Провадження № 4-с/554/4/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.01.2024 року суддя Октябрського районного суду м. Полтави Шевська О.І., за участі секретаря Рибак Ж.Ю., розглянувши скаргу ОСОБА_1 на незаконні дії та незаконну бездіяльність державного виконавця Московського ВДВС у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), боржник ОСОБА_2 ,

встановила:

Скаржник, ОСОБА_1 , звернувся до суду із скаргою, в якій просить суд визнати неправомірною та скасувати постанову старшого державного виконавця Московського ВДВС у м.Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Ісаєвої Є.А. від 03.03.2021 року в рамках виконавчого провадження №45603955 про повернення виконавчого документа стягувачові за виконавчим листом про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 в рахунок погашення заборгованості за договором позики 326 114, 40 грн. в рахунок боргу, 24202,80 грн. в рахунок 3% річних. Визнати неправомірною діяльності державного виконавця Московського ВДВС у м.Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) в провадженні якого знаходиться виконавче провадження №45603955 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 , в рахунок погашення заборговансоті за договором позики 326 114, 40 грн. в рахунок боргу, 24202, 80 грн. в рахунок 3 % річних, щодо невиконання рішення Московського районного суду м.Харкова від 11.12.2013 року у цивільній справі №643/16852/13-ц. Зобовязати державного виконавця Московського ВДВС у м.Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) в провадженні якого знаходиться виконавче провадження №45603955 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 , в рахунок погашення заборгованості за договором позики 326 114, 40 грн. в рахунок боргу, 24202, 80 грн. в рахунок 3 % річних невідкладно фактично належним чином в повному обсязі виконати рішення Московського районного суду м.Харкова від 11.12.2013 року у цивільній справі №643/16852/13-ц. Винести окрему ухвалу, якою направити до органів прокуратури частину матеріалів справи, достатньої для внесення інформації про злочин державного виконавця Московського ВДВС у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків)в провадженні якого знаходиться виконавче провадження №45603955 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 , в рахунок погашення заборгованості за договором позики 326 114, 40 грн. в рахунок боргу, 24202, 80 грн. в рахунок 3 % річних в ЄРДР для подальшого притягнення його до кримінальної відповідальності за бездіяльність, відповідальності за яку передбачена ч.2 ст.382 КК України.

Свої вимоги скаржник мотивує тим, що Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 11 грудня 2013 року у цивільній справі № 643/16852/13-ц за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення боргу було вирішено позов задовольнити частково та стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 в рахунок погашення заборгованості за договором позики, зокрема: 326 114 грн. 40 коп. в рахунок боргу, 24 202 грн. 80 коп. в рахунок 3% річних.

На виконання цього рішення, 29 вересня 2014 року районним судом стягувачу було видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 в рахунок погашення заборгованості за договором позики: 326 114 грн. 40 коп. в рахунок боргу, 24 202 грн. 80 коп. в рахунок 3% річних, який 20 листопада 2014 року, в порядку ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV, було подано стягувачем безпосередньо через канцелярію до Московського ВДВС ХМУЮ (після перейменування - Московський ВДВС у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків)) разом із заявою про відкриття за ним виконавчого провадження.

24 листопада 2014 року державним виконавцем Московського ВДВС ХМУЮ (після управління Міністерства юстиції (м. Харків)) за вказаним вище виконавчим листом було відкрито виконавче провадження № 45603955 та надіслано стягувачу ОСОБА_4 постанову про відкриття виконавчого провадження.

Проте, з моменту відкриття виконавчого провадження №45603955 за виконавчим листом про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 в рахунок погашення заборгованості за договором позики: 326 114 грн. 40 коп. в рахунок боргу, 24 202 грн. 80 коп. в рахунок 3% річних державним виконавцем, в провадженні якого перебував вказаний виконавчий лист, взагалі не було вчинено ніяких залежних від нього виконавчих дій, спрямованих на виконання рішення суду, зокрема не знайдено майна, на яке може бути накладено стягнення.

Впродовж всього перебування виконавчого листа на примусовому виконанні державний виконавець не повідомив стягувачу про стан та перебіг цього виконавчого провадження і взагалі було вчинено будь-які виконавчі дії, спрямовані на реальне виконання рішення Московського районного суду м.Харкова від 11.12.2013 року.

26 червня 2020 року між первісним стягувачем ОСОБА_4 та новим стягувачем ОСОБА_1 було укладено договір відступлення прав вимоги (цесії), посвідчений 26 червня 2020 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Богданович А. О. за реєстровим № 990.

