Житомирський апеляційний суд
Справа №285/3859/23 Головуючий у 1-й інст. Михайловська А.В.
Категорія 82 Доповідач Борисюк Р. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2024 року

Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Борисюка Р.М.,

суддів Павицької Т.М., Трояновської Г.С.,

з участю секретаря

судового засідання Гарбузюк Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу № 285/3859/23 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Житомиргаз збут» про захист прав споживача та зобов`язання вчинити дії,

за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Житомиргаз збут» на рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 07 листопада 2023 року, ухвалене під головуванням судді Михайловської А.В. у м. Звягелі,

в с т а н о в и в :

У червні 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду із даним позовом, в якому просила зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Житомиргаз збут» (надалі ТОВ «Житомиргаз збут», Товариство) скасувати безпідставно нараховану заборгованість у розмірі 1736,17 грн за надані послуги з постачання природного газу за адресою: АДРЕСА_1 , особовий рахунок № НОМЕР_1 .

Позов мотивувала тим, що вона є споживачем послуги з постачання природного газу за вказаною адресою. З 2018 року у квартирі ніхто не проживає, а тому споживання газу майже не відбувається. Лише при надто низькій температурі в опалювальний період вона використовує природний газ для обігріву квартири. При цьому, до лютого 2022 року вона вчасно передавала показники газового лічильника. Проте, з початком широкомасштабної збройної агресії рф проти України їй довелося виїхати на деякий час за кордон, відтак передати показники у лютому та березні 2022 року вона не змогла. Разом з тим, відповідач нарахував їй вартість споживання природного газу до березня 2022 року на суму 1100,31 грн та за березень 2022 року на суму 640,16 грн. Вона не погоджується із нарахованими їй об`ємами спожитого природного газу за даний період. У травні 2023 року вона звернулася до відповідача з проханням скасувати їй неіснуючий борг, проте останній відмовив, тому вона звернулася до суду з даним позовом.

Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 07 листопада 2023 року позов задоволено та вирішено питання розподілу судових витрат.

У поданій апеляційній скарзі ТОВ «Житомиргаз збут», посилаючись на порушення місцевим судом норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволення позову відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення є незаконним та необґрунтованим, оскільки ухвалено з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, а висновки суду не відповідають обставинам справи.

Зокрема, судом не взято до уваги норми Закону України «Про ринок природного газу» та Кодекс газорозподільних систем.

ТОВ «Житомиргаз збут», як сторона договору постачання природного газу побутовому споживачу, здійснює лише обчислення, тобто математичні розрахунки з наданими йому числовими значеннями об`єму спожитого газу, що визначені Оператором ГРМ, які є обов`язковими для нього, як постачальника, у взаємовідносинах з споживачем. Відповідна позиція підтверджується постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 15.09.2021 року у справі № 487/2997/19.

ТОВ «Житомиргаз збут» зазначає, що не має змоги виконати коригування об`єму природного газу по особовому рахунку споживача, як і зняти заборгованість за відкориговані періоди, оскільки станом на сьогодні ні Кодекс ГТС, ні Кодекс ГРМ, ні Правилами постачання природного газу не передбачено порядку подання інформації Оператору ГТС за минулі періоди, тобто в періоди, коли був інший постачальник природного газу, у зв`язку із відсутністю установленого спеціальними нормативно-правовими актами порядку подання щомісячних відомостей до інформаційної платформи Оператора ГТС за періоди, коли у споживача був інший постачальник.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Під час апеляційного розгляду справи представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги із заявлених в ній підстав, просив скаргу задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Позивач ОСОБА_1 , посилаючись на законність і обґрунтованість судового рішення, просила залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення без змін.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до положень статті 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є споживачем послуг з постачання природного газу за адресою: АДРЕСА_1 , особовий рахунок № НОМЕР_1 .

ТОВ «Житомиргаз збут» був постачальником природного газу для побутових споживачів до 01 травня 2022 року. Наказом Міністерства енергетики України від 08.06.2022 за № 198 побутових споживачів ТОВ «Житомиргаз збут» з 01.05.2023 переведено на іншого постачальника ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України».

