КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 760/806/20 Головуючий у 1 інстанції: Кушнір С.І.

Провадження №22-ц/824/1158/2024 Суддя-доповідач: Гаращенко Д.Р.

15 лютого 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Гаращенка Д.Р.

суддів Олійника В.І., Сушко Л.П.,

при секретарі Дуб С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 10 травня 2023 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Звєрькова Наталія Володимирівна про розірвання спадкових договорів,-

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання спадкових договорів.

Просив:

- розірвати спадковий договір укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який посвідчений 17.05.2019 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Звєрьковою Н.В. та зареєстрований в реєстрі за № 819;

- розірвати спадковий договір укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який посвідчений 17.05.2019 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Звєрьковою Н.В. та зареєстрований в реєстрі за № 821;

- розірвати спадковий договір укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який посвідчений 17.05.2019 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Звєрьковою Н.В. та зареєстрований в реєстрі за № 823;

- стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судові витрати.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 17.05.2019 р., між ОСОБА_1 , як відчужувачем та ОСОБА_2 , як набувачем було укладено спадкові договори, а саме:

- 17.05.2019 р., посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Звєрьковою Н.В. та зареєстрований в реєстрі за № 819. Відповідно до п. 1.2. вказаного Спадкового договору, нерухомим майном за цим договором є: квартира номер АДРЕСА_1 .

- 17.05.2019 р., посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Звєрьковою Н.В. та зареєстрований в реєстрі за № 821. Відповідно до п. 1.2. вказаного спадкового договору, нерухомим майном за цим договором є: гараж номер НОМЕР_1 , який знаходиться на території гаражно-будівельного кооперативу «Зоря» по АДРЕСА_2 .

- 17.05.2019 р., посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Звєрьковою Н.В. та зареєстрований в реєстрі за № 823. Відповідно до п. 1.2. вказаного спадкового договору, нерухомим майном за цим договором є: земельна ділянка номер НОМЕР_2 , площею 0,0508 га, кадастровий номер: :01:012:0424, та земельна ділянка номер НОМЕР_3 , площею 0,0600 га, кадастровий номер: :01:012:0585, що знаходиться по АДРЕСА_3 .

Відповідно до п. 1.1. вказаних спадкових договорів визначено, що набувач зобов`язується виконувати розпорядження відчужувана, встановлені цим договором і у разі смерті відчужувана набуває права власності на нерухоме майно, визначене цим договором.

Відповідно до п. 3.1. вказаних Спадкових договорів, передбачено, що за даним договором на Набувача покладаються обов`язки, спрямовані на забезпечення інтересів та виконання розпоряджень Відчужувача, а саме:

- піклуватися про життя та здоров`я Відчужувача;

- доглядати майно Відчужувача та сплачувати комунальні та інші платежі, пов`язані з експлуатацією та обслуговуванням цього майна;

- забезпечувати Відчужувача належними лікувальними засобами, у випадку необхідності залучати кваліфікованих медичних працівників (лікарів, медичних сестер), сплачувати усі витрати, пов`язані з перебуванням Відчужувача в стаціонарі, тощо;

- надавати будь-яку іншу допомогу, виконувати додаткові доручення Відчужувача, необхідні для забезпечення останнього необхідним доглядом;

- поховати Відчужувача в місті Києві.

Відповідно до п. 5.4. вказаних Спадкових договорів, визначено, що у разі невиконання Набувачем розпоряджень Відчужувача, визначених в п. 3.1. цього договору, він може бути розірваний судом на вимогу Відчужувача, а також на вимогу Набувача, в разі неможливості виконання ним розпоряджень Відчужувача.

Відповідач свої обов`язки з дня укладенні вказаних правочинів, Спадкових договорів не виконував і не виконує.

Позивач за станом здоров`я потребує постійного лікування та піклування, забезпечення лікувальними засобами, кваліфікованою медичною допомогою, потребує догляду, посиленого харчування для відновлення стану здоров`я.

Однак, позивач змушений був самостійно незважаючи на стан здоров`я забезпечувати себе належними лікувальними засобами, залучати кваліфікованих медичних працівників (лікарів, медичних сестер), сплачувати усі витрати, пов`язані з перебуванням на лікуванні та лікуванням.

Жодної допомоги передбаченої умовами вказаних Спадкових договорів на прохання позивача, відповідач не надавав, мотивуючи це тим, що йому є на що витрачати кошти та свій вільний час.

Також позивач за весь період дії Спадкових договорів самостійно здійснює догляд за майном вказаним у Спадкових договорах, сплачує комунальні та інші платежі, пов`язані з експлуатацією та обслуговуванням цього майна.

Крім того, позивач зазначає, що самостійно піклується про своє життя та здоров`я, самостійно купує продукти харчування, самостійно забезпечує побутові умови життя (прибирає, пере, готує їжу тощо).