При цьому, п. З вказаного договору про відступлення прав вимоги (цесії), передбачено, що цей договір укладається з одночасним відступленням Первісним кредитором (Цедентом) Новому кредитору (Цесіонарію) всієї сукупності прав кредитора (Позикодавця) за основним зобов?язанням, що визначене змістом Договору позики, 29 грудня 2009 року посвідченого ПН ХМНО Широковою В. А. за реєстровим № 5205, та підтверджується в тому числі Рішенням Московського районного суду м.Харкова від 11 грудня 2013 року по справі № 643/16852/13-ц, частково зміненим Рішенням апеляційного суду Харківської області від 21 січня 2014 року по справі № 2-16852/13 (провадження № 22ц/790/767/14) та скасованим в цій же частині Ухвалою Вищого спеціалізованого суду у країни з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 квітня 2014 року по справі № 6-5885св14 - з відправленням на новий розгляд до суду першої інстанції; Заочним рішенням Московського районного суду м. Харкова від 13 жовтня 2014 року по справі №643/16852/13-ц (провадження № 2/643/3107/14), зміненим Рішенням апеляційного суду Харківської області від 18 січня 2017 року по справі « 643/16852/13-ц (провадження №22-4/790/5979/16, Заочним рішенням Московського районного суду м. Харкова від 17 березня 2014 року по справі № 643/21425/13-ц (провадження № 2/643/1198/14), Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 29 червня 2016 року по справі N? 643/4896/16-ц (провадження N? 2/643/3760/16).

Крім того, в п. 4 вказаного договору вказано, що перехід до Нового кредитора (Цесіонарія) прав за цим Договором відбувається в обсязі та на умовах, що існують на момент переходу цих прав - із набуттям Новим кредитором прав замість Первісного кредитора вимагати від Боржників виконання на свою користь всіх без винятку передбачених Основним договором зобов?язань в сумі, обсягах та з урахуванням встановлених ним фактів, зокрема: повернення позичених коштів, сплати процентів за користування позикою, а також неустойки (штрафів, пені) та будь-яких інших санкцій за несвоєчасне виконання Боржниками зобов?язань, навіть якщо вони прямо не згадані в цьому Договорі та не обумовлені Основним договором та/або Іпотечним договором, але передбачені цивільним законодавством або звичаями ділового обороту.

Таким чином, відповідно до умов вказаного вище договору, наразі новим кредитором новим позикодавцем, новим іпотекодежателем) за укладеними між боржником (позичальником, іпотекодавцем) ОСОБА_3 та первісним кредитором (первісним позикодавцем, первісним іпотекодежателем) ОСОБА_5 (який, у свою чергу, відступив своє право вимоги позивачу у даній цивільній справі ОСОБА_4 ) договорами позики та іпотеки є ОСОБА_1 .

Відповідно ОСОБА_1 звернувся до районного суду із заявою про заміну стягувача у виконавчому провадженні №45603955, за наслідками розгляду якої 01.09.2020 року Московським районним судом м.Харкова виніс ухвалу в рамках цивільної справи №643/16852/13-ц, якою заяву ОСОБА_6 було задоволено у повному обсязі та вирішено змінити сторону у виконавчому провадженні №45603955 щодо виконання рішення Московського районного суду м.Харкова від 11.12.2013 року по цивільній справі №643/16852/13-ц з ОСОБА_4 на правонаступника ОСОБА_1 за правом грошової вимоги до ОСОБА_3 .

З метою виконання вказаної ухвали суду від 20.01.2021 року ОСОБА_1 звернувся до Московського ВДВС у м.Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) із заявою в якій просив замінити стягувача у виконавчому провадженні №45603955 з примусового виконання виконавчого листа №643/16852/13-ц, виданого 29.09.2014 року Московським районним судом м.Харкова.

23.02.2021 року державним виконавцем Московського ВДВС у м.Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) за вказаною заявою було винесено постанову про зміну стягувача.

З моменту зміни стягувача у виконавчому провадженні №45603955 за виконавчим листом №643/16852/13-ц державним виконавцем не було вчинено ніяких дій спрямованих на виконання провадження.

03.03.2021 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі п.9 ч.1 ст.37 ЗУ «Про виконавче провадження», а саме у звязку з тим, що законом встановлено заборону щодо звернення стягнення на іпотечне майно боржника.

Скаржник, вважає, що постанова від 03.03.2021 року про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі п.9 ч.1 ст.37 ЗУ «Про виконавче провадження», а саме у звязку з тим, що законом встановлено заборону щодо звернення стягнення на іпотечне майно боржника державним виконавцем винесена незаконно та безпідставно, державним виконавцем не було вчинено дій на спрямованих на виконання рішення суду, не вчинено дій щодо розшуку майна чи коштів боржника.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 01.03.2023 року прийнято справу до свого провадження.

