КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(про ухвалення додаткового рішення)

Справа № 754/3300/19 Головуючий у 1 інстанції: Скрипка О.І.

Провадження №22-з/824/54/2024 Суддя-доповідач: Гаращенко Д.Р.

15 лютого 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Гаращенка Д.Р.

суддів Сушко Л.П., Олійника В.І.

при секретарі Дуб С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву адвоката Яцка Віталія Володимировича - представника ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , яка діє у своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 на рішення Деснянського районного суду міста Києва від 26 травня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 , яка діє у своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 , до ОСОБА_1 , державного реєстратора Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у місті Києві Нілової Ангеліни Олександрівни, треті особи: Служба у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації, Головне територіальне управління юстиції у місті Києві, Міністерство юстиції України, про захист права власності шляхом скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяження, скасування запису про право власності,-

ВСТАНОВИВ:

У березні 2019 року ОСОБА_2 яка діє у своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 , звернулася із позовом до ОСОБА_1 , державного реєстратора Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у місті Києві Нілової А. О., треті особи: Служба у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації, Головне територіальне управління юстиції у місті Києві, Міністерство юстиції України, про захист права власності шляхом скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяження, скасування запису про право власності.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 26 травня 2021 року, у задоволенні позову ОСОБА_2 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 відмовлено.

Додатковим рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 24 червня 2021 року заяву представника ОСОБА_1 - Яцка В. В. про винесення додаткового рішення задоволено.

Постановою Київського апеляційного суду від 29 червня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 , яка діє у своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 було задоволено.

Рішення Деснянського районного суду міста Києва від 26 травня 2021 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту державної реєстрації Міністерство юстиції України Нілової Ангеліни Олександрівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) від 17 липня 2015 року за індексним номером 22947815, відповідно до якого здійснено державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 .

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постановою Верховного Суду від 09 серпня 2023 року касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка підписана представником Яцком В.В. , задоволено частково.

Постанову Київського апеляційного суду від 29 червня 2022 року у частині задоволених позовних вимог ОСОБА_2 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 , до ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора, розподілу судових витрат скасовано.

Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 26 травня 2021 року у частині відмови у задоволенні позовних вимог неповнолітньої ОСОБА_3 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 до ОСОБА_1 залишено в силі.

Передано справу у частині задоволених позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора, розподілу судових витрат на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постановою Київського апеляційного суду від 19 грудня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково.

Рішення Деснянського районного суду міста Києва від 26 травня 2021 року змінено.

Викладено мотивувальну частину рішення в редакції цієї постанови.

28 грудня 2023 року адвокат Яцко В.І. - представник ОСОБА_1 подав заяву про ухвалення додаткового рішення, в якому просить стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати, а саме:

- Витрати на правову допомогу за період з 31.05.2021 по 21.08.2023 в загальній сумі 140 292, 25 гривень;

- Витрати на правову допомогу за період 22.08.2023 по 25.12.2023 в загальній сумі 19 269, 00 гривень.

Заяву обґрунтовує тим, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які Відповідач 1 очікує понести у зв`язку із розглядом справи, було зазначено у Відзиві на позовну заяву від 03.04.2019 (a.c. 91-96, т.1).

Заява про подання доказів витрат, які Відповідач 1 сплатив або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, була зроблена стороною Відповідача 1 в поясненнях від 10.10.2023 (п. 2 прохальної частини), які було подано до Київського апеляційного суду.

Станом на день подання цієї заяви надані адвокатом Яцко В.В. послуги (виконані роботи) за період 31.05.2021-25.12.2023 є неоплаченими та підлягають оплаті відповідно до умов Договору.

Питання застосування вказаної норми ЦПК щодо доведеності розміру витрат на правничу допомогу з метою їх розподілу неодноразово було предметом дослідження у Верховному Суді відповідно до постанов, у яких сформульовано правовий висновок, що відшкодуванню підлягають витрати, незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено, в тому числі постанова від 16 березня 2021 року (справа№520/12065/19), постанова від 5 березня 2021 року (справа № 200/10801/19-а), постанова від 12 лютого 2020 року Касаційного цивільного суду Верховний Суд (справа № 648/1102/19 ).

У судовому засіданні адвокат Яцко В.В. - представник ОСОБА_1 підтримав заяву, просив її задовольнити.

