ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1650/24 Справа № 198/80/21 Суддя у 1-й інстанції - Жмуд Н. М. Суддя у 2-й інстанції - Барильська А. П.
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Барильської А.П.,

суддів: Демченко Е.Л., Макарова М.О.

за участю секретаря судового засідання: Кругман А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «АКТИВ - РЗ» на рішення Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області від 14 листопада 2023 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агріколь-Самара» про розірвання договору оренди земельної ділянки, -

В С Т А Н О В И В :

У березні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агріколь-Самара» (далі - ТОВ «Агріколь-Самара») про розірвання договору оренди земельної ділянки.

В обґрунтування позову посилалася на те, що вона є власницею земельної ділянки площею 9,681 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером :04:002:0224, розташованої на території Юр`ївської селищної ради Дніпропетровської області. 07 травня 2014 року між позивачем, в особі представника ОСОБА_2 та ТОВ «Агріколь-Самара» було укладено договір оренди земельної ділянки строком на 15 років, інше речове право за яким було зареєстровано Павлоградським міськрайонним управлінням юстиції Дніпропетровської області 10 липня 2014 року, номер запису про інше речове право 6289001. Пунктом 3.1 Договору передбачено, що орендна плата за один календарний рік складає 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки у відповідності із чинним законодавством та сплачується в строк з вересня по грудень кожного календарного року користування за такий рік, за бажанням Орендодавця в грошовій або натуральній формі. Однак орендна плата за Договором не сплачувалася за 2018, 2019 та 2020 роки, що є істотним порушенням умов Договору, тому просила суд ухвалити рішення, яким розірвати договір оренди земельної ділянки площею 9,6810 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Юр`ївської селищної ради Дніпропетровської області, кадастровий номер :04:002:0224, укладений 07 травня 2014 року між нею та ТОВ «Агріколь-Самара», а також стягнути з відповідача всі судові витрати.

Рішенням Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області від 14 листопада 2023 року позов задоволено. Вирішено питання відносно судових витрат.

В апеляційній скарзі Товариство з обмеженою відповідальністю «АКТИВ - РЗ» (далі - ТОВ «АКТИВ РЗ»), особа яка не брала участі у справі, посилаючись на те, що рішенням суду порушуються їх права, просить скасувати рішення суду першої та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що 01 листопада 2023 року між ТОВ "ФК"Капітал-Дніпро" та ними укладено договір купівлі-продажу, відповідно до якого до них перейшло право оренди спірної земельної ділянки. Наголошують на тому, що вони є орендарями спірної земельної ділянки з 10 листопада 2023 року. Вказували, що суд у рішення посилається на умови договору, які не відповідають дійсним умовам договору. Матеріали даної справи свідчать про ухилення позивачки від належного виконання умов договору, зокрема, в частині отримання орендної плати.

06 лютого 2024 року від позивачки ОСОБА_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому вона зазначаючи про законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, просила залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення. Вказувала про те, що апелянт вважає, що так як на час ухвалення рішення суду першої інстанції він був зазначений в якості орендаря в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, то оскаржуваним рішенням суду були порушені його права та законні інтереси, як орендаря. Однак, з такою позицією погодитись не можна.

Так, 23 листопада 2023 року позивачкою було подано до Міністерства юстиції України скаргу на рішення державного реєстратора та приватного нотаріуса, яка була зареєстрована під №СК-4840-23. Наказом Міністерства юстиції України № 164/5 від 18 січня 2024 року, крім іншого, було вирішено наступне: скарги ОСОБА_3 , ОСОБА_1 від 23 листопада 2023 року задовольнити; визнати прийнятими з порушенням Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та анулювати рішення від 14 лютого 2022 року № 63423851, від 16 лютого 2022 № 63487591 державного реєстратора Виконавчого комітету Юр`ївської селищної ради Дніпропетровської області Боднар М.А. від 08 листопада 2023 року №70123015, від 16 листопада 2023 року №70246181 ПН ДМНО Дніпропетровської області Шрамової В.М.; анулювати державному реєстратору Виконавчого комітету Юр`ївської селищної ради Дніпропетровської області Боднар М.А. та ПН ДМНО Дніпропетровської області Шрамовій В.М. доступ до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги ТОВ «АКТИВ РЗ» колегія суддів вважає, що апеляційне провадження у справі слід закрити, з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.17 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно з п.8 ч.3 ст.129 Конституції України однією з основних засад судочинства в Україні є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Конституційний Суд України у Рішенні від 11 грудня 2007 року №11-рп/2007 зазначив, що реалізацією права особи на судовий захист є можливість оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій. Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина (абзац третій підпункту 3.1 пункту 3 мотивувальної частини).