Скаржник в судове засідання не з`явився, , надав до суду заяву, згідно якої просив розглянути справу без його участі та зазначив, що скаргу підтримує в повному обсязі та просить її задовольнити.

Представник Московського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, не надав до суду пояснень про причини неявки, заперечень по скарзі не надавав.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін, на підставі письмових матеріалів справи, при цьому приймаючи до уваги факт, що орган ВДВС повідомлявся належним чином про дату, час та місце слухання справи, він не повідомив суд про причини неявки, ним не подано заперечень по скарзі, а сам скаржник заявлені вимоги підтримує в повному обсязі.

Суд, приймаючи до уваги викладене вище, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 11 грудня 2013 року у цивільній справі № 643/16852/13-ц за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення боргу було вирішено позов задовольнити частково та стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 в рахунок погашення заборгованості за договором позики, зокрема: 326 114 грн. 40 коп. в рахунок боргу, 24 202 грн. 80 коп. в рахунок 3% річних.

На виконання цього рішення, 29 вересня 2014 року районним судом стягувачу було видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 в рахунок погашення заборгованості за договором позики: 326 114 грн. 40 коп. в рахунок боргу, 24 202 грн. 80 коп. в рахунок 3% річних, який 20 листопада 2014 року, в порядку ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV, було подано стягувачем безпосередньо через канцелярію до Московського ВДВС ХМУЮ (після перейменування - Московський ВДВС у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків)) разом із заявою про відкриття за ним виконавчого провадження.

24 листопада 2014 року державним виконавцем Московського ВДВС ХМУЮ (після управління Міністерства юстиції (м. Харків)) за вказаним вище виконавчим листом було відкрито виконавче провадження № 45603955 та надіслано стягувачу ОСОБА_4 постанову про відкриття виконавчого провадження.

Проте, з моменту відкриття виконавчого провадження №45603955 за виконавчим листом про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 в рахунок погашення заборгованості за договором позики: 326 114 грн. 40 коп. в рахунок боргу, 24 202 грн. 80 коп. в рахунок 3% річних державним виконавцем, в провадженні якого перебував вказаний виконавчий лист, взагалі не було вчинено ніяких залежних від нього виконавчих дій, спрямованих на виконання рішення суду, зокрема не знайдено майна, на яке може бути накладено стягнення.

Впродовж всього перебування виконавчого листа на примусовому виконанні державний виконавець не повідомив стягувачу про стан та перебіг цього виконавчого провадження і взагалі було вчинено будь-які виконавчі дії, спрямовані на реальне виконання рішення Московського районного суду м.Харкова від 11.12.2013 року.

26 червня 2020 року між первісним стягувачем ОСОБА_4 та новим стягувачем ОСОБА_1 було укладено договір відступлення прав вимоги (цесії), посвідчений 26 червня 2020 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Богданович А. О. за реєстровим № 990.

При цьому, п. З вказаного договору про відступлення прав вимоги (цесії), передбачено, що цей договір укладається з одночасним відступленням Первісним кредитором (Цедентом) Новому кредитору (Цесіонарію) всієї сукупності прав кредитора (Позикодавця) за основним зобов?язанням, що визначене змістом Договору позики, 29 грудня 2009 року посвідченого ПН ХМНО Широковою В. А. за реєстровим № 5205, та підтверджується в тому числі Рішенням Московського районного суду м.Харкова від 11 грудня 2013 року по справі № 643/16852/13-ц, частково зміненим Рішенням апеляційного суду Харківської області від 21 січня 2014 року по справі № 2-16852/13 (провадження № 22ц/790/767/14) та скасованим в цій же частині Ухвалою Вищого спеціалізованого суду у країни з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 квітня 2014 року по справі № 6-5885св14 - з відправленням на новий розгляд до суду першої інстанції; Заочним рішенням Московського районного суду м. Харкова від 13 жовтня 2014 року по справі №643/16852/13-ц (провадження № 2/643/3107/14), зміненим Рішенням апеляційного суду Харківської області від 18 січня 2017 року по справі « 643/16852/13-ц (провадження №22-4/790/5979/16, Заочним рішенням Московського районного суду м. Харкова від 17 березня 2014 року по справі № 643/21425/13-ц (провадження № 2/643/1198/14), Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 29 червня 2016 року по справі N? 643/4896/16-ц (провадження N? 2/643/3760/16).

