07.03.2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2024 року

м. Харків Справа

Справа №642/547/24

Провадження №2/642/521/24

Суддя Ленінського районного суду м.Харкова Петрова Н.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди отриманої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

ВСТАНОВИВ:

06.02.2024 до Ленінського районного суду м.Харкова звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди отриманої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в якій просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_2 на його користь: матеріальну шкоду у розмірі 72 299, 62 грн., моральну шкоду у розмірі 35 000,00 грн., а також судові витрати, які складаються з: оплати послуг суб?єкта оціночної діяльності у розмірі 5703,00 грн., судовий збір у розмірі 1200,30 грн., послуги адвоката у розмірі 7 000,00 грн.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.02.2024 справа надійшла в провадження судді Петрової Н.М.

Ухвалою Ленінського районного суду м.Харкова від 12.02.2024 позовну заяву залишено без руху, так як в позовній заяві не зазначено: повних анкетних даних відповідача ОСОБА_2 (дата, місяць, рік народження, паспорт, РНОКПП); відомостей про наявність в учасників ДТП полісів обов`язкового страхування цивільного-правового страхування власників наземних транспортних засобів та інформації щодо звернення учасників ДТП до страховика чи МТСБУ з питанням відшкодовування шкоди; позивачем не доплачено судовий збір у розмірі 10,90 грн.; не надано жодного доказу, що автомобіль марки BYD F-3, номерний знак НОМЕР_1 належить позивачу на законній підставі.

Позивачу надано строк на усунення недоліків протягом п?яти днів з дня отримання копії ухвали суду, яку 23.02.2024 позивачем отримано.

01.03.2024 до Ленінського районного суду м.Харкова на виконання ухвали суду від 12.02.2024 надійшла заява про усунення недоліків, однак недоліки позовної заяви в повному обсязі не усунені.

Так, в ухвалі суду від 12.02.2024 зазначено, що ОСОБА_1 не надано суду доказу щодо належності транспортного засобу BYD F-3, номерний знак НОМЕР_1 саме позивачу, оскільки згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, останній належить ОСОБА_3 .

Позивач ОСОБА_1 зазначає, що володіє транспортним засобом марки «BYD F-3», реєстраційний номерний знак « НОМЕР_1 » з 14.05.2019 на підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Краматорського міського нотаріального округу Донецької області Стародубцевою Л.В. Відповідно до даної довіреності позивач має право у випадку спричинення автомобілю пошкодження іншими особами у результаті ДТП чи заподіяння шкоди повіреною особою іншим транспортним засобам під час користування транспортним засобом як джерелом підвищеної небезпеки укладати від імені власника ОСОБА_3 правочини про відшкодування заподіяної шкоди, одержувати та сплачувати за такими правочинами грошові суми у розмірах згідно із калькуляцією або за домовленістю.

Проте, як вбачається із долученої до позовної заяви довіреності посвідченої приватним нотаріусом Краматорського міського нотаріального округу Донецької області Стародубцевою Л.В. 14.05.2019, остання зареєстрована за №1548 та дійсна до 14.05.2022.

Відповідно до ст.244 Цивільного кодексу України, довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі.

Частиною 1 статті 247 Цивільного кодексу України встановлено, що строк довіреності встановлюється у довіреності. Якщо строк довіреності не встановлений, вона зберігає чинність до припинення її дії.

Отже, на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди, тобто станом на 18.09.2023 та на момент подання позовної заяви до суду, строк дії довіреності № 1548, посвідченої 14.05.2019 приватним нотаріусом Краматорського міського нотаріального округу Донецької області Стародубцевою Л.В. сплив.

Таким чином, ОСОБА_1 є неналежним позивачем з огляду на вищевказане.

Крім того, на виконання ухвали суду від 12.02.2024 ОСОБА_1 долучено копії квитанції неналежного вигляду, а саме: копії квитанцій не містять ані номер квитанції, ані суму сплаченого судового збору, платника тощо.

До того ж, як роз`яснено в п.26 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» із змінами, внесеними згідно з Постановою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 25.09.2015 законодавством не встановлено спеціальних вимог до оформлення платіжних документів, на підставі яких перераховуються суми судового збору. Таке перерахування здійснюється за загальними правилами згідно з вимогами Закону України № 2346-III від 05 квітня 2001 року "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" і відповідних нормативно-правових актів Національного банку України.

Відповідно до частини другої статті 9 Закону України № 3674-VI від 08 липня 2011 року "Про судовий збір"суд перед відкриттям провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. У зв`язку із цим суд повинен перевірити, щоб платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою, що додаються до позовної заяви (заяви, скарги), містили відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір. При цьому, наприклад, платіжне доручення повинно бути підписано відповідальним виконавцем банку і скріплено печаткою установи банку з відміткою про дату надходження та дату виконання платіжного доручення (пункт 2.14 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженоїпостановою Правління Національного банку України №22 від 21 січня 2004 року (зі змінами)). Відповідні документи подаються до суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені з використанням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, а також платіжне доручення, яке за формою не відповідає наведеним вимогам, не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Таким чином, суд не бере до уваги дві копії квитанції, які долучені позивачем до заяви від 01.03.2024, оскільки з огляду на зміст законодавчих вимог, копія квитанції не є документом, що підтверджує сплату судового збору.

Згідно ч.4 ст.10 ЦПК України та ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод (далі - Конвенція), встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Ратифікуючи Конвенцію, Україна взяла на себе обов`язки гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

Крім того, слід зазначити, що практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободщодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року. У вказаних рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики ЄСПЛ вбачається, що питання про порушення ст. 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом та потребою з боку держави регулювання доступу до суду.

Згідно з ч. 3 ст.185 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Таким чином, позовна заява ОСОБА_1 про стягнення матеріальної та моральної шкоди отриманої внаслідок дорожньо-транспортної пригодипідлягає поверненню позивачу.

У відповідності до ч. 7 ст.185ЦПК України повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

На підставі викладеного та керуючись ст.175,177,185,260,261 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди отриманої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди- повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Веб-адреса цього документу у Єдиному державному реєстрі судових рішень http://reyestr.court.gov.ua/ з посиланням на номер справи.

Суддя Наталя ПЕТРОВА