Конституційні гарантії захисту прав і свобод людини і громадянина в апеляційній та касаційній інстанціях конкретизовано в главах 1,2 розділу V ЦПК України, де врегульовано порядок і підстави для апеляційного та касаційного оскарження рішень і ухвал суду в цивільному судочинстві.

Відповідно до ч.1 ст.352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Правом на апеляційне оскарження судових рішень з перевірки законності і обґрунтованості рішень та ухвал суду першої інстанції, наділені, зокрема: особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов`язки. Зазначені особи можуть подати апеляційну скаргу, якщо рішенням суду безпосередньо вирішено питання про їх права або про їх обов`язки. Отже, за загальним правилом, у цих осіб відсутні правові підстави для апеляційного оскарження ухвал суду (оскільки ухвалами не вирішуються питання про спірні права та обов`язки). Однак разом з цим, особи, які не брали участь у справі, можуть оскаржити ухвалу суду лише у випадках, якщо відповідно до неї їх зобов`язано вчинити певні дії або утриматися від них, і це порушує права або інтереси цієї особи. Тобто, особи, які не брали участі у справі мають право оскаржити в апеляційному порядку лише ті судові рішення, які безпосередньо встановлюють, змінюють або припиняють права або обов`язки цих осіб.

Вказані норми процесуального закону встановлюють порядок та спосіб апеляційного оскарження судового рішення, який можливий у тому разі, коли суд вирішив питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, які не брали участі у справі.

Суд апеляційної інстанції може захистити право особи, яка не брала участі у справі, лише у разі якщо суд першої інстанції вирішив питання про її права та обов`язки. Відсутність хоча б однієї з умов надання судового захисту суб`єктивного права виключає можливість задоволення матеріально-правових вимог особи. Інше б суперечило основному завданню цивільного судочинства, - захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

На стадії апеляційного провадження, під час якої вирішується питання про можливість прийняття апеляційної скарги особи, що не брала участі у справі, та яка вважає, що ухваленим рішенням порушені її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, суд апеляційної інстанції установлює, чи дійсно мало місце порушення таких прав, свобод, інтересів та обов`язків у зв`язку із ухваленим рішенням, та в залежності від установленого вчиняє відповідні процесуальні дії.

Після прийняття апеляційної скарги особи, яка не брала участі у справі, суд апеляційної інстанції з`ясовує, чи прийнято оскаржуване судове рішення безпосередньо про права, інтереси та (або) обов`язки скаржника і які конкретно.

Системний аналіз наведених процесуальних норм свідчить про те, що суд апеляційної інстанції лише в межах відкритого апеляційного провадження має процесуальну можливість зробити висновок щодо вирішення чи не вирішення судом першої інстанції питань про права та інтереси особи, яка не брала участі в розгляді справи судом першої інстанції.

З матеріалів справи вбачається, що позивачці ОСОБА_1 відповідно до Державного акта серії ІІ-ДП № 120231, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 4052 від 12 квітня 2002 року, належить земельна ділянка, розташована на території Юр`ївської селищної ради, з кадастровим номером :04:002:0224, площею 9,681 га., цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, номер запису про право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 6288630.

07 травня 2014 року між ОСОБА_1 (власник земельної ділянки, орендодавець) в особі представника ОСОБА_2 та ТОВ ТОВ «Агріколь-Самара» (орендар) укладено договір оренди вказаної земельної ділянки, за умовами якого орендодавець передав в оренду відповідачу належну йому на праві власності земельну ділянку. Цього ж дня сторони уклали додаткову угоду до договору оренди в частині визначення порядку сплати орендної плати.

02 лютого 2015 року здійснено державну реєстрацію речового права оренди земельної ділянки з кадастровим номером :04:002:0224 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису про інше речове право 6288630.

