ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 187/1941/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" березня 2024 р. смт Петриківка

Петриківський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Говорухи В.О., за участю секретаря судового засідання Єрмолаєвої О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Петриківської селищної ради, третя особа: Петриківська державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадщину, -

В С Т А Н О В И В:

12.10.2023 до Петриківського районного суду Дніпропетровської області звернулася ОСОБА_1 з позовом до Петриківської селищної ради, третя особа: Петриківська державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадщину, в якій позивач просить визнати за нею право власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку, призначену для обслуговування житлового будинку, площею 0,25 га, та для ведення підсобного господарства, площею 0,30 га, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , що належали ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її бабуся ОСОБА_2 . Померла склала заповіт, яким заповіла все своє майно своїй доньці, матері позивачки ОСОБА_3 . Після її смерті відкрилась спадщина на житловий будинок. Мати позивачки за життя спадщину після смерті матері - ОСОБА_2 не оформила та ІНФОРМАЦІЯ_2 померла. Після смерті матері позивачки ОСОБА_3 відкрилась спадщина. При зверненні до нотаріальної контори із заявою про видачу Свідоцтва про право на спадщину за законом на майно померлої ОСОБА_2 , нотаріусом будо відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку із пропуском установленого для прийняття шестимісячного строку та відсутністю безпосереднього проживання із спадкодавцем.

За таких обставин позивачка змушена звернутися до суду із даним позовом про визнання за нею права власності на спадкове майно.

Ухвалою судді від 13.10.2023 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків.

Вимоги ухвали від 13.10.2023 позивачем виконано у повному обсязі.

Ухвалою судді від 08 листопада 2023 року відкрито провадження по справі та витребувано з Архівного відділу Дніпровської райдержадміністрації завірену копію витягу про право власності ОСОБА_2 на земельну ділянку. Справа призначена до розгляду в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 03 січня 2024 року підготовче провадження закрито та справа призначена до судового розгляду по суті.

Позивач у судове засідання не з`явилася, однак надала до суду письмову заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у її відсутність.

Представник відповідача Петриківської селищної ради Ольга Левечко подала до суду заяву, згідно якої просить суд розглянути справу у її відсутність.

Представник третьої особи державний нотаріус Л.Г. Могильна надіслала на адресу суду заяву про розгляд справи без її участі.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутністю учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до наступного висновку.

Як передбачено ст.ст. 15,16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За загальним правилом (частина 1статті 13 ЦПК України), суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна з яких, відповідно до частини 1статті 81 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Петриківського районного управління юстиції у Дніпропетровській області 09.09.2014. (а.с. 10)

28.05.1997 ОСОБА_2 склала заповіт, посвідчений секретарем виконкому Іванівської сільської ради, зареєстрований в реєстрі за № 98, яким вона заповіла все своє майно своїй доньці ОСОБА_3 (а.с. 13).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на житловий будинок по АДРЕСА_1 , який належав їй в цілому на підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, виданого Виконкомом Царичанської райради від 28.02.1989 (а.с. 12)

Згідно з технічним паспортом на житловий будинок по АДРЕСА_1 від 03.12.1987 року, де власником вказана ОСОБА_2 , житловий будинок складається з: А1 - житловий будинок, загальною площею - 39,8 кв. м., житловою - 21,9 кв. м., Б1- літня кухня, 01 - вбиральня, В1 - сарай, Г1 - сарай, Д1 - навіс., Ж1 - гараж, 31 - гараж, № 1 колодязь (а.с. 17-22).

Згідно з технічним паспортом на житловий будинок по АДРЕСА_1 , виготовленого 27.09.2023 року КП «Кам`янське районне бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради, на замовлення ОСОБА_1 , житловий будинок складається з: А1 - житловий будинок, загальною площею - 39,8 кв.м., житловою - 21,9 кв.м., Б1- літня кухня, В1 - сарай, Г1 - сарай, Д1 - навіс, Ж1 - гараж, 31 - гараж, І-1 - сарай, К-1 сарай, п/д - підвал, Л-1 - душ, 01 - вбиральня, № 1 - свердловина, № 2 - ворота з хвірткою, № 3 огорожа. (а.с. 23-28).

Житловий будинок по АДРЕСА_1 розташований на земельній ділянці, яка передана рішенням сесії Іванівської сільської ради народи депутатів № 17 сесії 21 скликання від 21.12.1993 року у приватну власність для обслуговування житлового будинку, площею 0,25 га, та для ведення підсобного господарства, площею 0,30 га, ОСОБА_2 , що підтверджується корінцем-витягом, доданому до свідоцтва про право власності на житловий будинок (а.с. 36, 62).

ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , за життя спадщину після смерті матері - ОСОБА_2 , належним чином не оформила, та ІНФОРМАЦІЯ_2 померла, про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 , видане Заводським районним у місті Кам`янське відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області 16.10.2018 року, актовий запис № 1120 (а.с.9).