Крім того, в п. 4 вказаного договору вказано, що перехід до Нового кредитора (Цесіонарія) прав за цим Договором відбувається в обсязі та на умовах, що існують на момент переходу цих прав - із набуттям Новим кредитором прав замість Первісного кредитора вимагати від Боржників виконання на свою користь всіх без винятку передбачених Основним договором зобов?язань в сумі, обсягах та з урахуванням встановлених ним фактів, зокрема: повернення позичених коштів, сплати процентів за користування позикою, а також неустойки (штрафів, пені) та будь-яких інших санкцій за несвоєчасне виконання Боржниками зобов?язань, навіть якщо вони прямо не згадані в цьому Договорі та не обумовлені Основним договором та/або Іпотечним договором, але передбачені цивільним законодавством або звичаями ділового обороту.

Таким чином, відповідно до умов вказаного вище договору, наразі новим кредитором новим позикодавцем, новим іпотекодежателем) за укладеними між боржником (позичальником, іпотекодавцем) ОСОБА_3 та первісним кредитором (первісним позикодавцем, первісним іпотекодежателем) ОСОБА_5 (який, у свою чергу, відступив своє право вимоги позивачу у даній цивільній справі ОСОБА_4 ) договорами позики та іпотеки є ОСОБА_1 .

Відповідно ОСОБА_1 звернувся до районного суду із заявою про заміну стягувача у виконавчому провадженні №45603955, за наслідками розгляду якої 01.09.2020 року Московським районним судом м.Харкова виніс ухвалу в рамках цивільної справи №643/16852/13-ц, якою заяву ОСОБА_6 було задоволено у повному обсязі та вирішено змінити сторону у виконавчому провадженні №45603955 щодо виконання рішення Московського районного суду м.Харкова від 11.12.2013 року по цивільній справі №643/16852/13-ц з ОСОБА_4 на правонаступника ОСОБА_1 за правом грошової вимоги до ОСОБА_3 .

З метою виконання вказаної ухвали суду від 20.01.2021 року ОСОБА_1 звернувся до Московського ВДВС у м.Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) із заявою в якій просив замінити стягувача у виконавчому провадженні №45603955 з примусового виконання виконавчого листа №643/16852/13-ц, виданого 29.09.2014 року Московським районним судом м.Харкова.

23.02.2021 року державним виконавцем Московського ВДВС у м.Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) за вказаною заявою було винесено постанову про зміну стягувача.

З моменту зміни стягувача у виконавчому провадженні №45603955 за виконавчим листом №643/16852/13-ц державним виконавцем не було вчинено ніяких дій спрямованих на виконання провадження.

03.03.2021 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі п.9 ч.1 ст.37 ЗУ «Про виконавче провадження», а саме у звязку з тим, що законом встановлено заборону щодо звернення стягнення на іпотечне майно боржника.

Згідно із ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Так, як встановлено судом, державним виконавцем не було вчинено заходів, передбачених Законом України «Про виконавче провадження»:

- не було оголошено розшук іншого майна боржника;

- не було направлено запитів у відповідні державні та банківські установи щодо наявності у боржника відкритих банківських рахунків, отримання боржником доходу та/або пенсії;

- не було накладено арешт на рухоме та нерухоме майно, кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах;

- державний виконавець не звертався до суду із клопотанням про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за кордон;

- державний виконавець не виносив постанову про накладення штрафу

на боржника за невиконання рішення судів без поважних причин;

- державним виконавцем не було здійснено вихід за адресою місця реєстрації (проживання) боржника задля опису, арешту та примусової реалізації

його рухомого майна;

- не звертався до досудового розслідування із заявою про невиконання боржником рішення судів та навіть не запропонував стягувачу самому звернутися до органів досудового розслідування із такою заявою.

Згідно абз. 2 ч. 2 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV від 21 квітня 1999 року, який діяв на момент пред?явлення стягувачем вказаних вище виконавчих листів для примусового виконання та на момент винесення Московським ВДВС ХМУЮ (після перейменування - Московський ВДВС у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків)) постанов про відкриття виконавчих проваджень, у постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника у строк до п?ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов?язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону № 606-XIV у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Згідно ст. 11 Закону № 606-XIV державний виконавець зобов?язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч.1 ст.5 Закону, примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби.

