ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 596/742/23Головуючий у 1-й інстанції Митражик Е.М.
Провадження № 22-ц/817/193/24 Доповідач - Храпак Н.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 лютого 2024 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Храпак Н.М.

суддів - Гірський Б. О., Хома М. В.,

за участі секретаря Сович Н.А.

та представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Чорняка М.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 596/742/23 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області від 25 жовтня 2023 року, ухваленого суддею Митражик Е.М., повний текст якого складений 02 листопада 2023 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до Копичинецької міської ради Чортківського району Тернопільської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В:

у травні 2023 року ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до Копичинецької міської ради Чортківського району Тернопільської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері - ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позову посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла його мати ОСОБА_2 , після смерті якої відкрилася спадщина. До складу спадкового майна входить житловий будинок, що знаходиться в АДРЕСА_1 . За життя ОСОБА_2 оформила заповіт, в якому розпорядилася, що після її смерті, все належне їй майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, а також все, що буде належати їй на день смерті, вона заповіла його брату ОСОБА_3 . ОСОБА_3 в 30 років покинув місце проживання та переїхав проживати в АР Крим. При зверненні до нотаріуса для оформлення спадкових прав після смерті матері, йому було повідомлено про те, що він пропустив термін подачі заяви про прийняття спадщини, так як постійно разом з спадкодавцем не проживав, на день її смерті малолітнім чи неповнолітнім не був. Однак, позивач зазначає про те, що не звертався до нотаріуса, бо фактично з мамою проживав разом і прийняв спадщину. За життя матері він здійснював за нею догляд до дня смерті, здійснював поховання своєї матері та по сьогоднішній день користується даним будинком, прибудинковою ділянкою та веде господарську діяльність.

Рішенням Гусятинського районного суду Тернопільської області від 25 жовтня 2023 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до Копичинецької міської ради Чортківського району Тернопільської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області від 25 жовтня 2023 року, та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги заявник зазначив, що невірним є посилання суду на те, що Копичинецька міська рада Чортківського району Тернопільської області, яка в даному випадку як орган місцевого самоврядування не є належним відповідачем у справі.

Суд не дав належної оцінки поданим письмовим доказам, які встановили той факт, що його брат ОСОБА_3 хоча і є на даний час зареєстрований за адресою відкриття спадку, але вже 15 років поспіль не проживає за місцем реєстрації, і ні на день смерті, і ні після смерті мами не проживав, і не проживає в АДРЕСА_1 , так як переїхав проживати в АР Крим.

Спадкова справа щодо майна його покійної матері ОСОБА_2 не заводилась, а тому спадкоємців за заповітом і за законом немає. ОСОБА_3 не є спадкоємцем, адже в установлений строк не звертався із заявою про прийняття спадщини, а тому не може претендувати ні на обов`язкову частку у спадщині, а ні за заповітом.

За відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, відповідачами у справах про спадкування є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Таким чином, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про пред`явлення позову до неналежного відповідача.

Відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 до суду апеляційної інстанції не поступав.

29 січня 2024 року Копичинецька міська рада Чортківського району Тернопільської області подала до Тернопільського апеляційного суду клопотання про розгляд справи без їх участі.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 адвокат Чорняк М.П. апеляційну скаргу підтримав з мотивів, викладених в ній.

Враховуючи вимоги ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів вважає за можливе розгляд справи проводити у відсутності сторін, які належним чином повідомлені про дату, час і місце слухання справи.

Розглянувши справу в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, проаналізувавши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вказано в частині третій статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частина друга статті 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких згідно з пунктом 3 цієї частини є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і в доведенні перед судом їх переконливості.

Судом встановлено, що батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 28 жовтня 1975 року, виданого Копичинецькою міською радою Гусятинського району Тернопільської області (а.с.7).

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 (а.с.5).

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 (а.с.4).

З довідки № 1451 від 04.11.2022 року, виданої Копичинецькою міською радою Чортківського району Тернопільської області слідує, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 на момент смерті дійсно була зареєстрована та проживала за адресою АДРЕСА_1 та на момент смерті разом із нею був зареєстрований син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 із 17.11.2009 року по теперішній час (а.с.8).

