РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2024 року

м. Рівне

Справа № 569/6026/21

Провадження № 22-ц/4815/101/24

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючий суддя : Боймиструк С.В.,

судді: Гордійчук С.О., Хилевич С.В.

секретар судового засідання: Ковальчук Л.В.,

за участю: ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 18 вересня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору приватний нотаріус Рівненського міського нотаріального округу Степура Олександра Віцентіївна, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним,

В С Т А Н О В И В :

У березні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Рівненського міського суду Рівненської області з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору приватний нотаріус Рівненського міського нотаріального округу Степура Олександра Віцентіївна, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько - ОСОБА_4 . На час смерті батька він перебував за кордоном, про його смерть йому не було повідомлено і лише після повернення в Україну йому стало відомо, що батько помер. Після смерті батька залишилася спадщина у вигляді нерухомого майна. Після звернення до приватного нотаріуса йому стало відомо, що спадкодавець за життя склав заповіт 20 листопада 2014 року, згідно якого ОСОБА_4 на користь громадянина ОСОБА_2 заповів все своє майно, де б таке не було, та з чого б воно не складалося, та взагалі все те, що йому належатиме на день його смерті, та те, що він матиме право за законом, який був посвідчений приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Степурою О.В., реєстровий номер 1751. Існування вищезазначеного заповіту викликало здивування як у нього так і у його брата ОСОБА_3 , так як при житті батьком неодноразово було наголошено, що все своє майно отримують його рідні діти за законом. Натомість, відповідач не знаходився у родинних стосунках із спадкодавцем та не був членом їхньої родини. Вважає, що є наявні обставини, які свідчать про здійснення психологічного тиску на спадкодавця, який мав низку хвороб та похилий вік, з боку родини ОСОБА_5 з метою складання ним заповіту на користь ОСОБА_2 . Так, між ним та другою дружиною батька ОСОБА_5 склалися неприязні відносини, остання погрожувала позбавити його можливості повернутися додому та обмежити взагалі у спілкуванні з батьком. Зазначає, що відносини з батьком у нього були дружні та доброзичливі. Вважає, що виник сумнів щодо вільного волевиявлення спадкодавця під час укладення заповіту та його внутрішній волі.

Рішенням Рівненського міського суду від 18 вересня 2023 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору приватний нотаріус Рівненського міського нотаріального округу Степура Олександра Віцентіївна, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним - відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 не погоджується з ухваленим рішенням, вважає його необґрунтованим, незаконним та таким, що підлягає скасуванню через неправильне застосування та порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи.

Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що факт не оплати експертизи Львівської філії судово-психіатричних експертиз ДУ "Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України МОЗ України" не може свідчити про ухилення від проведення експертизи. Апелянт не здійснив оплату рахунку у зв`язку з відсутністю коштів, крім того, вважав, що у Львівській філії судово-психіатричних експертиз ДУ "ІПСПЕМН МОЗ України" відсутні підстави для проведення експертизи, оскільки її проведення було доручено не ухвалою суду, а супровідним листом.

Відзив до суду не надходив.

Частиною 1 ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

За правилами статей 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За правилами статей 1233, 1234 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається.

Загальні вимоги до форми заповіту та порядку його посвідчення встановлені статтями 1247, 1248 ЦК України, відповідно до яких заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до частини четвертої статті 207 цього Кодексу. Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251-1252 цього Кодексу.

Частина перша статті 1257 ЦК України встановлює, що заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним.

Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 ЦК України.

Статтею 203 ЦК України визначено такі вимоги: зміст правочину не може суперечити цьому ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Заповіт, як односторонній правочин, має відповідати загальним правилам ЦК України щодо недійсності правочинів.

Недійсними є заповіти: 1) в яких волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі; 2) складені особою, яка не мала на це права (особа не має необхідного обсягу цивільної дієздатності для складання заповіту); 3) складені з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення (відсутність нотаріального посвідчення або посвідчення особами, яке прирівнюється до нотаріального, складання заповіту представником тощо).

Стаття 225 ЦК України визначає правові наслідки вчинення правочину дієздатною фізичною особою, яка у момент його вчинення не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, зокрема, відповідно до частини першої цієї статті правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені.

За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо він був складений особою під впливом фізичного або психічного насильства, або особою, яка через стійкий розлад здоров`я не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними. Для встановлення психічного стану заповідача в момент складання заповіту, який давав би підставу припустити, що особа не розуміла значення своїх дій і (або) не могла керувати ними на момент складання заповіту, суд призначає посмертну судово-психіатричну експертизу (пункт 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»).

Відповідно до статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Згідно із статтею 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

У частині першій статті 105 ЦПК України зазначено, що призначення експертизи судом є обов`язковим у разі заявлення клопотання про призначення експертизи обома сторонами. Призначення експертизи судом є обов`язковим також за клопотанням хоча б однієї із сторін, якщо у справі необхідно встановити, у тому числі, психічний стан особи.

Частиною 4 статті 12 ЦПК України закріплено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 02 червня 2021 року по даній справі призначено посмертна судово-психіатрична експертиза та зупинено провадження у справі (а.с. 54-56).

14 липня 2021 року до суду надійшло клопотання експерта про надання матеріалів цивільної справи та медичних документів, показів позивача, відповідача, нотаріуса та інших свідків (а.с. 64).