Так, у своїх рішеннях від 29 червня 2004 року у справі «Войтенко проти України», ві 20 липня 2004 року у справі «Шмалько проти України», від 27 липня 2004 року у справ «Ромашов проти України», від 09 листопада 2004 року у справі «Бакай та інші проти України», від 11 січня 2005 року у справі «Дубенко проти України», від 22 лютого 2005 рок у справі «Шаренок проти України», від 05 квітня 2005 року у справі «Вараниця проти України», від 19 квітня 2005 року у справі «Піряник проти України, від 19 квітня 2005 року справі «Долгов проти України», від 19 квітня 2005 року у справі «Щербанов проти України» від 03 травня 2005 року у справі «Васіленков проти України», від 07 червня 2005 року з справі «Фукльов проти України», від 21 червня 2005 року у справі «Олександр Булиньк проти України», від 13 вересня 2005 року у справі «Лютих проти України», від 06 вересня 2007 року у справі «Шамрай проти України», від 06 вересня 2007 року у справі «Лозинський та інші проти України», Європейський суд з прав людини відзначив, що право на суд закріплене в ч. 1 ст. 6 Конвенції, було б лише ілюзією, якщо б держави допускали такий стан речей, коли рішення національних судів залишалися б невиконаними. З посиланням на свою попередню прецедентну практику, сформульованих у його попередніх аналогічних справах

Європейський суд з прав людини зазначив, що тлумачення ч. 1 ст. 6 Конвенції винятково як такої, що стосується доступу до суду та процедури розгляду справи у суді, було б несумісним із принципом верховенства права, який держави-учасниці зобов?язались дотримувати, ратифікуючи Конвенцію.

Зважаючи на це, виконання рішення будь-якого суду повинно розглядатись у світлі вимог ст. 6 Конвенції як складова частина «процесу у справі» (trial).

У зв?язку з цим, Європейський суд з прав людини зазначив, що затримання виконання судового рішення може бути виправданим лише за виняткових обставин. Проте, в будь-якому разі, таке затримання не може бути настільки довгим, аби була знищена сама сутність того права, яке захищається частиною 1 ст. 6 Конвенції.

Тому, Європейський суд з прав людини прийшов до висновку, що неспроможність держави вжити належних заходів для виконання рішення суду впродовж строку, визначеного національним законодавством, означає позбавлення ч. 1 ст. 6 Конвенції її корисного значення.

На підставі викладено, суд приходить до висновку, що державним виконавцем незаконно та передчасно винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі п.9 ч.1 ст.37 ЗУ «Про виконавче провадження», а саме у зв`язку з тим, що законом встановлено заборону щодо звернення стягнення на іпотечне майно боржника, не здійснивши при цьому всих необхідних дій, спрямованих на реальне виконання рішення суду від 11.12.2013 року, тому вказана постанова підлягає скасуванню.

Відповідну правову позицію висловлено в постанові ВП ВС від 16 листопада 2022 року у справі № 910/7310/20 (провадження № 12-23гс22), Велика Палата ВС зауважила, що в цій ситуації ефективним засобом, здатним відновити право стягувача на примусове виконання остаточного судового рішення, є скасування постанови, оскільки після її скасування виконавче провадження в силу ч. 1 ст. 41 Закону підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного судового рішення.

В іншій частині скарги, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні скарги.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 451, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Згідно із ст. 453 ЦПК України, про виконання ухвали, постановленої за результатами розгляду скарги, відповідний орган державної виконавчої служби, приватний виконавець повідомляють суд і заявника не пізніше ніж у десятиденний строк з дня її одержання.

Розподіл судових витрат проводиться відповідно до приписів ст. 452 ЦПК України.

Керуючись статтями 10, 13, 19, 76, 77, 81, 447 453 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на незаконні дії та незаконну бездіяльність державного виконавця Московського ВДВС у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), боржник ОСОБА_3 задовольнити частково.

Скасувати постанову старшого державного виконавця Московського ВДВС у м.Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Ісаєвої Є.А. від 03.03.2021 року в рамках виконавчого провадження №45603955 про повернення виконавчого документа стягувачові за виконавчим листом про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 в рахунок погашення заборгованості за договором позики 326 114, 40 грн. в рахунок боргу, 24202,80 грн. в рахунок 3% річних.

В решті вимог скарги відмовити.

Стягнути Московського ВДВС у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу 2560 грн.

Копію ухвали суду направити учасникам справи протягом 2 (двох) днів з дня її складання.

Ухвала суду може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду шляхом подання протягом 15 (п`ятнадцяти) днів з дня проголошення ухвали апеляційної скарги.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала суду виготовлена в нарадчій кімнаті в єдиному примірнику.

З текстом ухвали суду можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя О.І.Шевська