РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2024 року

м. Рівне

Справа № 569/16670/23

Провадження № 22-ц/4815/92/24

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Гордійчук С.О.,

суддів: Боймиструка С.В., Шимківа С.С.,

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1

відповідач: Комунальне підприємство «Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» Рівненської обласної ради,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_2

розглянув в порядку письмового провадження в м. Рівне апеляційну скаргу представника Комунального підприємства «Обласний центр екстреної медичної допомоги адвоката Грицай І.О. на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 29 вересня 2023 року, ухвалене в складі судді Ковальова І.М., дата складання повного тексту рішення не вказана, у справі № 569/16670/23

в с т а н о в и в :

У вересні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до КП «Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» Рівненської обласної ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди заподіяної внаслідок ДТП.

Позов мотивовано тим, що 15.02.2023 року в м. Рівне на перехресті вулиць Соборна-Міцкевича-Чорновола водій ОСОБА_2 керуючи автомобілем «Pegeot Boxer», д.н. НОМЕР_1 порушив п.п. 1.5, 2.3 Б, 3.1, 8.7.3 е ПДР України та допустив зіткнення із автомобілем «Opel Astra» на транзитних номерах НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 , який рухався по вул. Соборній по головній дорозі. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди належний позивачу автомобіль зазнав значних механічних пошкоджень (був фізично знищений), у зв`язку з чим йому завдано матеріальний збиток у розмірі 321527,46 грн.

На момент ДТП цивільна відповідальність винуватця ДТП була застрахована у НАСК «ОРАНТА» згідно страхового Полісу №AT2746019, вказаний автомобіль належить (перебуває на балансі) КП «ОЦЕМД та MK» POP. Уповноваженою особою НАСК «ОРАНТА» проведено огляд автомобіля марки «Opel Astra» т.р.н. НОМЕР_2 , та встановлено суму страхового відшкодування у розмірі максимального ліміту страхової виплати за Полісом №АТ2746019 у розмірі 130 000,00 гривень.

Посилаючись на наведене та положення статті 1194 ЦК України, позивач просив стягнути з КП «ОЦЕМД та MK» POP різницю між фактичним розміром майнової шкоди та страховою виплатою у розмірі 142004,04 грн, 12300 грн. витрат понесених на проведення експертизи, а також 15 000,00 грн на відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 29 вересня 2023 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» Рівненської обласної ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, стягнення понесених судових витрат задоволено.

Стягнуто з Комунального підприємства "Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф" Рівненської обласної ради на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відшкодування матеріальної шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та витрат на проведення судової автотоварознавчої експертизи у сумі 154 304,04 гривні, на відшкодування моральної шкоди в сумі 15 000,00 гривні та понесені судові витрати по справі, а саме сплачений судовий збір в розмірі 1693,04 грн. та витрати на професійну правову (правничу) допомогу в розмірі 20 000 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідач посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволені позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом не враховано, що визначена експертом ринкова вартість автомобіля у розмірі 321 527,46 грн, в той час, як вказаний автомобіль позивачем придбано за 141420 грн., що ставить під сумнів належність та допустимім висновку експерта. Крім того, в матеріалах справи відсутні докази відшкодування позивачу страхового відшкодування у сумі 130000 грн.

Також заявник зазначає, що розмір моральної шкоди є завищений виходячи із принципів розумності та справедливості та не підтверджений жодними доказами.

Крім того, позивач не надав належних та допустимих доказів про понесені ним витрати на правову допомогу відповідно до вимог законодавства, а саме позивач не надав суду складеного та узгодженого між сторонами договору про надання правової допомоги акта про надану правову допомогу з описом робіт та доказів того, що такі роботи прийняті замовником послуг відповідно до частини третьої статті 137 ЦПК України.

Вказує на порушення судом норм процесуального права, оскільки суд до закінчення строку на подання відзиву на позовну заяву розглянув справу по суті.

У відзиві на апеляційного суду позивач заперечує доводи останньої просить рішення суду залишити без зміни, а апеляційну скаргу без задоволення.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Відповідно до частин 1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким вимогам судове рішення в повній мірі не відповідає.

