заборгованість за кредитом, 11900,20 грн. заборгованість за відсотками.

Оскільки відповідач продовжує ухилятися від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за Договором про надання банківських послуг, що порушує законні права та інтереси АТ КБ «Приватбанк», останній просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь Банку зазначену заборгованість, а також понесені Банком витрати по сплаті судового збору в сумі 2684,00 грн.

Ухвалою суду від 24.03.2023 на підставі вказаної позовної заяви відкрито провадження у справі та справу призначено до судового розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

13 квітня 2023 року представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Лесик С.І. подав до суду зустрічний позов до АТ КБ «Приватбанк» про захист прав споживача, де зазначив, що ОСОБА_1 є клієнтом АТ КБ «Приватбанк», який на її ім`я видав кредитні картки: картку Універсальну НОМЕР_1 , дата відкриття 05.09.2018; та віртуальну картку GOLD VISA № НОМЕР_2 , дата відкриття 08.12.2021. В нічну пору доби, 08.12.2021, з вказаних банківських карток, належних ОСОБА_1 , за невідомих їй обставин були списані грошові кошти в сумі 46 554,00 грн, що завдало останній матеріальних збитків. У той же день, 08.12.2021, ОСОБА_1 звернулася в поліцію, про що за її зверненням до ЄРДР були внесені відповідні відомості за №0000788 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України. Постановою від 09.12.2021 її було залучено до кримінального провадження як потерпілу.

Вказує, що 08.12.2021 о 01:08 на мобільний телефон ОСОБА_1 надійшов дзвінок Приватбанку, та коли вона підняла слухавку, робот запропонував їй підтвердити банківську операцію на переказ коштів. Однак, ОСОБА_1 перервала дзвінок та заблокувала платіжну картку. Вранці ОСОБА_1 виявила списання коштів на суму 46 554,00 грн. При цьому, вона не повідомляла нікому даних своїх платіжних карт, доступ до телефону та додатку Приват24 крім неї ніхто немає. Вважає, що списання коштів відбулось з вини АТ КБ «Приватбанк». Звернувшись у банк з метою повернення викрадених коштів ОСОБА_1 дізналася, що після того, як вона заблокувала банківську картку № НОМЕР_3 , з якої шахраї встигли списати грошові кошти в сумі 5188,00 грн, невідомою особою було створено нову віртуальну картку № НОМЕР_2 , з якої було списано 41 366,00 грн. Будь-яких розпоряджень АТ КБ «Приватбанк» для проведення списання грошових коштів з рахунку, ОСОБА_1 не надавала.

Також зазначив, що окрім звернення до правоохоронних органів, ОСОБА_1 зверталася з офіційними листами до АТ КБ «Приватбанк» та до Національного банку України. Згідно з наданої відповіді від 11.01.2022 АТ КБ «Приватбанк» повідомив ОСОБА_1 про неможливість повернення проведених переказів та призупинення нарахування відсотків, і рекомендував звернутися за допомогою до правоохоронних органів. В свою чергу, Національний банк України повідомив, що звертався за наданням роз`яснень до АТ КБ «Приватбанк», який повідомив, що 08.12.2021 відбулося списання коштів через LiqPay, при цьому, об 11:08 було змінено пароль в «Приват24», вхід відбувся з непритаманних пристроїв.

В ході проведених слідчих дій в рамках кримінального провадження було встановлено, що з банківської картки ОСОБА_1 08.12.2021 було здійснено ряд платежів на погашення заборгованості позичальників ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , яких ОСОБА_1 не знає, та яким не надавала доступу до свого приватного кабінету в додатку «Приват 24» і згоди на зняття її кредитних коштів.

Вважає, що ОСОБА_1 не вчинялися будь-які дії, які спровокували настання негативних наслідків у вигляді крадіжки кредитних коштів з її рахунку, а тому відсутні підстави для висновку про її вину, як підставу цивільно-правової відповідальності та наявні підстави захисту її прав як споживача.

