П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2024 року м. Київ

Справа №758/9304/22

Провадження № 22-ц/824/6130/2024

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Стрижеуса А.М.

суддів: Поливач Л.Д., Шкоріної О.І.

сторони: позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку письмового провадженнями за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Подільського районного суду м. Києва від 19 жовтня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2022 року до Подільського районного суду міста Києва звернулась ОСОБА_1 з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітніх дочок ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які продовжують навчання, у розмірі 5000 грн. щомісячно, починаючи стягнення з 12 жовтня 2022 року і до досягнення ними 23 років.

В обґрунтування позову зазначила, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, від якого сторони мають доньок ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які на даний час є повнолітніми, але продовжують навчання на 1 курсі у Національному університеті «Києво-Могилянська академія» на факультетах гуманітарних наук та соціальних наук і соціальних технологій, відповідно. Діти проживають з позивачкою та перебувають на її утриманні, відповідач добровільно матеріальної допомоги дітям не надає, є працездатним, працює та отримує заробітну плату, у зв`язку з чим має можливість сплачувати аліменти на утримання дітей, які продовжують навчання.

У відповідності до ст. 178 ЦПК України, відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позову.

В обґрунтуванням заперечень зазначив, що з 24.09.2010 року перебуває у шлюбі з ОСОБА_5 , яка є інвалідом ІІ групи за загальним захворюванням, перебуває на обліку КП «Волинський обласний медичний центр онкології», а тому всі кошти він витрачає на лікування дружини від онкозахворювання. Станом на сьогоднішній день він не може надавати матеріальну допомогу повнолітнім дітям, які продовжують навчання, оскільки лікування його дружини ОСОБА_5 потребує занадто великих фінансових витрат, яких позивач не має. Витрачаються значні суми для того, щоб дружина позивача одужала та могла вести звичний спосіб життя. Крім цього, вказав, що він також за станом здоров`я потребує оперативного втручання, однак не може дозволити собі лікування через відсутність коштів. При цьому просив врахувати, що рішенням Подільського районного суду міста Києва від 12 серпня 2022 року припинено стягнення аліментів з нього на користь позивачки у зв`язку з неможливістю їх сплачувати.

21 жовтня 2022 року ухвалою судді Подільського районного суду міста Києва відкрито провадження у вказаній справі, та призначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Рішенням Подільського районного суду міста Києва від 19 жовтня 2023 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів залишено без задоволення.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, в якій вона просить рішення Подільського районного суду міста Києва від 19 жовтня 2023 року скасувати та ухвалити нове рішення яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції було неправильно встановлено обставини, які мають значення для справи, внаслідок неправильного дослідження та оцінки доказів, а також порушення норм процесуального права.

Обґрунтовує вимоги апеляційної скарги тим, що суд безпідставно відмовив у задоволення клопотання про витребування доказів. Вказує, що відповідачем в інтересах дружини було отримано грошову позику на суму 205 000,00 грн. З метою перевірки наявної можливості ОСОБА_6 надати кошти відповідачу, представником скаржниці було подане клопотання про витребування доказів. Зокрема, представник скаржниці просив витребувати у Луцькій державній податковій інспекції Головного управління ДПС у Волинській області довідки про джерела та суми отриманих доходів за 2021 - 2022 роки ОСОБА_6 .. Зазначає, що суд першої інстанції відмовив у задоволенні клопотання, мотивуючи своє рішення тим, що докази, які вказані у клопотанні не є необхідними для вирішення вказаної справи. Однак вказаним, на думку скаржниці, суд першої інстанції не з`ясував обставини щодо можливості отримання відповідачем від сторонньої для нього особи при наявній у відповідача заробітної плати у 12 000, 00 грн.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17 листопада 2023 року справу передано судді-доповідачу.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 28 листопада 2023 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Поділського районного суду м. Києва від 19 жовтня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 01 лютого 2024 року справу призначено до розгляду без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просив апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. Вказував на те, що аргументи апеляційної скарги не спростовують законність і обгрунтованість оскаржуваного судового рішення.

Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Порядок розгляду справи судом апеляційної інстанції встановлено статтею 368 ЦПК України, частина перша якої встановлює, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Ураховуючи те, що справа в силу своїх властивостей є малозначною, розгляд справи Київським апеляційним судом здійснюється в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Частинами першою-третьою статті 367 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, врахувавши аргументи, наведені у відзиві на апеляційну скаргу, колегія суддів дійшла до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, апеляційний суд виходить з наступного.

Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України).

Статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати таку матеріальну допомогу.

Згідно статті 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).

Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.