Установлено, що 15.02.2023 року в м.Рівне на перехресті вулиць Соборна-Міцкевича-Чорновола водій ОСОБА_2 керуючи автомобілем «Pegeot Boxer», д.н. НОМЕР_1 порушив п.п. 1.5, 2.3 Б, 3.1, 8.7.3 е ПДР України та допустив зіткнення із автомобілем «Opel Astra» на транзитних номерах НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 , який рухався по вул. Соборній в м. Рівне по головній дорозі. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Здолбунівського районного суду Рівненської області від 29.05.2023 р. у справі №562/1100/23, яка набрала законної сили 09.06.2023 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, що спричинило пошкодження транспортного засобу та звільнено від адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП за малозначністю, обмежившись усним зауваженням.

На момент ДТП цивільна відповідальність винуватця ДТП була застрахована у НАСК «ОРАНТА» згідно страхового Полісу №AT2746019, вказаний автомобіль належить (перебуває на балансі) КП «ОЦЕМД та MK» POP.

Уповноваженою особою НАСК «ОРАНТА» проведено огляд автомобіля марки «Opel Astra» т.р.н. НОМЕР_2 , та встановлено суму страхового відшкодування у розмірі максимального ліміту страхової виплати за Полісом №АТ2746019 у розмірі 130 000,00 гривень.

Відповідно до висновку експерта № 355.23ЕД судової автотоварознавчої експертизи від 21.06.2023р.: вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля Opel Astra, ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_4 , пошкодженого в ДТП 15.02.2023 року, станом на момент ДТП, становить: 321 527,46 грн.; ринкова вартість автомобіля Opel Astra, ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_4 з врахуванням пошкоджень наявних після ДТП 15.02.2023 року, станом на момент ДТП, становить: 49 523,42 грн.

Автомобіль є фізично знищеним і відновлювати його є економічно недоцільно.

Вказаним вище висновком судового експерта також встановлено, що вартість автомобіля до ДТП складала 321 527,46 грн.

Вартість проведено експертного дослідження становить 12300 грн.

Порядок визначення шкоди, заподіяної джерелом підвищеної небезпеки, врегульовано главою 82 ЦК України, крім того, відповідні роз`яснення надано у постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року № 6, відповідно до яких при визначенні розміру шкоди враховується розмір майнової шкоди, спричиненої майну або особистим немайновим правам потерпілого.

Під шкодою, що має бути відшкодована, розуміють знешкодження або зменшення блага потерпілого внаслідок порушення його матеріальних прав або приниження нематеріальних благ (життя, здоров`я тощо).

Частиною першою статті 1166, частиною першою статті 1167 ЦК України передбачено право юридичної та фізичної особи на відшкодування майнової шкоди, завданої неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи; шкоди, завданої майну фізичної або юридичної особи; моральної шкоди, завданої фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю.

Відповідно до частини першої статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

За змістом зазначеної норми закону обов`язок відшкодування шкоди у особи, яка застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, виникає у разі недостатності страхового відшкодування для повного відшкодування завданої нею шкоди.

Вказаний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 09 грудня 2020 р.

Порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано статтею 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який згідно зі статтею 8 ЦК України (аналогія закону) може застосовуватись не лише страховиком, а й іншими особами, які здійснюють діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, та відповідають за завдану шкоду.

Згідно з пунктом 30.2 статті 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якщо транспортний засіб вважається фізично знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця ДТП.

Транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим, а власник транспортного засобу згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним.

Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з експертизою, проведеною відповідно до вимог законодавства, витрати на ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до ДТП. Отже, якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця ДТП.

Зазначені висновки викладено у постанові Верховного Суду від 21 липня 2022 року у справі № 752/13375/19.

Отже, за замістом даної норми, позивач має право на відшкодування шкоди у вигляді різниці між вартістю автомобіля «Opel Astra» до та після ДТП за вирахуванням сплаченого йому страхового відшкодування.