Зважаючи на викладене представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Лесик С.І. просить: визнати незаконним самовільне списання коштів з карткових рахунків ОСОБА_1 в сумі 5188,00 грн та 41 366,00 грн., зобов`язати АТ КБ «Приватбанк» відновити на картковому рахунку № НОМЕР_2 списані 08.12.2021 грошові кошти в сумі 46 554,00 грн; зобов`язати АТ КБ «Приватбанк» скасувати відсотки, пеню (штрафні санкції) за наслідками проведення операцій з перерахування 08.12.2021 грошових коштів з карткових рахунків № НОМЕР_3 та № НОМЕР_2 , відкритих на ім`я ОСОБА_1 ; стягнути з АТ КБ «Приватбанк» понесені ОСОБА_1 судові витрати по справі.

19 червня 2023 року на адресу суду надійшли письмові пояснення представника АТ КБ «Приватбанк» на зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 , в яких зазначено, що Банк не визнає поданий зустрічний позов та вважає його безпідставним. Повідомляє, що заборгованість ОСОБА_1 виникла по договору SAMDN3124, за кредитною карткою «Універсальна», внаслідок зняття 08.12.2021, в проміжок часу з 00:38 по 04:58 з карт № НОМЕР_3 та № НОМЕР_2 коштів у загальній сумі 46 554,00 грн. Частина коштів в загальній сумі 37 566,00 грн з картки № НОМЕР_2 списана шляхом ручного вводу номеру картки, введення cvv-коду та підтвердженням 3d-secure через сайт smartiway.ua/ (Smartyway.Ukraine_InViza) на поповнення рахунку НОМЕР_4 , як оплата за кредитними договорами: від 08.12.2021 № і № , та від 02.10.2021 № 388284775. Інша частина коштів у сумі 3800,00 грн з картки № НОМЕР_2 списана через сайт creditplus.ua/ з описом «Платіж по кредиту #5184184 ОСОБА_2 », що підтверджується доказами ОСОБА_1 . Кошти з картки № НОМЕР_3 в сумі 5188,00 грн також були списані з рахунку шляхом ручного вводу номеру картки, введення cvv-коду та підтвердженням 3d-secure через сайт smartiway.ua/ (Smartyway.Ukraine_InViza) на поповнення рахунку НОМЕР_4 як оплата за кредитними договором від 29.10.2021 № . Аналізом хронології подій, які передували вищевказаному списанню коштів з карт ОСОБА_1 встановлено, що 07.12.2021 о 20:43 зафіксовано вхід в аккаунт ( НОМЕР_5 ) «Приват24» клієнтки ОСОБА_1 , який був здійснений з нетипового для клієнтки пристрою IPHONE12,1 та з нетипової ІР адреси: НОМЕР_6 (провайдер PJSC Ukrtelecom, Харківська область, НоваВодолага). Типовий для клієнта пристрій є XQ-AU52/SONY (imei НОМЕР_7 ). Разом з тим, нетипові входи в Приват24 ОСОБА_1 також зафіксовано і в проміжок часу 07.12.2021 з 21:50 по 23:47 та 08.12.2021 з 00:13 год по 05:47. Таким чином, шахрайські дії третьої особи по відношенню до клієнтки банку ОСОБА_1 , в результаті яких 08.12.2021 з її кредитної картки були списані кошти, сталися як наслідок компрометації паролю входу в облікові дані ОСОБА_4 . Оскільки пароль входу до Приват24 будь-якого клієнта відомий лише клієнту, то відповідно ОСОБА_1 сама надала відомості третім особам, що призвело до здійснення транзакцій, які вона не визнає у своєму зустрічному позові. Вважає, що ОСОБА_1 приховала від суду, що вона передала особисту конфіденційну інформацію третім особам, якими в подальшому і було знято кошти з її рахунку, а отже саме ОСОБА_1 повинна нести відповідальність за здійснення платіжних операцій. Вказує, що до зустрічного позову не надано жодного доказу, який підтверджує, що ОСОБА_1 не погоджувала операції щодо списання грошових коштів з її рахунку і, що вона не мала волевиявлення щодо доступу третіх осіб до її аккаунту Приват24 та здійснення власноруч або третіми особами оспорюваних транзакцій.

На підставі наведеного АТ КБ «Приватбанк» просить відмовити у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 про захист прав споживачів.