Посилається на те, що матеріалами справи підтверджується невиконання відповідачем умов Спадкових договорів, зокрема, щодо догляду за майном відчужувача та сплати комунальних та інших платежів, пов`язаних з експлуатацією та обслуговуванням цього майна; щодо забезпечення відчужувача належними лікувальними засобами, залучення кваліфікованих медичних працівників (лікарів, медичних сестер), сплати усіх витрат, пов`язані з перебуванням відчужувана в стаціонарі, тощо; щодо надання іншої допомоги, виконання додаткових доручень відчужувана, необхідних для забезпечення останнього необхідним доглядом.

Таким чином вважає, що оскільки зобов`язання передбачені Спадковими договорами відповідач не виконує взагалі, а тому невиконання набувачем розпоряджень Відчужувача та невиконання ним умов Спадкових договорів є підставою для їх розірвання.

Рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 10 травня 2023 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, 10 липня 2023 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 10 травня 2023 року та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи.

Вказує, що суд першої інстанції не взяв до уваги те, що відповідач не оплачував комунальних послуг, не здійснював догляд за майном, не піклувався про життя та здоров`я позивача на підтвердження чого були надані відповідні докази.

Зазначив, що судом першої інстанції невірно та неповно викладено покази свідків.

03 листопада 2023 року на адресу апеляційного суду надійшов відзив ОСОБА_2 в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

10 листопада 2023 року на адресу апеляційного суду надійшла відповідь на відзив ОСОБА_1 .

У судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_4 підтримали вимоги апеляційної скарги, просили її задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про задоволення позовних вимог.

14 лютого 2024 року на адресу апеляційного суду надійшла заява адвоката Пізняхівського Ф.М. - представника ОСОБА_2 про відкладення розгляду справи у зв`язку з перебування з лікуванням.

Вислухавши думку учасників справи колегія суддів залишила клопотання без задоволення.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників процесу, які з`явилися в судове засідання, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, суд прийшов до наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 17.05.2019 р., між ОСОБА_1 , як Відчужувачем та ОСОБА_2 , як Набувачем було укладено спадковий договір, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Звєрьковою Н.В. та зареєстрований в реєстрі за № 819.

Відповідно до п. 1.2.-1.4 вказаного Спадкового договору, нерухомим майном за цим договором є: квартира номер АДРЕСА_1 , яка належить позивачу на підставі довідки, виданої ЖБК «Кардіолог» від 13.04.1995 р. № 377, зареєстрованої БТІ м. Києва 29.09.1995 р. в реєстрову книгу № 11 за реєстровим номером № 115/30452. Право власності позивача на квартиру зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 13.05.2019 р., номер запису про право власності: 31570644, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000 (т. 1 а.с. 10-25).

17.05.2019 р., між ОСОБА_1 , як Відчужувачем та ОСОБА_2 , як Набувачем було укладено спадковий договір, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Звєрьковою Н.В. та зареєстрований в реєстрі за № 821. Відповідно до п. 1.2.-1.4. вказаного спадкового договору, нерухомим майном за цим договором є: гараж номер НОМЕР_1 , який знаходиться на території гаражно-будівельного кооперативу «Зоря» по АДРЕСА_2 , який належить позивачу на підставі довідки, виданої ГБК «Зоря» від 17.04.1995 р. № 79, зареєстрованої БТІ м. Києва 30.10.1995 р. в реєстрову книгу № 36 за реєстровим номером № 15408. Право власності позивача на гараж зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 13.05.2019 р., номер запису про право власності: 3157125, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000 (т.1 а.с. 26-36).

17.05.2019 р., між ОСОБА_1 , як Відчужувачем та ОСОБА_2 , як Набувачем було укладено спадковий договір, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Звєрьковою Н.В. та зареєстрований в реєстрі за № 823.

Відповідно до п. 1.2.-1.4 спадкового договору, нерухомим майном за цим договором є: земельна ділянка номер НОМЕР_2 , площею 0,0508 га, кадастровий номер: :01:012:0424, та земельна ділянка номер НОМЕР_3 , площею 0,0600 га, кадастровий номер: :01:012:0585, що знаходиться по АДРЕСА_3 . Документом, що посвідчує право власності позивача на земельну ділянку № НОМЕР_2 є свідоцтво про право власності на нерухоме майно, індексний номер № 12086551, видане Реєстраційною службою Васильківського міськрайонного управління юстиції Київської області 01.11.2013 р. Право власності позивача на земельну ділянку № НОМЕР_2 зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 15.10.2013 р., номер запису про право власності: 3197916, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 14. Документом, що посвідчує право власності позивача на земельну ділянку № НОМЕР_3 є Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 955828, виданий управлінням Держкомзему у Васильківському районі 28.12.2012 р. та зареєстрований у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 2521.