Згідно Інформації щодо нарахувань та оплат по особовому рахунку № НОМЕР_1 позивачу нарахована вартість споживання природного газу у лютому 2022 року на суму 1100,31 грн (за спожитий об`єм газу 137,71 куб.м.) та у березні 2022 року на суму 640,16 грн. (за спожитий об`єм газу 80,12 куб.м.) (а.с.18).

Відповідно до Акту звірки фактичного використання об`ємів природного газу та взаєморозрахунків за послугу розподілу між АП ОПЕРАТОР ГАЗОРОЗПОДІЛЬНОЇ СИСТЕМИ Житомиргаз та споживачем ОСОБА_1 , особовий рахунок № НОМЕР_1 , фактичний об`єм розподіленого газу за період з 01.01.2022 по 31.12.2022 складає 17,88 м.куб., станом на 31.12.2022 заборгованість за послугу розподілу складає 00,00 грн. Вказану звірку проведено 29.12.2022 (а.с.11).

Разом з тим, згідно повідомлення про сплату по особовому рахунку № НОМЕР_1 від 05.05.2023 за споживачем ОСОБА_1 рахується прострочена заборгованість у розмірі 1736,17 грн (а.с.56).

05.04.2023 позивач звернулася до відповідача із заявою, в якій просила скасувати борг за природний газ, який вона не споживала (а.с12).

Листом від 12.06.2023 за № 107-Сл-493-0623 ТОВ «Житомиргаз збут» відмовило у задоволенні звернення представника ОСОБА_1 , рекомендувавши з питань обліку природного газу, зокрема показників лічильника, звернутись до оператора ГРМ АТ «Житомиргаз» (а.с.17).

Вирішуючи спір, суд першої інстанції із посиланням на норми підпунктів 4, 6 глави 4 розділу IX Кодексу газорозподільних систем, пункту 5.5 постанови НКРЕКП від 30.09.2015 № 2498 "Про затвердження Типового договору розподілу природного газу", дійшов обґрунтованого висновку, що оскільки відповідач відмовив позивачу відкоригувати облік фактично спожитого газу за період: лютий березень 2022 року, у зв`язку з чим станом на травень 2023 року за останньою рахується поточна заборгованість у розмір 1 736,17 грн, тому права позивача порушені та підлягають захисту у визначений нею спосіб.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Позивачем було дотримано вимоги пункту 6 глави 4 розділу IX Кодексу газорозподільних систем щодо звіряння фактично використаних об`ємів природного газу та розрахунків за послугу з розподілу, що підтверджується змістом відповідного Акту (а.с.11), яким встановлено, що ОСОБА_1 не споживався природний газ у лютому 2022 року в об`ємі 137,71 куб.м. та у березні 2022 року в об`ємі 80,12 куб.м., а станом на 31.12.2022 заборгованість за послугу розподілу складає 0,00 грн, тобто відсутня. Проте за позивачем продовжує рахуватись заборгованість за вказаний період у розмірі 1 736,17 грн.

Відсутність нормативно-правового регулювання порядку подання відомостей до інформаційної платформи оператора ГТС за періоди коли у споживача був інший постачальник, на що посилається скаржник в апеляційній скарзі, не є правовою підставою для відмови у даному позові. Захист прав споживача не може відбуватись під умовою і залежати від того коли і в який спосіб буде змінено законодавство у відповідній частині. Беззаперечним є те, що спірний період становить лютий-березень 2022 року, тобто коли постачальником природного газу для побутових споживачів було ТОВ «Житомиргаз збут» (оператор ГТС), а оператором ГРМ АТ «ЖИТОМИРГАЗ», отже нинішній оператор ГТС - ТОВ «ГК «НАФТОГАЗ УКРАЇНИ» не є стороною у даних правовідносинах.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Згідно статті 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про порушення судом норм матеріального та процесуального права є необґрунтованими, а рішення суду є законним та ґрунтується на встановлених обставинах справи.

Відтак, у відповідності до положень статті 375 ЦПК України, колегія дійшла висновку про наявність підстав для залишення апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуваного рішення місцевого суду без змін.

Керуючись ст. ст. 258, 259, 367, 368, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Житомиргаз збут» залишити без задоволення, а рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 07 листопада 2023 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку до Верховного Суду не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий Судді