Ухвалою суду від 22.06.2023 зустрічний позов ОСОБА_1 до АТ КБ «Приватбанк» про захист прав споживачів прийнято до спільного розгляду з первісним позовом АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу, здійснено перехід з розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження в розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

30 червня 2023 року до суду надійшов відзив представника АТ КБ «Приватбанк» на зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 , в якому представник просить відмовити ОСОБА_1 у задоволенні її зустрічних позовних вимог з підстав, які є аналогічними тим, що викладені в письмових поясненнях, які надійшли на адресу суду 19.06.2023.

Ухвалою суду від 09.08.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні представник позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_5 позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк» підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі, у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 просила відмовити з підстав викладених у позовній заяві та відзиві на зустрічний позов.

Відповідач за первісним позовом і позивач за зустрічним позовом ОСОБА_1 , а також її представник ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримали зустрічні позовні вимоги та просили їх задовольнити, у задоволенні позовних вимог АТ КБ «Приватбанк» просили відмовити з підстав зазначених у зустрічній позовній заяві.

Вислухавши учасників цивільного процесу, оцінивши наявні у справі письмові докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов таких висновків.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 05.04.2013 звернулася до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала анкету-заяву №б/н, в якій підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між нею та Банком договір про надання банківських послуг. Відповідно до виявленого бажання ОСОБА_1 було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт.

Згідно довідки АТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_1 для користування кредитним картковим рахунком були надані наступні кредитні картки: 22.10.2013 Універсальна НОМЕР_8 з терміном дії до 03/17; 05.11.2023 WGMMS НОМЕР_9 з терміном дії до 06/17; 26.02.2015 Універсальна НОМЕР_10 з терміном дії до 06/18; 18.12.2015 Універсальна НОМЕР_11 з терміном дії до 09/18; 05.09.2018 Універсальна НОМЕР_1 з терміном дії до 07/22; 08.12.2021 віртуальна карта Універсальна GOLD VISA № НОМЕР_2 з терміном дії до 11/25.

Відповідно до наданої суду довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на ОСОБА_1 , з 22.10.2013 останній встановлено кредитний ліміт в розмірі 300,00 грн. В подальшому кредитний ліміт неодноразово збільшувався та зменшувався, зокрема: з 01.12.2021 збільшено кредитний ліміт до 80 000,00 грн; 27.05.2022 зменшено кредитний ліміт до 52 668,16 грн; 26.12.2022 зменшено кредитний ліміт до 0,00 грн.

З дослідженого судом розрахунку заборгованості за договором №б/н від 05.04.2013 встановлено, що ОСОБА_1 станом на 23.02.2023 має заборгованість у розмірі 65395,13 грн, з яких 53 494,93 грн заборгованість за кредитом, 11 900,20 грн - заборгованість за відсотками.

З виписки за договором № б/н за період 22.10.2013 - 27.02.2023, виписки по картці/рахунку № НОМЕР_2 і додатковим рахункам договору SAMDN3124 від 22.10.2013, скріншоту особистого кабінету ОСОБА_1 в «Приват 24» та витягу з програмного комплексу банку вбачається, що 08.12.2021, в період з 00:38 до 04:58, з картки № НОМЕР_3 здійснена одна транзакція на суму 5188,00 грн, а з картки № НОМЕР_2 чотири транзакції на загальну суму 41 366,00 грн.

При цьому, згідно пояснень сторін та наданої банком суду інформації, станом на 08.12.2021 ОСОБА_1 користувалася лише однією карткою АТ КБ «Приватбанк» карткою Універсальна НОМЕР_1 з терміном дії до 07/22.

08 грудня 2021 року на ім`я ОСОБА_1 була оформлена віртуальна карта Універсальна GOLD VISA № НОМЕР_2 з терміном дії до 11/25.

Списання коштів з рахунку ОСОБА_1 відбулося пори те, що остання 08.12.2021 о 00:52 заблокувала свою картку Універсальна НОМЕР_1 .

Також судом встановлено, що 08.12.2021 мало місце входження в аккаунт Приват24 ОСОБА_1 з нетипового пристрою IPHONE12,1 та з нетипової ІР адреси: НОМЕР_6 (провайдер PJSC Ukrtelecom, Харківська область, НоваВодолага).