Право власності позивача на земельну ділянку № НОМЕР_3 зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 14.05.2019 р., номер запису про право власності: 31576699, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 214 (т.1 а.с.37-59).

Відповідно до п. 1.1. вказаних спадкових договорів Набувач зобов`язався виконувати розпорядження Відчужувача встановлені договором і у разі смерті Відчужувача набуває права власності на нерухоме майно, визначене цим договором.

Відповідно до п. 3.1. вказаних Спадкових договорів, Набувач зобов`язаний виконувати дії, спрямовані на забезпечення інтересів Відчужувача, а саме:

- піклуватися про життя та здоров`я Відчужувача;

- доглядати майно Відчужувача та сплачувати комунальні та інші платежі, пов`язані з експлуатацією та обслуговуванням цього майна;

- забезпечувати Відчужувача належними лікувальними засобами, у випадку необхідності залучати кваліфікованих медичних працівників (лікарів, медичних сестер), сплачувати усі витрати, пов`язані з перебуванням Відчужувача в стаціонарі, тощо;

- надавати будь-яку іншу допомогу, виконувати додаткові доручення Відчужувача, необхідні для забезпечення останнього необхідним доглядом;

- поховати Відчужувача в місті Києві.

Відповідно до п. 5.4. Спадкових договорів, у разі невиконання Набувачем розпоряджень Відчужувача, він може бути розірваний судом на вимогу Відчужувача, а також на вимогу Набувача, в разі неможливості виконання ним розпоряджень Відчужувача.

Позивачем на підтвердження невиконання відповідачем умов спадкових договорів було надано копії квитанцій та фіскальних чеків про оплату газопостачання (т. 1 а.с. 71-79), за охорону автогаражу (т. 1 а.с. 80-82), за членські внески ГБК (т. 1 а.с. 83), за спожиту електроенергію, опалення, водопостачання, газ та внески ОСББ в квартирі АДРЕСА_1 (т. 1 а.с. 84-107, 203-250, т. 2 а.с. 1-7).

Суд першої інстанції прийшов до висновку, що надані позивачем копії квитанцій та фіскальних чеків самі по собі є неналежними доказами та не підтверджують невиконання відповідачами умов спадкового договору, оскільки в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували невиконання відповідачем розпоряджень позивача на таку оплату.

Крім того, позивач посилався на те, що відповідач не забезпечує його медикаментами не здійснює оплату медичних послуг, що на його думку є підставою для розірвання спадкового договору відповідно до ч. 1 ст. 1308 ЦК України.

На підтвердження вказаних обставин позивач надав суду копії витягу з медичної карти стаціонарного хворого № 7457/19 від 19.11.2019 р. (т.1 а.с. 60-61), довідки про дуплексне сканування судин від 19.11.2019 р. (т. 1 а.с. 62), ультразвукового дослідження органів черевної порожнини від 19.11.2019 р. (т. 1 а.с. 63-64), виписки з амбулаторної карти позивача (т. 1 а.с. 65), консультативного висновку Національного інституту серцево-судинної хірургії ім. М.М. Амосова від 16.05.2019 р. № 9359 (т. 1 а.с. 66), звіту про проведення моніторингу КДПО № 1 від 29.01.2020 р. (т. 1 а.с. 134-145), консультативних висновків «Інституту серця МОЗ України» від 23.06.2020 р., від 08.09.2020 р., від 20.08.2021 АК № 130490 (т. 1 а.с. 146, 176-181, т. 2 а.с. 116), акту про надані медичні послуги від 23.06.2020 р. (т.1 а.с. 147), квитанцій та фіскальних чеків про купівлю медичних препаратів та оплату медичних послуг (т. 1 а.с. 67-68, 193-201).

Позивачем не надано належних доказів на підтвердження того, що він звертався до відповідача з вимогою про оплату медичних послуг та купівлю йому необхідних медичних препаратів, а відповідач відмовився виконувати зазначені розпорядження.

Разом з цим, під час розгляду справи відповідач на спростування позовних вимог надав належні докази на підтвердження виконання ним своїх зобов`язань за спадковими договорами, зокрема здійснення ним банківських та поштових переказів грошових коштів в період 2019-2020 щомісяця в розмірі 2000 грн., а з вересня 2020 року в розмірі 3000 грн. (т. 2 а.с. 32, 33, 36, 43-52, 62-68, 106-107, 149-152), сплату членських внесків за гараж в ГБК «Зоря» (т. 2 а.с. 34, 35, 69).

Та обставина, що позивач частково відмовлявся від отримання даних коштів або взагалі їх не отримував (т. 1 а.с. 171-175, т. 2 а.с. 113-114) не може свідчити про невиконання відповідачем своїх зобов`язань за спадковими договорами.