При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

Також при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

У справі, яка переглядається, судом установлено, сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох дочок ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії НОМЕР_1 та серї НОМЕР_2 , виданими 12 березня 2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві. Діти на даний час досягли повноліття.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є студенткою 1 курсу за освітнім рівнем «Бакалавр» Національного університету «Києво-Могилянська академія» за спеціальністю «Історія та археологія» денної форми навчання, за договором, що підтверджується довідкою № 127 від 05 жовтня 2022 року. Термін навчання з 03 жовтня 2022 року по 28 червня 2026 року.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є студенткою 1 курсу за освітнім рівнем «Бакалавр» Національного університету «Києво-Могилянська академія» за спеціальністю «Соціальна робота» денної форми навчання, за контрактом, що підтверджується довідкою №65 від 06 жовтня 2022 року. Термін навчання з 03 жовтня 2022 року по 01 липня 2026 року.

Діти проживають разом з матір`ю, що не заперечується сторонами.

Позивачка, обґрунтовуючи свої позовні вимоги про стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітніх доньок, які продовжують навчання у розмірі 5000 грн. посилалася на те, що відповідач інших дітей не має, аліментів не сплачує та має можливість надати грошову допомогу на утримання дітей.

Однак на підтвердження вказаних обставин позивачкою не надано доказів про можливість відповідача надавати матеріальну допомогу донькам, в період навчання, у вказаному розмірі.

Досліджуючи питання щодо можливості батьком надавати матеріальну допомогу дітям, що продовжують навчання у формі сплати аліментів, у сумі, що заявлена у позовній заяві, судом першої встановлено наступне.

ОСОБА_2 з 01.09.2005 року по 16.08.2023 року працював в Київській міській філії АТ «Укртелеком», що підтверджується довідкою від 15.02.2023 року, виданою директором департаменту управління персоналом та організаційного розвитку КМФ АТ «Укртелеком» та копією трудової книжки останнього. При цьому, посадовий оклад ОСОБА_2 становив 12 000 грн, а з лютого 2023 року по квітень 2023 року він отримав заробітну плату в сумі 36841,61 грн. (довідка від 29.05.2023).

З 17.08.2023 року ОСОБА_2 працює на посаді касира відділу касових операцій ТОВ «Свіфт Гарант», посадовий оклад останнього становить 6 800 грн., що підтверджується довідкою від 23.08.2023 року, виданою директором ТОВ «Свіфт Гарант». Про прийняття ОСОБА_2 на роботу на вказану посаду в ТОВ «Свіфт Гарант» міститься запис у трудовій книжці останнього.

Згідно довідки від 18.09.2023 року, за період з 17.08.2023 року по 18.09.2023 року, ОСОБА_2 отримав дохід в сумі 4 388, 27 грн.

Крім цього, судом встановлено, що 24.09.2010 року позивач зареєстрував шлюб з ОСОБА_5 .

Згідно з копією пенсійного посвідчення серії НОМЕР_3 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 має ІІ групу, за загальним захворюванням.

Відповідно до копій епікризів від 11.06.2020 року та від 09.04.2021 року ОСОБА_5 перебуває на обліку КП «Волинський обласний медичний центр онкології».

Крім цього, відповідачем долучено копії описів медичних досліджень дружини ОСОБА_5 , копії чеків та квитанцій про оплату медичних послуг, купівлю медичних препаратів, необхідних для її лікування.

Також судом першої інстанції взято до уваги рішення Подільського районного суду міста Києва від 12 серпня 2022 року, яким припинено стягнення аліментів починаючи з 20.01.2022 року, які стягуються з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1 у розмірі 1/8 частини від всіх видів його доходів, щомісячно, починаючи з 19.07.2010 року до досягнення ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 повноліття і за умови їх проживання з ОСОБА_1 . Рішення суду набрало законної сили.

Крім цього, вказаним рішенням суду встановлено, що ОСОБА_2 не може надавати матеріальну допомогу ОСОБА_1 , оскільки утримує дружину-інваліда, яка хворіє на тяжке захворювання та її лікування потребує занадто великих фінансових витрат.

Відмовляючи у задоволенні позову, судом першої інстанції вірно встановлено фактичні обставини справи та дано правильну оцінку наявним доказам.

Відносно посилань скаржниці щодо відмови судом першої інстанції позивачу у задоволенні клопотання про витребування у ДПС у Волинської області інформації про суми отриманих доходів ОСОБА_6 , в зв`язку з тим, що ця інформація стосується предмета спору, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до положень ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з п.2 ч.2 ст. 84 ЦПК України у клопотанні про витребування доказів повинно бути зазначено обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати.

Суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні клопотання про витребування доказів, оскільки інформація, яка стосувалася доходів ОСОБА_6 , яка є стороною укладення договору позики, не могла підтвердити або спростувати обставини, якими відповідач заперечував проти позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не впливають на їх правильність.

Норми матеріального та процесуального права відповідно до спірних правовідносин, застосовані правильно.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд дійшов до висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду без змін.

Керуючись ст.ст.268, 367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Подільського районного суду м. Києва від 19 жовтня 2023 року залишити без змін.

Постанова Київського апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня вручення такого судового рішення лише з підстав, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач: А.М. Стрижеус

Судді: Л.Д. Поливач

О.І. Шкоріна