Отже, після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина, до складу якої, входить будинок, що розташований по АДРЕСА_1 і належав її матері ОСОБА_2 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_4 .

У зв`язку з тим, що мати Позивачки не оформила спадкових документів на спадкове майно будинок, що розташовані по АДРЕСА_1 позивачка, 16.06.2023 звернулась до державного нотаріуса Петриківської державної нотаріальної контори із заявою про видачу Свідоцтва про право на спадщину за законом на майно бабусі ОСОБА_2 , але їй відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку з пропуском установленого для прийняття спадщини шестимісячного строку та відсутністю безпосереднього проживання зі спадкодавцем. (а.с. 15).

Крім позивача, інші особи з заявами про прийняття спадщини, після померлої ОСОБА_2 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_4 , з заявами про прийняття спадщини не зверталися про що свідчить відповідь Петриківської державної нотаріальної контори.

Родинні відносини позивачки з померлою матір`ю та бабусею підтверджуються, зокрема, копією свідоцтва про народження ОСОБА_4 , запис №1633 від 22.06.1973, згідно якого в графі мати вказано « ОСОБА_3 », свідоцтвом ОСОБА_5 де в графі «мати» записана « ОСОБА_2 », а також копіями свідоцтва про шлюб (а.с. 8, 11, 37, 38).

Позивач є спадкоємцем померлої ОСОБА_3 на підставі заповіту про що свідчить свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане державним нотаріусом Другої Кам`янської державної нотаріальної контори від 23.04.2019, на квартиру АДРЕСА_2 після смерті матері ОСОБА_3 . Позивачка отримала. (а.с. 29).

Таким чином, позивачка є єдиним спадкоємцем за заповітом на майно померлої ОСОБА_3 , однак позбавлена можливості оформити спадщини у позасудовому порядку щодо житлового будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , що належав ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та успадкована ОСОБА_3 .

У силу вимог ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права, зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкодавця, який не одержав або втратив свідоцтво про право на майно.

Згідно із ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Слід врахувати, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту та застосовується лише якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Згідно з положеннями ст. 1216 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

У порядку статей 1216 та 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно частини другої статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (частина третя ст. 1223 ЦК).

Згідно ч. 1 ст. 1265 ЦК України у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення.

Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Згідно з частиною першою статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265цього Кодексу (спадкоємці за законом першої-п`ятої черг). Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст.ст. 3,8,9 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Відповідно до п. 4.15 Глави 10 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Мінюсту № 296/5 від 22 лютого 2012 року та зареєстрованого в Мінюсті 22 лютого 2012 року за № 282/20595 видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Таким чином, враховуючи встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, а також оцінюючи надані докази, суд вважає, що позовні вимоги, в частині визнання за нею право власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 , є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю.

При цьому вирішуючи позовні вимоги про визнання за позивачем право власності на земельну ділянку, призначену для обслуговування житлового будинку, площею 0,25 га, та для ведення підсобного господарства, площею 0,30 га, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , що належали за життя ОСОБА_2 , суд виходить з наступного.

Згідно пункту «г» частини першої статті 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено пунктом 1 частини третьої статті 152 ЗК України.

Постановою Верховного Суду від 17.04.2019, справа № 723/1061/17 (провадження № 61-26091св18) визначено, що ЗК України у редакції, чинній до 01 січня 2013 року, встановлював, що набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження меж земельної ділянки із власниками чи користувачами суміжних земельних ділянок; одержання у встановленому порядку державного акта на землю; державна реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано - право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до статті 1216 ЦК України не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія пункту 1 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України.

Таким чином, оскільки ОСОБА_2 як спадкодавець, за життя, маючи рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки не виготовила технічну документацію на земельну ділянку, не визначила межі земельної ділянки в натурі, не погодила межі земельних ділянок із власниками чи користувачами суміжних земельних ділянок та не одержала у встановленому порядку державні акти на землю і не провела державну реєстрацію права власності на земельну ділянку, тому право власності на вказані земельні ділянки не виникло належним чином та відповідно до статті 1216 ЦК України не переходить до спадкоємців, тобто до позивач.

Отже, в задоволенні позовних вимог про визнання за позивачем права власності на земельні ділянки, призначені для обслуговування житлового будинку, площею 0,25 га, та для ведення підсобного господарства, площею 0,30 га, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування після ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89 та 258, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Петриківської селищної ради, третя особа: Петриківська державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадщину, задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 право власності на житловий будинок, загальною площею - 39,8 кв.м., житловою - 21,9 кв.м., Б1- літня кухня, В1 - сарай, Г1 - сарай, Д1 - навіс, Ж1 - гараж, 31 - гараж, І-1 - сарай, К-1 сарай, п/д - підвал, Л-1 - душ, 01 - вбиральня, № 1 - свердловина, № 2 - ворота з хвірткою, № 3 огорожа, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

В іншій частині позовні вимоги ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: В. О. Говоруха