Справа № 936/93/24
У Х В А Л А

26 лютого 2024 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Голяна О.В., ознайомившись з матеріалами заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 , про встановлення юридичного факту самостійного виховання дитини,-

ВСТАНОВИВ:

22.01.2024 року ОСОБА_1 звернувся до Воловецького районного суду Закарпатської області із заявою, в якій просив суд: встановити факт самостійного виховання та догляду за неповнолітньою дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

22.01.2024 протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Воловецького районного суду Закарпатської області справу передано для розгляду судді Пелиху О.О.

Ухвалою Воловецького районного суду Закарпатської області від 23.01.2024 року цивільну справу №936/93/24 за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 , про встановлення факту, що має юридичне значення, направлено за підсудністю до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області.

23.02.2024 протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області справу передано для розгляду судді Голяні О.В.

Згідно ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Згідно з положеннями ч.1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Суддя, розглянувши матеріали заяви вважає, що заяву ОСОБА_1 необхідно залишити без руху, оскільки вона не відповідає вимогам ЦПК України.

Згідно з частиною першою статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеному у свідоцтві про народження або паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Можна зробити висновок, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до ст. 318 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено:1) який факт заявник просить встановити та з якою метою;2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт;3) докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

Вищевказана заява не відповідає вимогам ст. 318 ЦПК України, а саме: у поданій заяві не конкретизовано які юридичні наслідки має встановлення даного факту для заявника ОСОБА_1 , яка мета встановлення такого факту та з метою захисту яких особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності чиїх оспорюваних прав заявник звернувся до суду з заявою.

Слід також звернути увагу, що встановлення факту самостійного виховання позивачем дитини може бути пов`язане з виконанням ним військового обов`язку, стосуватись проходження військової служби.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 8 червня 2022 року (справа №362/643/21) зазначено, що військова служба є різновидом публічної, тому спори з приводу проходження військової служби, зокрема з приводу соціального захисту військовослужбовців, належать до юрисдикції адміністративних судів.

Перелік осіб, які мають право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, визначений статтею 23 Закону «Про мобілізацію та мобілізаційну підготовку».

Ураховуючи, що у позивача та ТЦК може виникнути спір, пов`язаний з доведенням наявності підстав для відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації і не пов`язаний з виникненням чи реалізацією цивільних прав та обов`язків позивача, їх виникненням, існуванням та припиненням, за предметом та можливими правовими наслідками цей спір може стосуватися лише сфери публічно-правових відносин, тому, на думку суду такий спір не підлягає вирішенню в порядку цивільного судочинства.

Отже, в залежності від мети встановлення юридичного факту самостійного виховання дитини, заява може бути розглянута в порядку окремого провадження або в порядку адміністративного судочинства.

Отже, заявнику необхідно подати уточнену заяву, із значенням цих відомостей, зазначених судом.

Відповідно до ст.185 ЦПК України позовна заява, подана без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 ЦПК України підлягає залишенню без руху з наданням строку на усунення недоліків.

Керуючись ст. ст. 43, 76, 81, 95, 175, 177, 185 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 , про встановлення факту самостійного виховання дитини - залишити без руху.

Заявнику надати строк для усунення недоліків, вказаних у мотивувальній частині ухвали, п`яти днів з дня отримання ухвали.

Роз`яснити, що у випадку не усунення вказаних недоліків, заява буде вважатися неподаною та повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. ГОЛЯНА