У відповіді - роз`ясненні приватним нотаріусом зазначено, що відповідно до інформації, викладеної у Витягу із Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №7 0943239 від 17.12.2022 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 уклала заповіт, який посвідчений Копичинецькою державною нотаріальною конторою 25 липня 2002 року за № 393, згідно якого заповіла все майно в користь ОСОБА_3 . Зазначений заповіт на день смерті заповідача не скасовано. Спадкова справа після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 не заводилася. На день смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 разом із нею був зареєстрований син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 . Згідно порядку, передбаченому вимогами частини 3 статті 1268 ЦК України, спадщину він прийняв, оскільки проживав і був зареєстрований разом із спадкоємцем на день її смерті.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що даний позов пред`явлено до Копичинецької міської ради Чортківського району Тернопільської області, яка в даному випадку як орган місцевого самоврядування не є належним відповідачем у справі.

З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погоджується з огляду на таке.

Відповідно до статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (частина перша та друга статті 1220 ЦК України).

За правилами частини першої статті 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Частиною першою та другою статті 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України).

Наслідки пропуску строку для прийняття спадщини визначені статтею 1272 ЦК України. Відповідно до частини першої статті 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (частина третя статті 1272 ЦК України).

Належним відповідачем у спорах про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є спадкоємці, тобто особи, визначені за заповітом або за законом, які звернулися у передбаченому порядку та строки із заявою про прийняття спадщини, відкритої після смерті спадкодавця, та прийняли цю спадщину або вважаються такими, які прийняли спадщину.

Таким чином, позов спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини, про визначення йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини порушує права іншого спадкоємця, який спадщину прийняв, а тому належними відповідачами у спорах про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є спадкоємці, які прийняли спадщину. За відсутності таких спадкоємців відповідачем виступає територіальна громада в особі органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Указаний висновок викладений зокрема у постановах Верховного Суду від 25 березня 2020 року по справі № 140/871/16-ц (провадження № 61-38046св18), від 15 січня 2020 року по справі № 200/9984/16-ц (провадження № 61-11977св19) та від 03 жовтня 2018 року у справі № 2516/1356/12-ц (провадження № 61-28938св18).

Тобто, істотним моментом для правильного визначення суб`єктного складу відповідачів у таких правовідносинах є саме факт прийняття спадщини спадкоємцем, а не отримання ним свідоцтва про право на спадщину, як це розуміє апелянт.

Суд першої інстанції правильно встановив, що cпадкоємцем за заповітом, який у відповідності до ч. 3 ст. 1268 ЦК України прийняв спадщину ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , являється ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , і є належним відповідачем, а не Копичинецька міська рада, яка в даному випадку є неналежним відповідачем.

Отже, враховуючи зміст, характер відносин між учасниками справи та встановлені судом обставини справи, колегія суддів зазначає, що спір щодо визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини існує саме з ОСОБА_3 .

Неналежна сторона у цивільному процесі - це особа, стосовно якої суд встановив, що вона не є ймовірним суб`єктом тих прав, свобод, законних інтересів чи юридичних обов`язків, щодо яких суд повинен ухвалити рішення, і у зв`язку з цим необхідно в установленому порядку, за згодою позивача, провести її заміну або ухвалити рішення про відмову в позові.

Розпоряджаючись своїми правами на власний розсуд, позивач клопотань про заміну первісного відповідача належним відповідачем чи про залучення до участі у справі іншої особи як співвідповідача не заявляв.

Згідно з усталеною правовою позицією Великої Палати Верховного Суду пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Таким чином, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області від 25 жовтня 2023 року залишити без змін, оскільки висновки місцевого суду відповідають обставинам справи, узгоджуються з нормами матеріального права, які судом застосовані правильно, а доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.

Судові витрати за розгляд справи в судді апеляційної інстанції покласти на позивача в межах ним понесених.

Оскільки ухвалою суду апеляційної інстанції від 11 січня 2024 року було зупинено дію оскаржуваного рішення суду першої інстанції до закінчення його перегляду в апеляційному порядку, а колегія суддів дійшла висновку про те, що відсутні підстави для скасування судового рішення, яке переглядалось, тому дію рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області від 25 жовтня 2023 року слід поновити.

Керуючись ст. ст. 35, 259, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області від 25 жовтня 2023 року залишити без змін.

Поновити дію рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області від 25 жовтня 2023 року.

Судові витрати покласти на позивача в межах ним понесених.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлений 07 березня 2024 року.

Головуюча Н.М. Храпак

Судді: Б.О. Гірський

М.В. Хома