КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №753/13460/21 Головуючий у 1 інстанції: Колесник О.М.

Провадження №22-ц/824/1174/2024 Суддя-доповідач: Гаращенко Д.Р.

15 лютого 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Гаращенка Д.Р.

суддів Олійника В.І., Сушко Л.П.,

при секретарі Дуб С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 08 травня 2023 року в справі за позовом ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги,-

ВСТАНОВИВ:

У липні 2021 року ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг.

Просила стягнути з ОСОБА_1 на користь ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) кошти за надані житлово-комунальні послуги у розмірі 76633 грн 57 коп. (квартира АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 ) з яких: 51121 грн 45 коп. - опалення, 10511 грн 28 коп. - гаряче водопостачання, 14680 грн 34 коп. - утримання будинків та прибудинкової території, 320 грн 50 коп. - електроенергія.

Позовні вимоги з урахуванням збільшень мотивовані тим, що відповідно договору №14-13 про користування приміщеннями у гуртожитку ІНФОРМАЦІЯ_2 від 26.06.2013 року ОСОБА_1 та членам його родини було надано в користування жиле приміщення у гуртожитку поліпшеного планування № НОМЕР_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_3 , гуртожиток поліпшеного планування № НОМЕР_2 , літера «А», квартира АДРЕСА_1 .

Відповідач отримує житлово-комунальні послуги, при цьому не виконує зобов`язання по їх оплаті, в зв`язку з чим за ним утворилась заборгованість, яку позивач просить суд стягнути з відповідача.

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 08 травня 2023 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_4 , (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) на користь ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) 27 770 грн. 09 коп. в рахунок стягнення за послуги з постачання централізованого опалення, 6 814 грн. 69 коп. в рахунок стягнення за послуги гарячого водопостачання, 15 079 грн. 48 коп. послуг з утримання будинку і прибудинкової території, 2 270 грн. судового збору, а всього 51 934 грн. 26 коп., в задоволенні стягнення решти суми відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, 04 липня 2023 року ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ), в якій просить скасувати рішення Дарницького районного суду міста Києва від 08 травня 2023 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог та ухвалити в цій частині нове судове рішення про задоволення позову.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції необґрунтовано застосовано строки позовної давності з урахуванням наступного.

В матеріалах справи містяться докази листування між позивачем та відповідачем про договірні зобов`язання, які спростовують доводи відповідача про наявність ознак застосування строку позовної давності.

Разом з тим, в додатках до позовної заяви (первинна редакція) долучено докази звернення до суду в наказному провадженні від 12.12.2018, наказ Дарницького районного суду м. Києва 07 березня 2019 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ІНФОРМАЦІЯ_2 заборгованості та його скасування ухвалою Дарницького районного суду від 15 вересня 2020 року свідчить про те, що саме з цього часу у стягувача виникло право звернутися з тими ж вимогами в позовному провадженні, а порушене право, після скасування наказу, знову підлягає захисту.

29 листопада 2023 року на адресу апеляційного суду надійшов відзив ОСОБА_1 , в якому просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

У судовому засіданні ОСОБА_2 - представник ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про задоволення позову.

ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_1 заперечували проти апеляційної скарги, просили залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явились, повідомлялись належним чином про дату, час та місце розгляду справи по суті, причини неявки суду не повідомили.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників процесу, які з`явилися в судове засідання, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, суд прийшов до наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно договору №14-13 про користування приміщеннями у гуртожитку ІНФОРМАЦІЯ_2 від 26.06.2013 року ОСОБА_1 та членам його родини було надано в користування жиле приміщення у гуртожитку поліпшеного планування № НОМЕР_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_3 , гуртожиток поліпшеного планування № НОМЕР_2 , літера «А», квартира АДРЕСА_1 .

Також, відповідно Договору №14-13 про користування приміщеннями у гуртожитку ІНФОРМАЦІЯ_2 від 26.06.2013 року ОСОБА_1 та членам його родини було надано в користування жиле приміщення у гуртожитку поліпшеного планування № НОМЕР_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_3 , гуртожиток поліпшеного планування № НОМЕР_4 , літера «А1», квартира АДРЕСА_2 на підставі спільного рішення Адміністрації та житлової комісії Державної прикордонної служби України від 11.06.2013 року №55.

Відповідно до п. 1.5 Договору №1 відповідач відшкодовує Балансоутримувачу витрати за користування жилим приміщенням, меблями та побутовими приладами, які в ньому знаходяться, а також відшкодовує вартість наданих йому комунальних послуг та спожитої електроенергії згідно з діючими тарифами.

Відповідно до п. 3.1 Договору №1 користувач зобов`язаний щомісяця в установлені строки своєчасно відшкодовувати витрати за користування жилими приміщеннями та витрати по оплаті за комунальні послуги (водопостачання, газ, електричну, теплову енергію та інші послуги).

Відшкодування за користування жилим приміщенням і за надані комунальні послуги стягується в межах, установлених чинним законодавством, за тарифами, затвердженими Кабінетом Міністрів України та органами місцевого самоврядування.