Свідки допитані ОСОБА_6 , ОСОБА_7 судом першої інстанції підтвердили, що відповідач щотижня привозив позивачу продукти харчування, необхідні ліки, дружина відповідача готувала їжу позивачу, відповідач придбав телефон для позивача, проводив ремонт у будинку, надав у користування позивачу свій автомобіль. Стосунки у сторін були родинні.

В грудні 2019 року між сторонами стався конфлікт і позивач вигнав відповідача з будинку. Позивач надсилає щомісяця кошти позивачу.

Допитаний судом першої інстанції свідок ОСОБА_8 пояснив, що відповідач регулярно приїздив до позивача в с.Глеваха, привозив продукти, надав в користування свій автомобіль позивачу, здійснював поточний ремонт автомобіля, придбав телефон. В грудні 2019 року у сторін стався конфлікт, позивач змінив замки та не пускав відповідача до будинку.

Свідок ОСОБА_9 , який є племінником позивача, в судовому засіданні пояснив, що позивач йому повідомив, що бажає розірвати спадкові договори, позивач відмовлявся отримувати грошові перекази від відповідача, оскільки це не відповідало умовам договору. Він надає допомогу позивачу, супроводжував позивача в листопаді 2019 року до лікарні.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засідані пояснив, що позивач звернувся до нього за консультацією з приводу продажу гаражу, розповідав, що йому не допомогає відповідач.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження не виконання відповідачем умов спадкових договорів та розпоряджень відчужувача.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам процесуального закону рішення суду першої інстанції відповідає.

Відповідно до частини другої статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Згідно зі статтею 1305 ЦК України набувач у спадковому договорі може бути зобов`язаний вчинити певну дію майнового або немайнового характеру до відкриття спадщини або після її відкриття.

Відповідно до статті 1308 ЦК України спадковий договір може бути розірвано судом на вимогу відчужувача у разі невиконання набувачем його розпоряджень. За змістом цього правила інші особи, у тому числі спадкоємці відчужувача, не можуть пред`являти вимоги про розірвання спадкового договору.

Особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання (частини перша, друга статті 614 ЦК України).

З урахуванням наведеного можна зробити висновок, що спадковий договір є нерозривно пов`язаний з його сторонами. ЦК України надає останнім право заявляти у суді вимоги про дострокове розірвання договору. Відчужувач має право заявляти позов про розірвання спадкового договору, якщо набувач не виконує або виконує неналежним чином покладені на нього обов`язки щодо здійснення дій майнового або немайнового характеру.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 23 січня 2019 року у справі № 355/385/17 (провадження № 61-30435сво18) зроблено висновок, що «у статті 629 ЦК України закріплено один із фундаментів на якому базується цивільне право - обов`язковість договору. Тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати. Не виконання обов`язків, встановлених договором, може відбуватися при: (1) розірванні договору за взаємною домовленістю сторін; (2) розірванні договору в судовому порядку; (3) відмові від договору в односторонньому порядку у випадках, передбачених договором та законом; (4) припинення зобов`язання на підставах, що містяться в главі 50 ЦК України; (5) недійсності договору (нікчемності договору або визнання його недійсним на підставі рішення суду)».

У постанові Верховного Суду від 15 вересня 2020 року у справі № 209/3295/18 зазначено «статтею 651 ЦК України визначено, що істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання (частини перша, друга статті 614 ЦК України)».

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (частина перша статті 81 ЦПК України).

Колегія суддів встановила, що позивач відмовився від допомоги та догляду, яку намагався надавати відповідач, уникає спілкування з ним, не надає йому жодних розпоряджень, пов`язаних з доглядом і допомогою, що пов`язано з неприязними відносинами, які виникли після укладення договору.

При цьому позивач не надав до суду належних і допустимих доказів на підтвердження того, що така відмова позивача від послуг відповідача є наслідком його неправомірних дій/бездіяльності в межах оспорюваних договорів.

Колегія суддів прийшла до висновку, що, оскільки недобросовісна поведінка позивача вказує про його ухилення від отримання виконання відповідачем зобов`язань, обумовлених спадковими договорами, вчинення з його боку перешкод в їх виконанні, а не на істотне порушення відповідачем умов укладених договорів, оскільки саме позивачем не приймалося виконання зобов`язання з боку відповідача, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанцій про відсутність підстав для задоволення позовних вимог про розірвання спадкових договорів.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а у значній мірі зводяться до переоцінки доказів.

Порушень норм процесуального права, що призвели до неправильного вирішення справи, а також обставин, які є обов`язковими підставами для скасування судових рішень, колегія суддів не встановила, а тому апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 10 травня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з моменту виготовлення повної постанови.

Повний текст виготовлено 23 лютого 2024 року.

Головуючий Д.Р. Гаращенко

Судді Л.П. Сушко

В.І. Олійник