Справа № 538/2416/23
Провадження № 2/538/81/24
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 лютого 2024 року Лохвицький районний суд Полтавської області у складі:
головуючого-судді Бондарь В.А.
за участю секретаря судового засідання Волошиної Л.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Лохвиця цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно, -
З моменту виконання умов вищевказаного договору купівлі-продажу, умови якого були виконані повністю, позивач користується нежитловим приміщенням (критий тік), проводить ремонтні роботи, але документація залишається не переоформленою на його ім`я. У зв`язку з цим, дізнавшись про те, що 28 квітня 2022 року набула чинності постанова Кабінету Міністрів від 19 квітня 2022 року № 480 щодо діяльності нотаріусів та функціонування єдиних та державних реєстрів, держателем яких є Міністерство юстиції, в умовах воєнного стану, позивач 03.07.2022 року направив лист відповідачу з пропозицією укласти основний договір купівлі-продажу нежитлового приміщення, який буде нотаріально посвідчений та на який буде проведена відповідна реєстрація. Проте, відповіді на даний лист позивач так і не отримав, у зв`язку з цим, 12.04.2023 року направив повторний лист відповідачу з пропозицією укласти основний договір купівлі-продажу нежитлового приміщення. На другий лист позивач також не отримав відповіді, що свідчить про те, що відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу нежитлового приміщення, укладеного 28.03.2022 року. Тому позивач був змушений звернуться до суду, так як не має можливості нотаріально засвідчити договір купівлі-продажу нежитлового приміщення (критий тік) та здійснити реєстрацію права власності даного нежитлового приміщення.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, але направив до суду заяву про слухання справи без його участі, вимоги позову підтримує в повному обсязі.
Представник позивача Жага Е.Г. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив повністю задовольнити.
Відповідачка ОСОБА_2 в судовому засіданні вимоги позову визнала в повному об`ємі.
Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Заслухавши сторони по справі, ознайомившись із матеріалами цивільної справи, дослідивши та давши оцінку доказам по справі, суд приходить до наступного.
Титульним власником нежитлового приміщення (критий тік) є відповідач, на підставі договору купівлі-продажу нежитлового приміщення, посвідченого державним нотаріусом Першої Лохвицької державної нотаріальної контори Жук Т.П. від 18.08.2017 року, за реєстром № 1099 (а.с.11-12,13).
Проте нотаріально договір купівлі-продажу не складався та угода про складання договору не реєструвалася, оскільки через військову агресію Російської Федерації проти України, Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» було постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року.
На початку повномасштабної війни, а саме у лютому 2022 року, держава з міркувань безпеки та захисту даних зупинила роботу реєстрів, держателем яких є Міністерство юстиції.
Між сторонами було погоджено всі істотні умови купівлі-продажу вищевказаного нерухомого майна, зокрема, щодо ціни, передачі майна у власність та подальшого оформлення договору в нотаріальній конторі.
28.03.2022 року сторони повністю виконали умови договору купівлі- продажу, відповідно до яких позивач сплатив відповідачу грошові кошти в сумі 109000,00 грн, а відповідачка написала розписку про отримання коштів за нежитлове приміщення (критий тік) (а.с.20) та передала позивачеві всі документи на дане нежитлове приміщення.
З моменту виконання умов вищевказаного договору купівлі-продажу, умови якого були виконані повністю, позивач користується нежитловим приміщенням (критий тік), проводить ремонтні роботи, але документація залишається не переоформленою на його ім`я.
У зв`язку з цим, дізнавшись про те, що 28 квітня 2022 року набула чинності постанова Кабінету Міністрів від 19 квітня 2022 року № 480 щодо діяльності нотаріусів та функціонування єдиних та державних реєстрів, держателем яких є Міністерство юстиції, в умовах воєнного стану, позивач 03.07.2022 року направив лист відповідачу з пропозицією укласти основний договір купівлі-продажу нежитлового приміщення, який буде нотаріально посвідчений та на який буде проведена відповідна реєстрація. Проте, відповіді на даний лист позивач так і не отримав, у зв`язку з цим, 12.04.2023 року направив повторний лист відповідачу з пропозицією укласти основний договір купівлі-продажу нежитлового приміщення. На другий лист позивач також не отримав відповіді.
Судом встановлено, що оформити договір купівлі-продажу в нотаріальній конторі сторони не могли, у зв`язку з тим, що розпочалась повномасштабна війна Російської Федерації проти України, а тому, держава з міркувань безпеки та захисту даних призупинила роботи нотаріусів та обмежила доступ до реєстрів.
Нотаріальне посвідчення зазначеного договору купівлі-продажу не відбулося, проте зазначені дії із сторони позивача,так і з сторони відповідача свідчать про те, що вони домовилися щодо істотних умов договору, вчинили взаємні дії для настання юридично зазначених наслідків та у повному обсязі виконали умови договору купівлі - продажу.
Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Частина 2 ст. 220 ЦК України передбачає, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним.
Відповідно ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Згідно ч. 1 ст. 209 ЦК України правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом, а ст. 657 ЦК України встановлено, що договір купівлі-продажу підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.
Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності. Якщо це право оспорюється або не визнається іншою ссобою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Згідно зі ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.
Згідно ч. 2 ст. 218 ЦК України, якщо правочин, для якого законом встановлено його недійсність у разі недодержання вимоги щодо письмової форми, укладений усно і одна сторона вчинила дію, а друга сторона підтвердила її вчинення, зокрема шляхом прийняття виконання, такий правочин у разі спору може бути визнаний судом дійсним.
Згідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
З наведеного випливає наступне, що позивач не має можливості нотаріально засвідчити договір купівлі-продажу нежитлового приміщення (критий тік) та здійснити реєстрацію права власності даного нежитлового приміщення.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Як передбачено ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, в тому числі шляхом визнання права.
На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.
Керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 206, 259, 263-264, 268, 352, 354 ЦПК України, ст. ст. 4, 16, 202, 209, 218, 220, 321, 328, 392, 525, 638, 655 ЦК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно - задовольнити.
Рішення може бути оскаржене на підставі ч. 1 ст. 354 ЦПК України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У відповідності з п. 15.5 Розділу ХІІІ Перехідних Положень Цивільного процесуального кодексу України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Головуючий суддя: В.А. Бондарь