ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/4783/24
провадження № 2-з/753/54/24
У Х В А Л А

про забезпечення позову

"07" березня 2024 р. Дарницький районний суд міста Києва у складі: головуючого судді Мицик Ю.С., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Солода Романа Володимировича, про забезпечення позову у справі № 753/4783/24 за позовом ОСОБА_1 до 1. ОСОБА_2 , 2. ОСОБА_3 , про визнання недійсним одностороннього правочину та визнання недійсним договору дарування,-

ВСТАНОВИВ:

Представника позивача ОСОБА_1 - адвокат Солод Роман Володимирович у березні 2024 року звернувся до Дарницького районного суду міста Києва з позовом до 1. ОСОБА_2 , 2. ОСОБА_3 , в якому просить: визнати недійсним односторонній правочин - згоду, надану 01.07.2017 ОСОБА_1 своїй дружині ОСОБА_2 на дарування придбаної ними в період зареєстрованого шлюбу квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_3 , що викладена в заяві ОСОБА_1 від 01.07.2017 до Сьомої київської державної нотаріальної контори, посвідчений державним нотаріусом цієї контори Гасс В.Ю. та зареєстрованій в реєстрі за № 1-1208; визнати недійсним договір дарування квартири, що був укладений 01.07.2017 ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , посвідчений державним нотаріусом Сьомої київської державної нотаріальної контори Гасс В.Ю, та зареєстрованій в реєстрі за № 1-1209.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, зазначає, що 05.06.1976 між позивачем ОСОБА_1 та відповідачкою ОСОБА_2 було укладено шлюб, який зареєстрований Чабанською сільською радою Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 13. Під час перебування у шлюбі у подружжя народилась донька - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . За час перебування у шлюбі позивачем та відповідачем 1 було набуте спільне майно, зокрема: квартира АДРЕСА_1 . Подружнє життя у ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не склалося, внаслідок відсутності порозуміння та розбіжностей у поглядах на життєві та сімейні цінності, сторони втратили почуття взаємної любові і з вересня 2014 року фактично припинили шлюбно-сімейні відносини.

Після припинення шлюбних відносин відповідач ОСОБА_2 вмовила його подарувати дочці, ОСОБА_3 квартиру АДРЕСА_1 .

На початку листопада 2023 року позивач випадково почув уривок розмови між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , у якому йшлося про те, що ОСОБА_1 не є рідним батьком останньої. Позивач, надаючи згоду відповідачці ОСОБА_2 на дарування квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_3 , був впевнений, що остання є його рідною (біологічною) донькою. У разі спростування факту батьківства, оспорюваний правочин буде вважатися таким, що вчинений під впливом помилки, а тому будуть підстави для визнання його недійсним.

Разом із позовною заявою представник позивача адвокат Солод Роман Володимирович звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просить вжити заходи забезпечення позову шляхом: накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності відповідачу ОСОБА_3 . Реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майноЄ: 000.

Мотивуючи необхідність вжиття заходів забезпечення позову, позивач зазначає, що існує реальний ризик відчуження (продажу) відповідачем 2 квартири АДРЕСА_1 , що ускладнить виконання рішення суду, у разі задоволення позову. Такий арешт не позбавить права ОСОБА_3 володіти та користуватися квартирою, а лише обмежить право відповідача на розпорядження, що забезпечить збереження квартири у володінні даного відповідача до завершення розгляду позову і у разі його задоволення, дасть реальну можливість поновити права позивача як співвласника цієї ж квартири. При цьому, на думку позивача, застосування судом у даній справі саме такого виду забезпечення позову, як арешт, буде співмірним та адекватним.

Дослідивши матеріали справи та заяву про забезпечення позову, суд дійшов висновку про те, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до положень ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

За змістом наведених вище приписів умовою застосування заходів забезпечення позову є обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Тобто в кожному конкретному випадку, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суду належить встановити наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для ефективного захисту прав або інтересів позивача. При цьому відповідно до вимог частини 3 статі 12, частини 1 статті 81 ЦПК України обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника.

Види забезпечення позову визначені частиною першою статті 150 ЦПК України. Зокрема, згідно з пунктами 1, 2, 4 частини першої статті 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору.

Частиною третьою статті 150 ЦПК України передбачено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність заходів забезпечення позову передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості й адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів.

Крім цього, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Як встановлено судом, 01.07.2017 державним нотаріусом Сьомої київської державної нотаріальної контори Гасс В.Ю. засвідчено заяву ОСОБА_1 , в якій останній надав згоду на дарування його дружиною ОСОБА_2 придбаної ними в період зареєстрованого шлюбу квартири за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно з договором дарування, посвідченого державним нотаріусом Сьомої київської державної нотаріальної контори Гасс В.Ю. 01.07.2017, зареєстрованого в реєстрі №1-1209, дарувальник ОСОБА_2 передала безоплатно, а обдаровувана ОСОБА_3 прийняла у подарунок квартиру АДРЕСА_1 .

Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 05.02.2024 право власності на квартиру зареєстроване за ОСОБА_3 .

Суд вважає, що через ризик подальшого відчуження спірного нерухомого майна на користь третіх осіб, невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити ефективний захист прав позивача у випадку задоволення його позову та може призвести до того, що позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Те, що особа ще не вчинила дії, які могли би підтвердити намір відчужити це майно, не спростовує того, що у відповідача як одноосібного власника наявна можливість вільно розпоряджатись спірним нерухомим майно, якщо не вжити заходи забезпечення позову. Зокрема, таких висновків дійшла велика Палата Верховного Суду, ухвалюючи постанову від 15 вересня 2020 року у справі № 753/22860/17.

При вирішенні заяви про забезпечення позову суд враховує наявність зв`язку між арештом квартири та позовними вимогами, які пред`явлені позивачем, а також співмірність таких заходів, зокрема те, що арешт квартири, щодо якої між сторонами виник спір, не є позбавленням права власності та не призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідача, яке носить тимчасовий характер.

Беручи до уваги наведені норми процесуального законодавства, оцінивши відповідно до вимог статті 89 ЦПК України обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням вказаних вище критеріїв, суд дійшов висновку про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову.

Також, дослідивши матеріали заяви, суд дійшов висновку про відсутність на цій стадії розгляду справи підстав для застосування зустрічного забезпечення позову, з огляду на відсутність відомостей щодо можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову.

Керуючись статтями 2, 149, 152, 153, 258, 260 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Солода Романа Володимировича, про забезпечення позову у справі № 753/4783/24 - задовольнити.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000).

Стягувач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 реєстраційний номер облікової картки платника податків (РНОКПП): НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .

Боржник: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків (РНОКПП): НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Копію ухвали направити для виконання до Дарницького відділу державної виконавчої служби України у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) адреса: вул. Костянтина Заслонова, буд. 16 м. Київ, 02099.

Ухвала про забезпечення позову є виконавчим документом і підлягає негайному виконанню у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк пред`явлення до виконання ухвали суду про забезпечення позову - три роки.

Суддя Ю.С. Мицик