Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/1301/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 лютого 2024 року м. Олевськ

Олевський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Винара Л.В.

з участю секретаря Кострицької Т.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі судових засідань Олевського районного суду Житомирської області, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Олевської міської ради Житомирської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Олевська державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В:

До Олевського районного суду Житомирської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Олевської міської ради Житомирської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Олевська державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування за законом.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено головуючого суддю у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Олевської міської ради Житомирської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Олевська державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування за законом ОСОБА_2 .

Ухвалою судді Кононихіної Н.Ю. від 12.09.2022 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

На підставі рішення Вищої ради правосуддя від 23.03.2023 року №246/0/15-23 та розпорядження керівника апарату Олевського районного суду Житомирської області від 13.10.2023 року №108 цивільну справу №287/1301/22 передано для розгляду судді Винару Л.В.

Ухвалою суду від 16.10.2023 року вказану позовну заяву залишено без руху, оскільки вона не відповідала вимогам ст. ст. 175, 177 ЦПК України та позивачу надано строк для усунення недоліків.

07.11.2023 року від позивача засобами поштового зв`язку надійшла уточнена позовна заява про визнання права власності в порядку спадкування за законом. В уточненій редакції позовної заяви ОСОБА_1 просить суд визнати за ним право власності на житловий будинок в АДРЕСА_1 з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На обґрунтування поданої позовної заяви позивач ОСОБА_1 зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_3 . Спадкове майно, що залишилось після його смерті складається з житлового будинку в АДРЕСА_1 . У встановлений законом термін позивач звернувся до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, де була заведена спадкова справа. Позивач є спадкоємцем першої черги, інших спадкоємців немає. Проте, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вищевказаний будинок, оскільки за життя батько позивача ОСОБА_3 не оформив своїх прав на будинок, нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно, а саме житловий будинок в АДРЕСА_1 не дає позивачу можливості оформити спадщину у зв`язку з чим він змушений звернутися до суду.

Ухвалою суду від 09.11.2023 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

05.12.2023 року ухвалою суду закрито підготовче провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Олевської міської ради Житомирської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Олевська державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування за законом та справу призначено до судового розгляду по суті.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Від позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задоволити.

Від представника відповідача Олевської міської ради Житомирської області Стафійчука Р.О. надійшла заява з проханням розглянути справу без його участі. Щодо заявлених позовних вимог не заперечує.

Представник третьої особи Олевської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що стверджується матеріалами справи. Причини неявки суду невідомі.

Передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін, на підставі наявних матеріалів.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, є дата складання повного судового рішення.

Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив такі обставини справи та відповідні до них правовідносини.

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в смт. Олевськ, Олевського району, Житомирської області, батьками записані ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 (а.с. 8).

Батько позивача ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Рудня-Бистрянська, Олевського району, Житомирської області, батьками записані ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , що стверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 (а.с. 16).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого виконавчим комітетом Руднє-Бистрянської сільської ради Олевського району Житомирської області, батько позивача ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що складено відповідний актовий запис №4 (а.с. 7).

Як вбачається з виписки з погосподарської книги, виданої старостою Руднє-Бистрянського старостинського округу Олевської міської ради Житомирської області 17.12.2021 року за вих. №435 згідно запису №525-1 погосподарської книги №12, станом на 05.08.1992 року, закінченим будівництвом, житловий будинок АДРЕСА_1 рахується за ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 11).

Також, згідно довідки Руднє-Бистрянської сільської ради Олевського району Житомирської області від 19.05.2014 року №1412 ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 на час смерті постійно проживав в АДРЕСА_1 . Разом з ним постійно на день смерті проживав його син ОСОБА_3 , 1957 року народження (а.с. 15).

Згідно звіту про оцінку майна ринкова вартість житлового будинку з господарським будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 становить 86667 грн. 00 коп. (а.с. 48-70).

Також, до суду надійшла заява від ОСОБА_7 , у якій зазначає, що вона є сестрою ОСОБА_1 та не заперечує щодо задоволення позовних вимог , які підтримує повністю. Окрім цього, не заперечує щодо визнання за її братом ОСОБА_1 права власності на житловий будинок в АДРЕСА_1 з належними до нього господарськими будівлями після смерті ОСОБА_5 .

