Справа № 553/179/24
Провадження № 2/545/934/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.02.2024 суддя Полтавського районного суду Полтавської області Путря О.Г., розглянувши матеріали цивільного позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтаваенергозбут» про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Ленінського районного суду м.Полтави з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м.Полтави від 24.01.2024 справу передано за підсудністю до Полтавського районного суду Полтавської області.

Визначаючи підсудність справи за Полтавським районним судом Полтавської області суддя Ленінського районного суду м.Полтави виходила з того, що спір у даному випадку стосується нерухомого майна, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .В зв`язку з чим, відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦПК України, вказаний позов має пред`являтись за місцезнаходженням нерухомого майна, тобто за правилами виключної підсудності, тому справа була направлена до Полтавського районного суду Полтавської області.

Однак, розглянувши матеріали позовної заяви, вважаю, що наявні підстав для повернення цивільної справи до Ленінського районного суду м.Полтава як помилково направленої, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної її частини.

Згідно з положеннями статті 181 ЦК України до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Таким чином, правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, яка викладена у постановах у справі № 460/4286/16-ц від 23.01.2018 та у справі № 640/16548/16-ц від 16.05.2018, до позовів, що виникають з приводу нерухомого майна, належать, зокрема, позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 Цивільного кодексу України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 Цивільного кодексу України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 Цивільного кодексу України); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Згідно з висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 10.04.2019 року (справа № 638/1988/17, провадження № 61-30812св18), правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно. Позов про стягнення заборгованості за надання послуг з утримання нерухомого майна має пред`являтися за місцем знаходження цього майна, за правилами виключної підсудності.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 07.07.2020 у справі № 910/10647/18 зазначила, що виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном.

Як вбачається з матеріалів позову між сторонами укладено договір купівлі-продажу електричної енергії за зеленим тарифом №531113 від 04.10.2021.

У зв`язку з просроченням відповідачем цивільно-правового зобов`язання, позивач прохає стягнути кошти з відповідача за придбану ним електричну енергію, вироблену позивачем у період з липня по вересень 2023 року з енергії сонячного випромінювання та/або енергії вітру об`єктами електроенергетики приватного домогосподарства, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Предметом договору купівлі-продажу є електрична енергія, вироблена з енергії сонячного випромінювання та/або енергії вітру об`єктами електроенергетики ( генеруючими установками ), що розмішені за адресою: АДРЕСА_1 .

Тобто із заявлених вимог позивача та долучених до позову матеріалів вбачається, що предметом спору є прострочене грошове зобов`язання за договором про купівлю-продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом, виробленої з енергії сонячного випромінювання та/або енергії вітру об`єктами електроенергетики ( генеруючими установками ).

Відтак, спір виник не з приводу нерухомого майна , як безпосередньо, так і опосередковано, не стосується як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном, зокрема щодо стягнення заборгованості за надання послуг з утримання нерухомого майна, невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно, чи щодо речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до ч.2 ст. 27 ЦПК України позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Згідно відповіді №456576 від 20.02.2024 року з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ТОВ «Полтаваенергозбут» знаходиться за адресою: м.Полтава, вул.Панянка, 65, Б, що відноситься до територіальної юрисдикції Ленінського районного суду м.Полтави.

Згідно із частиною 1 ст. 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Згідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у п. 1 ст. 6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Відповідно до частини 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Крім того, недотримання правил територіальної юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, який є підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю (ч. 1 ст. 378 ЦПК України).

Суд повинен суворо дотримуватися правил підсудності.

Згідно з п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України,суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до ч.ч. 1, 2ст.32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому ст. 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Таким чином, оскільки позивачем правила підсудності при подачі позову до Ленінського районного суду м. Полтави порушені не були, місцезнаходженням відповідача є Ленінський район м.Полтави, який не є територіально підсудним Полтавському районному суду Полтавської області, а тому приходжу до висновку, що дану цивільну справу необхідно повернути на розгляд до суду за місцем знаходження відповідача, а саме до Ленінського районного суду м.Полтави, як помилково направлений.

Керуючись ст.ст. 27, 28, 31, 32,187, 258,259, 260 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтаваенергозбут» про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу повернути до Ленінського районного суду м.Полтави, як помилково направлену.

Спір про підсудність справи між судами не допускається.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення .

Суддя: О. Г. Путря