Згідно з частиною другою статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Встановлено, що вартість ремонту пошкодженого автомобіля «Opel Astra» т.р.н. НОМЕР_2 відповідає ринковій вартості автомобіля до ДТП 321 527,46 грн. Ринкова вартість автомобіля після ДТП складає 49523,42 грн.

Отже автомобіль є фізично знищеним.

Встановивши, що шкода, завдана внаслідок ДТПІ з вини водія ОСОБА_2 , який перебуваючи у трудових відносинах з відповідачем керував автомобілем швидкої допомоги «Pegeot Boxer» д.н. НОМЕР_1 , який перебуває у володінні (власності) роботодавця КП «ОЦЕМД та MK» POP, дійшов правильного висновку що така шкода відшкодовується саме володільцем цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм.

Разом з тим, визначаючи розмір заподіяної позивачу майнової шкоди, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню майнова шкода у розмірі розмірі 142004,04 грн (різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди) + 12300 грн. витрат понесених на проведення експертизи .

Висновок експерта №355.23ЕД судової автотоварознавчої експертизи від 21.06.2023 року за змістом відповідає вимогам Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність» та наказу Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України «Про затвердження методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів» від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за № 1074/8395).

Відповідачем розмір заподіяної шкоди не спростовано.

Доводи апеляційної скарги про завищену ринкову вартість автомобіля до ДТП , оскільки у договорі купівлі вказаного автомобіля вказано, що ОСОБА_1 придбав автомобіль за 141420 грн не заслуговують на увагу, оскільки представник відповідача помилково ототожнює ціну купівлі автомобіля, вказану у договорі, із реальною вартістю автомобіля до ДТП, оскільки ціна у договорі це довільно, на власний розсуд та погодження сторін, визначена ціна купівлі автомобіля, яка ніяким чином не є доказом його вартості на момент ДТП.

Відповідач своїм правом заявляти клопотання, подавати докази не скористався. Клопотання про призначення повторної судової-товарознавчої експертизи не заявляв. Будь які докази на спростування вартості пошкодженого автомобіля до ДТП та після ДТП суду не надав.

Відповідно до частини третьої статті 12 та частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини першої, другої статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року).

У пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що суд має врахувати характер та обсяг заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, ступінь вини відповідача у кожному конкретному випадку, а також інші обставини, зокрема, характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках.

Ураховуючи глибину фізичних та душевних страждань позивача внаслідок пошкодження належного йому майна, ступінь вини відповідача, та із застосуванням принципів розумності і справедливості суд дійшов правильного висновку про стягнення з відповідача на відшкодування моральної шкоди 15000 грн.

Разом з тим, апеляційний суд погоджується з доводами апеляційної скарги щодо неправомірного стягнення з відповідача витрат на правову допомогу з таких підстав.

Відповідно до частини першої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

У справі, яка переглядається, установлено, що до закінчення судових дебатів у справі представник відповідача адвокат Тарасюк Ю.М. будь яких доказів (договорів, рахунків тощо) суду не надав, а зробив заяву, що подасть докази на підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу протягом п`яти днів.

За таких обставин, у суду першої інстанції не було правових підстав для вирішення питання про розподіл витрат понесених позивачем на правничу допомогу без подання стороною доказів понесених витрат.

За таких обставин, рішення в цій частині підлягає скасуванню.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а зводяться лише до переоцінки доказів, яким судом першої інстанції надано належну правову оцінку та до тлумачення норм права на розсуд апелянта, однак при цьому не ґрунтуються на нормах діючого законодавства та жодним чином не спростовують висновків суду, викладених в рішенні.

Відповідно до п. 3 і п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З огляду на викладене відповідно до ч.13ст.141ЦПК України відсутні підстави для зміни розподілу судових витрат.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника Комунального підприємства «Обласний центр екстреної медичної допомоги адвоката Грицай І.О. задовольнити частково.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 29 вересня 2023 року в частині стягнення 20 000 грн витрат на правничу допомогу скасувати.

Рішення в частині стягнення матеріальної та моральної шкоди залишити без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складений 08 лютого 2024 року.

Головуючий : Гордійчук С.О.

Судді : Боймиструк С.В. Шимків С.С.