Типовий для ОСОБА_1 пристрій є XQ-AU52/SONY (imei НОМЕР_7 ), що не заперечується сторонами.

Згідно відповіді АТ КБ «Приватбанк» від 11.01.2022 на звернення ОСОБА_1 стосовно підстав списання грошових коштів з платіжної картки № 037127, банк повідомив про неможливість повернення проведених переказів та рекомендував звернутися за допомогою до правоохоронних органів.

З дослідженої судом відповіді Національного банку України на звернення ОСОБА_1 від 26.09.2022 встановлено, що НБУ до АТ КБ «Приватбанк» було надіслано запит щодо надання пояснень з приводу звернення ОСОБА_1 та отримано відповідь, відповідно до якої 08.12.2021 відбулось списання коштів через LigPay, при цьому об 11:08 було змінено пароль в «Приват24», вхід відбувався з непритаманних пристроїв. Для переказу коштів через LigPay необхідно ввести номер картки, CCV, термін дії, пароль для входу. Разом з тим, АТ КБ «Приватбанк» повідомив, що нарахування відсотків призупинити неможливо.

Відповідач-позивач ОСОБА_1 зазначає, що вищевказані операції з коштами вона не здійснювала, електронні платіжні засоби нікому не передавала, інформацію за ними (ПІН-код, CVV, особисті дані) не розголошувала.

За вказаним фактом, за заявою ОСОБА_1 від 08.12.2021, до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.12.2021 внесені відповідні відомості за №0000788 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, на даний час досудове розслідування триває.

З повідомлення ТОВ «Смартівей юкрейн» від 10.08.2022 року №10082022/2 на запит слідчого відділу Володимирського РВП ГУНП у Волинській області у вказаному кримінальному провадженні встановлено, що 08.12.2021 з банківської картки НОМЕР_12 у 02:22 відбулась операція зарахування 7013,00 грн. в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 (адреса проживання: АДРЕСА_1 ) за Договором № ; о 04:10 відбулася операція зарахування 15 330,00 грн. в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_3 (адреса проживання: АДРЕСА_2 ) за Договором № 388284775; о 04:58 відбулася операція зарахування 15 223,00 грн. в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_3 (адреса проживання: АДРЕСА_2 ) за Договором № .

З повідомлення ТОВ «Авентус Україна» від 25.01.2022 №316/22 на запит слідчого відділу Володимирського РВП ГУНП у Волинській області встановлено, що 08.12.2021 о 03:01 за допомогою банківської картки № НОМЕР_2 було здійснено погашення заборгованості у сумі 3800,00 грн по кредитному договору укладеному 08.12.2021 між Товариством та ОСОБА_2 . Під час перевірки, в ході телефонної розмови з клієнтом, ОСОБА_2 підтверджено здійснення погашення кредитної заборгованості з використанням банківської картки № НОМЕР_2 , держателем якої є знайомий ОСОБА_2 , дані якого останній відмовився повідомити.

Судом також встановлено, що з лютого 2022 року банком нараховуються відсотки за користування ОСОБА_1 кредитом, розмір яких станом на 23.02.2023 становить 11900,20 грн.

У частинах 1, 3 статті 509 ЦК України зазначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

У даному випадку договірні правовідносини виникли між банком та фізичною особою споживачем банківських послуг (частина 1 статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» від 12.05.1991р №1023-XII).

Згідно з пунктом 22 ч.1 ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Споживачі під час укладення, зміни, виконання та припинення договорів щодо отримання (придбання, замовлення тощо) продукції, а також при використанні продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на, зокрема: захист своїх прав державою; належну якість продукції та обслуговування; безпеку продукції; звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав (ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів»).

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України (ч.1 ст.1048 ЦК України).

Згідно з частинами першою-третьою статті 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.

Відповідно до частин першої-третьої статті 1068 ЦК України банк зобов`язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка. Банк зобов`язаний зарахувати грошові кошти, що надійшли на рахунок клієнта, в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не встановлений договором банківського рахунка або законом. Банк зобов`язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом.

Згідно ст. 1071 ЦК України банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження. Грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом, договором між банком і клієнтом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку.

У разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом (стаття 1073 ЦК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 1092 ЦК України, якщо порушення банком правил розрахункових операцій спричинило помилковий переказ банком грошових коштів, банк несе відповідальність відповідно до цього Кодексу та Закону.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» платіжною картою є електронний платіжний засіб у вигляді емітованої в установленому законодавством порядку пластикової чи іншого виду карти, що використовується для ініціювання переказу коштів з рахунка платника або з відповідного рахунка банку з метою оплати вартості товарів і послуг, перерахування коштів зі своїх рахунків на рахунки інших осіб, отримання коштів у готівковій формі в касах банків через банківські автомати, а також здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором.

Держателем такого платіжного засобу є фізична особа, яка на законних підставах використовує спеціальний платіжний засіб для ініціювання переказу коштів з відповідного рахунку в банку або здійснює інші операції із застосуванням зазначеного спеціального платіжного засобу.

Неналежним переказом для цілей цього Закону вважається рух певної суми коштів, внаслідок якого з вини ініціатора переказу, який не є платником, відбувається її списання з рахунка неналежного платника та/або зарахування на рахунок неналежного отримувача чи видача йому суми переказу в готівковій чи майновій формі. Неналежним платником є особа, з рахунка якої помилково або неправомірно переказана сума коштів, а неналежним отримувачем - особа, якій без законних підстав зарахована сума переказу на її рахунок або видана їй у готівковій формі.

Відповідно до статті 14 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» користувач спеціального платіжного засобу зобов`язаний використовувати його відповідно до вимог законодавства України і умов договору, укладеного з емітентом, та не допускати використання спеціального платіжного засобу особами, які не мають на це права або повноважень.

Згідно із п. 37.2 ст. 37 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» у разі ініціації неналежного переказу з рахунка неналежного платника, з вини ініціатора переказу, що не є платником, емітент зобов`язаний переказати на рахунок неналежного платника відповідну суму грошей за рахунок власних коштів, а також сплатити неналежному платнику пеню в розмірі 0,1 відсотка суми неналежного переказу за кожний день, починаючи від дня неналежного переказу до дня повернення відповідної суми на рахунок, якщо більший розмір пені не обумовлений договором між ними.

Відповідно до ст. 7, п.п. 38.1, 38.4 ст. 38 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» режим обслуговування клієнта банків полягає у зберіганні коштів, здійснення розрахункових операцій за допомогою платіжних інструментів та створення системи захисту інформації, яка повинна забезпечувати безперервний захист інформації щодо переказу коштів на усіх етапах її формування, обробки, передачі та зберігання.

Згідно положень п. 39.2 ст. 39 цього Закону при проведенні переказу його суб`єкти мають здійснювати в межах своїх повноважень захист відповідної інформації від несанкціонованого доступу до інформації; несанкціонованих змін інформації; несанкціонованих операцій з компонентами платіжних систем.

Пунктом 39.4. ст. 39 Закону встановлено, що працівники суб`єктів переказу повинні виконувати вимоги щодо захисту інформації при здійсненні переказів, зберігати банківську таємницю та підтримувати конфіденційність інформації, що використовується в системі захисту цієї інформації.

Пунктами 1.15, 1.23, 1.24, 1.32 статті 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» визначені умови, за яких рух коштів вважається неналежним (неправомірним) переказом, а саме: ініціатором такого переказу має бути особа, яка не є платником, тобто якій не належить рахунок, з якого ініціюється платіж (неналежний платник), а кошти мають бути списані з рахунку неналежного платника помилково або неправомірно та зараховані на рахунок неналежного отримувача, тобто особи, яка не має законних підстав на одержання переказу.

Ініціювання переказу коштів може, в тому числі, здійснюватися шляхом використання держателем електронного платіжного засобу, тобто платіжної картки (стаття 21 вказаного Закону).