Відповідно до п. 2.2.7 Договору №2 користувач і члени його родини зобов`язані щомісяця своєчасно в установлені договором строки вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги (водопостачання, електричну, теплову енергію та інші послуги) за затвердженими у встановленому порядку ставками і тарифами.

Відповідно до п. 3.1.1 Договору №2 Балансоутримувач має право вимагати від користувача своєчасної оплати за квартирну плату і плату за комунальні послуги (водопостачання, електричну, теплову енергію та інші послуги) за затвердженими в установленому порядку ставками і тарифами, в установлений договором строк.

Відповідно до розділу 4 Договору №2, розрахунковим періодом є календарний рік.

Оплата за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, за комунальні послуги встановлюється з моменту укладання цього договору та акта приймання-передавання житлового приміщення.

Позивач, надає мешканцям житлово-комунальні послуги, відповідач в свою чергу отримує їх, при цьому не в повному обсязі виконує зобов`язання по їх оплаті. У зв`язку з чим за ним утворилась заборгованість з 01 січня 2016 року по 31 жовтня 2022 року в розмірі 76 712,21 грн., яка складається з 51 121,45 грн. заборгованості за послуги з постачання централізованого опалення, 10 511,28 грн. - за послуги гарячого водопостачання та 15 079 грн. 48 коп. - послуг з утримання будинку і прибудинкової території, що підтверджується розрахунком заборгованості позивача.

У відзиві на позовну заяву ОСОБА_1 просив застосувати строк позовної давності до заборгованості нарахованої за період з 01.02.2016 року по 01.11.2018 року.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з ОСОБА_1 , на користь ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) 27 770 грн 09 коп. в рахунок стягнення за послуги з постачання централізованого опалення, 6 814 грн 69 коп. в рахунок стягнення за послуги гарячого водопостачання, 15 079 грн 48 коп. послуг з утримання будинку і прибудинкової території, 2 270 грн судового збору, а всього 51 934 грн 26 коп., суд першої інстанції виходив з того, що в частині стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги з 01 січня 2016 року до 06 липня 2019 року, в зв`язку з пропуском позивачем строку позовної давності, адже подання заяви про видачу судового наказу заявник (стягувач) не може використовувати згідно з частиною другою статті 264 ЦК України з метою переривання позовної давності за відповідною вимогою чи її частиною.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Звертаючись до суду з апеляційною скаргою, позивач зазначає, що судом першої інстанції необґрунтовано застосовано строки позовної давності.

Відносини між учасниками у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах (частина перша статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах .

Договір на надання житлово-комунальних послуг у багатоквартирному будинку укладається між власником квартири, орендарем чи квартиронаймачем та балансоутримувачем або уповноваженою ним особою (частина перша статті 29 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року). Договір про надання комунальної послуги укладається між виконавцем відповідної послуги та споживачем або особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, або з управителем багатоквартирного будинку з метою постачання електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку (частина перша статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року).

Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач (частини перша та друга статті 264 ЦК України). Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується (частина третя вказаної статті).

Переривання перебігу позовної давності передбачає, що внаслідок вчинення певних дій (або підтвердження визнання боржником боргу чи іншого обов`язку, або подання кредитором позову до одного чи кількох боржників) перебіг відповідного строку, що розпочався, припиняється. Після такого переривання перебіг позовної давності розпочинається заново з наступного дня після підтвердження визнання боржником боргу чи іншого обов`язку або після подання кредитором позову до одного чи кількох боржників.

Подання заяви про видачу судового наказу заявник (стягувач) не може використовувати згідно з частиною другою статті 264 ЦК України з метою переривання позовної давності за відповідною вимогою чи за її частиною. На підставі припису частини другої статті 264 ЦК України переривання позовної давності відбувається у разі подання до суду саме позовудо належного відповідача з дотриманням вимог процесуального закону щодо форми та змісту позовної заяви, правил предметної та суб`єктної юрисдикції й інших вимог, порушення яких перешкоджає відкриттю провадження у справі.

Споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом (пункт 5 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року). Плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно (частина перша статті 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року). Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору (частина перша статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року).

Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк (пункт 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, у первинній редакції). Розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк (пункт 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 18 серпня 2017 року № 633, чинної з 30 серпня 2017 року).

Якщо договором не встановлений інший термін, то з 21 числа кожного місяця починається період прострочення оплати наданих у попередньому місяці послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, а отже, і перебіг позовної давності щодо відповідного щомісячного платежу, за яким споживач допустив прострочення.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку згідно зі статтями 76-78, 81, 89, 368 ЦПК України, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Інші доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу і спростовані зібраними у справі доказами та не впливають на правильність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення.

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

За таких обставин колегія суддів приходить до переконання, що судом першої інстанції постановлено рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права, тому його слід залишити в силі. Доводи апеляційної скарги не спростовують його законності і обґрунтованості. Підстав для його зміни з мотивів, наведених у скарзі, не встановлено.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) залишити без задоволення.

Рішення Дарницького районного суду міста Києва від 08 травня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з моменту виготовлення повної постанови.

Повний текст виготовлено 23 лютого 2024 року.

Головуючий Д.Р. Гаращенко

Судді Л.П. Сушко

В.І. Олійник