Справа № 347/92/24
Провадження № 2/347/229/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2024 року м. Косів

Косівський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Кіцули Ю. С.,

за участю: секретаря с/з Мошулі Т.В.,

в процесі розгляду у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в :

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

Позивач звернулася в суд із наведеним позовом до ОСОБА_2 , мотивуючи тим, що 28 серпня 2004 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у виконкомі Смоднянської сільської ради, актовий запис № 3.

У цьому шлюбі народилося двоє дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

ОСОБА_1 зазначила, що сімейне життя з відповідачем не склалося у зв`язку з відсутністю взаєморозуміння, розуміння спільних проблем, різних поглядів на життя.

З 2022 року сторони проживають окремо, спільного бюджету не мають, не ведуть спільного господарства. Під час повномасштабного вторгнення росії в Україну вона з дітьми виїхала за кордон і фактично одна займається їх вихованням.

У зв`язку із наведеним позивач просила розірвати шлюб зареєстрований 28 серпня 2004 року у виконкомі Смоднянської сільської ради, актовий запис № 3, неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишити проживати з нею.

Відповідачу було забезпечено право подати відзив на позовну заяву, однак такий не було подано.

Заяви, та клопотання учасників справи.

Позивач у судове засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву, в якій просила проводити розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі (а.с. 9).

Відповідач в судове засідання не з`явився, проте 26.02.2024 року на адресу суду надійшла заява від ОСОБА_2 про розгляд справи без його участі. В заяві зазначив, що позовні вимоги визнає, не заперечує проти задоволення позову (а.с.18).

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою від 23.01.2024 року позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено справу до судового розгляду на 26.02.2024 року.

Враховуючи те, що відповідач в судове засідання не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи без його участі, та позовні вимоги визнав, суд вважає за можливе провести розгляд справи за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд доходить висновку, що позов підлягає до задоволення частково виходячи з такого.

Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Згідно свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 , виданого 28 серпня 2004 року, сторони зареєстрували шлюб 28 серпня 2004 року у виконкомі Смоднянської сільської ради, актовий запис № 3 (а.с.3)

Відповідно до копій свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 03.10.2012 року, серії НОМЕР_3 , виданого 10.02.2006 року, ОСОБА_5 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.4-5).

Відповідно до інформації, наданої Косівською міською радою від 22.01.2024 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.12).

Зміст спірних правовідносин.

Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наміром позивача припинити шлюбні відносини з відповідачем.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

За приписами ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Як вбачається з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до правової позиції Пленуму Верховного Суду України, викладеної в пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»: проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя».

Згідно зі ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Мотивована оцінка наведених учасниками справи аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову.

Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених доказів, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, однак на даний час не проживають разом та не підтримують сімейних відносин. Позивач ОСОБА_1 наполягає на розірванні шлюбу, про, що однозначно і категорично ствердила у тексті позовної заяви.

Беручи до уваги взаємостосунки, що склалися між подружжям, небажання позивача надалі підтримувати сімейні взаємовідносини, а також те, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, суд вважає, що позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Суд вважає за необхідне роз`яснити сторонам, що відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу; згідно з абз. 2 ч. 3 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

В порядку ч. 2 ст. 115 СК України після набрання даним рішенням законної сили воно підлягає направленню до органу РАЦС за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Щодо вимоги позивача про залишення проживання дітей з позивачем, то суд доходить наступного висновку.

В позовній заяві позивач просила залишити неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 проживати з нею.

Відповідно до ч. 2 ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Згідно з ч.3 ст.160 СК України, якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Згідно зі ст. 141 СК мати й батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

Відповідно до ст. 157 СК питання виховання дитини вирішується батьками спільно.

Відповідно до ч. ч. 2, 8, 9, 10 ст. 7 СК сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Враховуючи, те, що відповідач позов визнав, та не заперечив, щодо проживання дитини з матір`ю, а проживання дитини з матір`ю не суперечить інтересам малолітньої дитини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо залишення на проживання з позивачем їхньої спільної дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Що стосується вимоги ОСОБА_1 про залишення на проживання із нею дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , то оскільки станом на день ухвалення рішення ОСОБА_3 , вже є повнолітньою, тому в цій частині позов не підлягає задоволенню.

Щодо розподілу судових витрат.

Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Таким чином, у зв`язку із визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, і задоволенням позовних вимог, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 50% судового збору у розмірі 605 грн. 60 коп., сплачений нею під час звернення з позовом до суду, а інші 50% судового збору в розмірі 605 грн. 60 коп. слід повернути позивачу з державного бюджету.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 104, 110, 112, Сімейного кодексу України, керуючись ст. ст. 89, 247, 263-265, 268, 273, 354-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (зареєстрована: АДРЕСА_2 , фактично проживає: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_4 ) до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_5 ) задовольнити частково.

Шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований 28 серпня 2004 року у виконкомі Смоднянської сільської ради, актовий запис № 3 розірвати.

Малолітню дитину дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 залишити проживати з матір`ю ОСОБА_1 .

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 50 % судового збору у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 50% судового збору, що складає 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок, сплаченого нею при зверненні до суду з позовом, згідно квитанції № 43 від 11.01.2024 року.

Копію рішення після набрання ним законної сили направити до органу РАЦС за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Рішення суду може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 26 лютого 2024 року.

Суддя Ю. С. Кіцула