Доказів про існування інших спадкоємців за заповітом, за законом, чи таких, що мають право на обов`язкову частку, які прийняли спадщину після смерті ОСОБА_3 судом не встановлено.

Позивач, як спадкоємець першої черги, звернувся до нотаріуса з метою оформлення права на спадщину, в чому йому було відмовлено з підстав відсутності оригіналу правовстановлюючого документу.

Відповідно до ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно Цивільного кодексу України підставами виникнення права власності є різні правопороджуючі юридичні факти, або правовідносини, зокрема, також і в порядку спадкування після смерті громадянина.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ч. 1 ст. 1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія).

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1278 ЦК України, частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними.

Відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину

Відповідно до роз`яснень, що містяться у п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Окрім цього, згідно роз`яснень, викладених в пункті 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Одним з основних принципів цивільного судочинства є змагальність сторін (стаття 12 ЦПК України).

Статтею 81 ЦПК України на сторін покладено обов`язок довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Зі змісту постанови державного нотаріуса Олевської державної нотаріальної контори позивачу ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 після смерті батька ОСОБА_3 у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів.

Суд погоджується, що відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно є об`єктивною перешкодою для оформлення спадщини у нотаріальному порядку. Чинне законодавство не передбачає можливості реєстрації права власності на майно за померлою особою. Право власності, набуте шляхом успадкування, можливо захистити в судовому порядку шляхом його визнання на підставі ст.392 ЦК України.

Як зазначено у п. 3.1. Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», при вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України чинного на час виникнення права власності та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини та згідно із п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України. Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року (далі - Інструкція).

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК України та Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

У період чинності зазначеної Інструкції державна реєстрація нерухомого майна не проводилась в сільській місцевості. Право власності на нерухоме майно, що знаходиться в сільській місцевості, може бути підтверджено довідкою виконавчого комітету відповідної ради.

Суд встановив, що спірний спадковий будинок збудований в 1958 році, що стверджується випискою з погосподарської книги, виданої старостою Руднє-Бистрянського старостинського округу Олевської міської ради Житомирської області 17.12.2021 року за вих. №435 (а.с. 11).

Право власності на такий житловий будинок не зареєстровано у встановленому законом порядку в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Проте, як зазначено у п. 3.3. згаданого вище Листа ВССУ, перші власники не оформляли документи на належне їм нерухоме майно та не реєстрували його в органах БТІ, а тому спадкоємець не може отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину і його право має бути визнано в судовому порядку.

При цьому, сам факт відсутності правовстановлюючих документів на ім`я спадкодавця не може бути підставою для відмови у задоволенні вимог про оформлення права власності, за умов доведення таких обставин як належність спадкодавцю цього майна.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права (п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК).

За таких встановлених у судовому засіданні обставин, та відповідних їм норм цивільного законодавства суд, розглядаючи вказану справу в межах заявлених позивачем вимог та на підставі наданих доказів, які оцінені судом як належні, допустимі, достовірність яких не викликала у суду сумнівів, та сукупність яких є достатньою, - вирішив, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 15, 16, 1216, 1217, 1258, 1259, 1261, 1276, 1278, 1296 ЦК України, ст.ст. 4, 5, 13, 76-81, 128, 200, 206, 223, 263, 265, 268, 293 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Олевської міської ради Житомирської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Олевська державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок, що розташований за адресою АДРЕСА_1 з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Житомирського апеляційного суду через Олевський районний суд Житомирської області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи згідно п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , паспорт серії НОМЕР_4 , виданий 26.03.2013 року Олевським РС УДМС України в Житомирській області, РНОКПП - НОМЕР_5 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Олевська міська рада Житомирської області, , місце знаходження: 11001, м. Олевськ, вул. Володимирська, 2, Коростенського району, Житомирської області.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору:

Олевська державна нотаріальна контора, , місце знаходження: 11002, м. Олевськ, вул. Привокзальна, 5, Коростенського району, Житомирської області.

Суддя: Л.В.Винар