За змістом пунктів 3.1. та 5.2.3. договору (з додатковою угодою) відповідач взяв на себе зобов`язання виплачувати орендну плату в строк до 31 жовтня відповідного року користування за такий рік за згодою сторін у грошовій або натуральній формі за умови, що вказана сума не є нижчою за 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

В пункті 3.6. договору закріплено, що у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, до орендаря застосовується відповідальність, встановлена п. 7.1. цього договору, який в свою чергу передбачає, що за невиконання або неналежне виконання цього договору сторони несуть відповідальність відповідно до закону та цього договору.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що позивачкою доведено та з матеріалів справи встановлено, істотне систематичне порушення умов спірного договору оренди земельної ділянки та його прав, оскільки відповідачем умови договору оренди землі належним чином не виконуються, орендна плата своєчасно не сплачується, що свідчить про ухилення відповідача від виконання зобов`язань зі сплати орендної плати за користування земельною ділянкою у визначений договором термін. Факт систематичного порушення договору оренди земельної ділянки щодо внесення орендної плати є вичерпною підставою для розірвання такого договору, про що свідчить усталена судова практика Верховного Суду, яку слід урахувати при застосуванні норми права відповідно до вимог ч.4 ст.263 ЦПК.

Відповідачем у даній справі є саме ТОВ «Агріколь-Самара».

Апелянт ТОВ «АКТИВ- РЗ», особа яка не брала участі у справі, посилаючись на те, що рішенням порушуються їх права, просить скасувати рішення суду першої та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Втім до апеляційної скарги не додано жодних належних та допустимих доказів порушення їх прав.

Натомість, як вбачається із матеріалів справи, 08.02.2022 року між відповідачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпро» було укладено договір про встановлення довірчої власності, інше речове право за яким було зареєстровано державним реєстратором виконавчого комітету Юр`ївської селищної ради Дніпропетровської області, 09.02.2022 року, номер запису про інше речов6е право 46673905 ( рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер : 63423851 від 14.02.2022), за яким відповідач передав ТОВ «Фінансова компанія «Капітал-Дніпро» право оренди спірної земельної ділянки. 08.11.2023 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Шрамовою В.М. було прийнято рішення за № 70123015 про припинення права довірчої власності на право оренди спірної земельної ділянки за ТОВ «Фінансова компанія «Капітал Дніпро» у зв`язку з переходом права оренди до апелянта на підставі договору купівлі-продажу від 01.11.2023 року.

23 листопада 2023 року позивачкою було подано до Міністерства юстиції України скаргу на рішення державного реєстратора та приватного нотаріуса. Наказом Міністерства юстиції України № 164/5 від 18 січня 2024 року, скарги ОСОБА_3 , ОСОБА_1 від 23 листопада 2023 року задоволені. Визнано прийнятими з порушенням Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та анулювано рішення від 14 лютого 2022 року № 63423851, від 16 лютого 2022 № 63487591 державного реєстратора Виконавчого комітету Юр`ївської селищної ради Дніпропетровської області Боднар М.А. від 08 листопада 2023 року №70123015, від 16 листопада 2023 року №70246181 ПН ДМНО Дніпропетровської області Шрамової В.М.; вирішено анулювати державному реєстратору Виконавчого комітету Юр`ївської селищної ради Дніпропетровської області ОСОБА_4 та ПН ДМНО Дніпропетровської області Шрамовій В.М. доступ до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Таким чином, з матеріалів справи колегією суддів встановлено, що станом на сьогоднішній день орендарем земельної ділянки з кадастровим номером :04:002:0224, власником якої є ОСОБА_1 , є саме відповідач ТОВ «Агріколь-Самара», на підставі договору оренди земельної ділянки від 07 травня 2014 року, інше речове право, за яким було зареєстровано Павлоградським міськрайонним управлінням юстиції Дніпропетровської області від 10 липня 2014 року, номер запису про інше речове право 6289001, що підтверджується Інформацією з ДРРПНМ № 364509860 від 05 лютого 2024 року. Тобто, ТОВ «Актив-РЗ» не вважається таким, що набуло прав та обов`язків орендаря за договором оренди земельної ділянки з кадастровим номером :04:002:0224.

Таким чином апелянт не є орендарем спірної земельної ділянки та в рамках даної справи питання про його права, свободи, інтереси та (або) обов`язки не вирішувались.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ «АКТИВ - РЗ» на рішення Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області від 14 листопада 2023 року слід закрити.

Закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ТОВ «АКТИВ - РЗ» не може вважатись порушенням принципу доступу до правосуддя та права на судовий захист, що передбачено, поряд з процесуальними нормами, статтею 129 Конституції України та статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Керуючись ст.ст.362,368 ЦПК України, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «АКТИВ - РЗ» на рішення Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області від 14 листопада 2023 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агріколь-Самара» про розірвання договору оренди земельної ділянки закрити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 08 лютого 2024 року.

Головуючий: А.П. Барильська

Судді: Е.Л. Демченко

М.О. Макаров