Відповідно до пунктів 1,6,11 розділу VI Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою Правління Національного банку України №705 від 05 листопада 2014 року, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, користувач зобов`язаний використовувати електронний платіжний засіб відповідно до вимог законодавства України та умов договору, укладеного з емітентом, і не допускати використання електронного платіжного засобу особами, які не мають на це законного права або повноважень. Користувач після виявлення факту втрати електронного платіжного засобу та/або платіжних операцій, які він не виконував, зобов`язаний негайно повідомити банк або визначену ним юридичну особу в спосіб, передбачений договором. До моменту повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач, а з часу повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій за електронним платіжним засобом користувача несе банк. Втратою електронного платіжного засобу є неможливість здійснення користувачем контролю (володіння) за електронним платіжним засобом, неправомірне заволодіння та/або використання електронного платіжного засобу чи його реквізитів. Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Таким чином, користувач електронного платіжного засобу не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій у разі відсутності доказів сприяння ним втраті, використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Саме банк має доводити, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції; у разі недоведеності обставин, які безспірно свідчать про те, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, необхідно виходити з відсутності вини користувача у перерахуванні чи отриманні спірних грошових коштів; сам по собі факт коректного вводу вихідних даних для ініціювання такої банківської операції, як списання коштів з рахунку користувача, не може достовірно підтверджувати ту обставину, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції; за відсутності належних та допустимих доказів сумніви та припущення мають тлумачитися переважно на користь споживача, який зазвичай є «слабкою» стороною у таких цивільних відносинах, правові відносини споживача з банком фактично не є рівними.

Вказана позиція висловлена в постанові Верховного Суду від 16 серпня 2023 року у справі № 176/1445/22.

Представник АТ КБ «ПриватБанк» у своїх поясненнях та відзиві на зустрічну позовну заяву покликається на не доведення ОСОБА_1 обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог, а саме тих обставин, що 08.12.2021 кошти були переведені із її власного карткового рахунку без її волевиявлення і не за її власним розпорядженням.

В той же час, ОСОБА_1 , звертаючись до суду з позовом про захист прав споживачів, стверджувала, що у спірний період вищевказані операції з коштами вона не здійснювала, відкриття віртуальної картки не ініціювала, електронні платіжні засоби нікому не передавала, інформацію за ними (ПІН-код, CVV, особисті дані) не розголошувала, з особами, в рахунок погашення заборгованості за договорами яких були здійснені платежі з її банківської картки, вона не знайома і згоди на погашення їх кредитів, не надавала.

Положеннями ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Проте, АТ КБ «ПриватБанк» не підтвердило належними і допустимими доказами обставин, які б безспірно доводили, що ОСОБА_1 , як користувач платіжної картки, своїми діями чи бездіяльністю сприяла у доступі до відомостей за платіжною карткою, її особового рахунку, аккаунту чи додатку Приват24, незаконному використанню номеру платіжної карти, CVV коду та терміну дії чи іншої інформації, яка дала змогу ініціювати платіжні операції.

Всі доводи Банку ґрунтується виключно на припущеннях та спростовується наданими суду ОСОБА_1 доказами, в тому числі й копіями з матеріалів кримінального провадження, відкритого за фактом викрадення коштів з її рахунку.

Отже, суд доходить висновку про наявність факту порушення прав ОСОБА_1 , яка не мала наміру та волевиявлення на здійснення 08.12.2021 будь-яких банківських операцій за своїм банківським рахунком, отримання кредитних коштів та їх використання, своїми діями чи бездіяльністю не сприяла розголошенню особистих даних, використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, третіх осіб на вчинення таких дій не уповноважувала, після виявлення списання коштів з її рахунку відразу звернувся із заявою до поліції та повідомила банк.

З огляду на викладене, суд вважає необхідним зустрічні позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково та зобов`язати АТ КБ «Приватбанк» відновити на картковому рахунку № НОМЕР_2 списані 08.12.2021 грошові кошти в сумі 46 554,00 грн, скасувати відсотки, пеню (штрафні санкції) за наслідками проведення операцій з перерахування 08.12.2021 грошових коштів з карткових рахунків № НОМЕР_3 та № НОМЕР_2 , відкритих на ім`я ОСОБА_1 .

На думку суду задоволення позовних вимог ОСОБА_1 саме в цій частиніє належним, ефективним та достатнім способом захисту її порушених прав.