Ухвалою суду від 15 липня 2021 року поновлено провадження у справі (а.с. 66).

28 липня 2021 року підготовче провадження по справі було закрито та справу призначено до судового розгляду по суті. Питання про призначення судово-психіатричної (посмертної) експертизи судом вирішено розглянути після пояснень сторін та допитів свідків (а.с. 78-80).

Ухвалою суду від 06 вересня 2021 року по справі призначено посмертну судово-психіатричну експертизу. Провадження у справі зупинено. Витрати за проведення експертизи було покладено на позивача. Справу направлено для проведення експертизи. (а.с.106-109).

З відповіді КНП ЛОР "Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня" встановлено, що з 01.01.2022 року судово-психіатричне відділення №5 припинило свою роботу у складі КНП ЛОР "Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня" у зв`язку із реорганізацією судово-психіатричної служби України та створення на базі 5 судово-психіатричного відділення Львівської філії судово-психіатричних експертиз Державної установи "Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків МОЗ України" згідно ч. 3 ст. 7 Закону України "Про судову експертизу" (а.с. 134-135).

З відповіді Львівської філії судово-психіатричних експертиз Державної установи "Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків МОЗ України" вбачається, що експертиза не може бути виконана експертами Львівської філії, оскільки Ухвалою суду проведення експертизи доручено іншій установі (а.с. 138).

Листом Рівненського міського суду від 27 квітня 2022 року виконання ухвали доручено судовим експертам Львівської філії судово-психіатричних експертиз Державної установи "Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків МОЗ України" (а.с. 140).

Повідомленням Львівської філії судово-психіатричних експертиз ДУ "ІПСПЕМН МОЗ України" встановлено, що для проведення експертизи необхідно перерахувати 50844 грн. 00 коп. на розрахунковий рахунок ДУ "ІПСПЕМН МОЗ України".

09 лютого 2023 року копія повідомлення надіслана ОСОБА_1 (а.с. 146, 147).

11 лютого 2023 року ОСОБА_1 подав до Рівненського міського суду заяву про передчасне проведення психіатричної експертизи, де вказав на необхідність проведення судового засідання для з`ясування питань щодо ексгумації трупа ОСОБА_4 (а.с. 148). Заява направлена до Львівської філії судово-психіатричних експертиз ДУ "ІПСПЕМН МОЗ України" проханням суду повідомити про терміни виконання оплати (а.с. 151).

Також ОСОБА_1 судом були надіслані запити для з`ясування намірів щодо оплати експертизи (а.с. 152, 153, 155).

Листом від 31 березня 2023 року Львівська філія судово-психіатричних експертиз ДУ "ІПСПЕМН МОЗ України" повідомила суд про ненадходження оплати (а.с. 159).

11 липня 2023 року матеріали справи повернуті до суду без виконання ухвали про проведення експертизи (а.с. 161).

Ухвалою суду від 12 липня 2023 року поновлено провадження у справі та призначено судове засідання (а.с.164) .

Повторних клопотань про призначення посмертної судово-психіатричної експертизи в іншій експертній установі до місцевого суду не надходило, тобто позивач, розпоряджаючись своїми процесуальними правами на власний розсуд, не заперечив завершення розгляду справи на підставі наявних в ній доказів. До того ж під час поновлення та продовження розгляду справи місцевим судом позивач будь-яких заперечень щодо невиконання призначеної експертизи не висловлював.

Посилання в апеляційній скарзі на не проведення згаданої експертизи є нічим іншим як штучним відшуковуванням стороною підстав для скасування правильного по суті судового рішення.

За встановленого, колегія суддів приходить до висновку, що місцевий суд зберігаючи об`єктивність та неупередженість максимально сприяв ОСОБА_1 в реалізації ним прав, передбачених цим Кодексом при цьому запобігав зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживав заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Відповідно до частини другої статті 367 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав вмотивовані підтвердження неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Наведені положення передбачають наявність таких критеріїв для вирішення питання про прийняття судом апеляційної інстанції доказів, як «винятковість випадку» та «причини, що об`єктивно не залежать від особи», і тягар доведення покладений на учасника справи, який звертається з відповідним клопотанням (заявою).

Прийняття судом апеляційної інстанції додатково поданих доказів, а також переоцінка доказів без урахування наведених вище критеріїв матиме наслідком порушення норм процесуального права, принципу правової визначеності, ключовим елементом якого є однозначність та передбачуваність.

Заявляючи суду апеляційної інстанції клопотання про призначення судової експертизи, позивач фактично ініціює продовження збирання доказів в стадії апеляційного перегляду справи, однак не навів жодних мотивів щодо обставин, які перешкоджали чи унеможливлювали звернення до суду першої інстанції для призначення експертизи в іншій експертній установі.

Отже, встановивши обставини справи на підставі належної оцінки наявних у справі доказів, визначивши норми права, які підлягали застосуванню, місцевий суд дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні позову через недоведеність вимог, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Понесені апелянтом судові витрати покладається на нього.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 18 вересня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Повний текст постанови складений 22 лютого 2024 року.

Головуючий: Боймиструк С.В.

Судді: Гордійчук С.О.

Хилевич С.В.