Одночасно, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості слід відмовити, оскільки наявні в матеріалах справи докази свідчать про те, що заборгованість за договором про надання банківських послуг №б/н від 05.04.2013 виникла внаслідок несанкціанованого зняття 08.12.2021 в проміжок часу з 00:38 по 04:58 з карт № НОМЕР_3 та № 037127 відповідача-позивача ОСОБА_1 коштів у загальній сумі 46 554,00 грн.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання розподілу між сторонами судових витрат.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат суд виходить з такого.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема на професійну правничу допомогу.

Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору (ч.ч.1,2 ст.134 ЦПК України).

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Згідно ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

З огляду на те, що за результатами розгляду справи АТ КБ «Приватбанк» відмовлено у задоволенні позовних вимог, понесені витрати по сплаті судового збору за звернення до суду з позовом, покладаються саме на Банк.

В той же час, у зв`язку з частковим задоволенням зустрічного позову ОСОБА_1 суд вважає необхідним стягнути з АТ КБ «ПриватБанк» на користь держави судовий збір у розмірі 1073,60 грн, оскільки ОСОБА_1 при пред`явлені позову про захист прав споживачів була звільнена від сплати судового збору на підставі Закону України «Про захист прав споживачів».

Щодо вимог зустрічної позовної заяви про стягнення з АТ КБ «ПриватБанк» понесених ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу суд вважає необхідним зазначити таке.

У зустрічній позовні заяві представник відповідача-позивача ОСОБА_1 адвокат Лесик С.І. зазначив про те, що ОСОБА_1 будуть понесені судові витрати на професійну правничу допомогу, розрахунок яких буде наданий до суду перед судовими дебатами.

Перед судовими дебатами до суду надійшло клопотання представника ОСОБА_6 про відшкодування ОСОБА_1 понесених нею витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00грн, до якого долучені Договір №13/04 від 13.04.2023 про надання правової допомоги, Додаткова угода №1 до вказаного договору від 20.01.2024, квитанція до прибуткового касового ордера №20/01 від 20.01.2024, детальний опис наданих послуг професійної правничої допомоги та Акт приймання-передачі наданих послуг від 20.01.2024.

Зі свої сторони представник АТ КБ «ПриватБанк» подав до суду письмові заперечення щодо стягнення витрат на правничу допомогу, в яких просив відмовити у задоволенні стягнення вказаних витрат або зменшити їх розмір до 1000,00 грн, покликаючись на те, що в зустрічному позові не вказано орієнтовну суму судових витрат, судова справа є типовою, а тому витрати на професійну правничу допомогу є завищеними.

З урахуванням викладеного, доводів сторін, суд дійшов висновку, що вимоги ОСОБА_1 про відшкодування їй витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн слід залишити без задоволення тому, що вона та її представник не подали до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат разом з зустрічною позовною заявою, як того вимагає ст.134 ЦПК України.

Аналогічні висновки викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.11.2019 у справі №904/4494/18.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 133, 134, 137, 141, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні позову Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Зустрічний позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про захист прав споживача - задовольнити частково.

Зобов`язати Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» відновити на картковому рахунку № НОМЕР_2 , відкритому на ім`я ОСОБА_1 , списані 08 грудня 2021 року грошові кошти в сумі 46 554 (сорок шість тисяч п`ятсот п`ятдесят чотири) гривні.

Зобов`язати Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» скасувати відсотки, пеню (штрафні санкції), нараховані за наслідками проведення операцій з перерахування 08 грудня 2021 року грошових коштів в сумі 5188,00 грн з карткового рахунку № НОМЕР_3 , відкритого на ім`я ОСОБА_1 .

Зобов`язати Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» скасувати відсотки, пеню (штрафні санкції), нараховані за наслідками проведення операцій з перерахування 08 грудня 2021 року грошових коштів в сумі 41 366,00 грн з карткового рахунку № НОМЕР_2 , відкритого на ім`я ОСОБА_1 .

В іншій частині зустрічного позову відмовити.

Стягнути з Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на користь держави судовий збір у розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкриття чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення суду складено 26.02.2024.

Інформація про учасників справи:

позивач - відповідач:Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», , юридична адреса: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1-Д;

відповідач позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_13 , зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_3 .

Головуючий А.М. Лутай