Адвокат Фещенко І.С. - представник ОСОБА_2 заперечував проти задоволення заяви, просив у її задоволенні відмовити.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явились, повідомлялись належним чином про дату, час та місце розгляду справи по суті, причини неявки суду не повідомили.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

З`ясувавши обставини справи, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що заява адвоката Яцка В.В. - представника ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно з статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Зазначений висновок міститься у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у справі № 306/1198/17 від 08 квітня 2020 року.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02 липня 2020 року в справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19).

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України, заява № 19336/04, п. 269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (ч.8 ст.141 ЦПК України).

З матеріалів справи вбачається, що інтереси ОСОБА_1 при розгляді у суді першої, апеляційної та касаційної інстнацій у вказаній представляв адвокат Яцко В.В., що підтверджується ордером серії АА №1193831 від 11 травня 2019 року (т. 1 а.с. 81).

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 вказував попередній (орієнтовний) розмір судових витрат, який становить 225 000 грн й було зазначено, що докази понесених судових витрат будуть подані в строки, визначені ст.141 ЦПК України (т. 1 а.с.91-95).

В матеріалах справи наявний договір про надання юридичних послуг та правової допомоги від 11 травня 2019 року, укладений між Адвокатським Новгородським Роман Васильович та адвокатом Яцком Віталієм Володимировичем (т. 4 а.с. 24).

Відповідно до п.3.2 додатку № 1 до вказаного договору від 11.05.2019 року, оплата вартості юридичних послуг та/або правової допомоги здійснюється в межах кожної окремої справи, не пов`язаної зі стягненням на користь замовника грошових коштів - протягом одного року з моменту настання першої з наступних подій: набрання законної сили відповідним судовим рішенням або з дня підписання сторонами акту наданих послуг та/або розрахунку та детального опису робіт (наданих послуг), виконаних замовником (т. 4 а.с. 25).

Як вбачається з розрахунку та детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом за договором про надання юридичних послуг та правової допомоги від 11.05.2019 року, складеного 31.05.2021 року, загальна вартість наданих послуг у суді першої інстанції становила 62 171,00 грн. На підтвердження обсягу виконаних робіт та розміру вартості наданих послуг 31.05.2021 року ОСОБА_1 та адвокатом Яцко В.В. складено та підписано акт наданих послуг до договору.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 26 травня 2021 року, у задоволенні позову ОСОБА_2 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 було відмовлено.

У відзиві на апеляційну скаргу адвокат Яцко В.В. - представник ОСОБА_1 просив врахувати, що докази понесення судових витрат будуть подані протягом 5 днів з моменту ухвалення рішення по справі (т. 4 а.с. 174).

Постановою Київського апеляційного суду від 29 червня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 , яка діє у своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 було задоволено.

Рішення Деснянського районного суду міста Києва від 26 травня 2021 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту державної реєстрації Міністерство юстиції України Нілової Ангеліни Олександрівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) від 17 липня 2015 року за індексним номером 22947815, відповідно до якого здійснено державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 .

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У липні адвокат Яцко В.В. - представник ОСОБА_1 звернувся до Верховного суду з касаційною скаргою.

Постановою Верховного Суду від 09 серпня 2023 року касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка підписана представником Яцком В.В. , задоволено частково.

Постанову Київського апеляційного суду від 29 червня 2022 року у частині задоволених позовних вимог ОСОБА_2 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 , до ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора, розподілу судових витрат скасовано.

Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 26 травня 2021 року у частині відмови у задоволенні позовних вимог неповнолітньої ОСОБА_3 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 до ОСОБА_1 залишено в силі.

Передано справу у частині задоволених позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора, розподілу судових витрат на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постановою Київського апеляційного суду від 19 грудня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково.

Рішення Деснянського районного суду міста Києва від 26 травня 2021 року змінено.

Викладено мотивувальну частину рішення в редакції цієї постанови.

Колегія суддів дослідивши матеріали справи та обґрунтування заяви про стягнення витрат на правову допомогу ОСОБА_1 , подану представником Яцком В.В. , вважає, що вказана заява підлягає задоволенню у повному обсязі.

Згідно зі ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 - Яцко В.В. просив задовольнити подану заяву про ухвалення додаткового судового рішення та стягнути на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати у розмірі 159 561 грн 25 коп.

Адвокат Фещенко І.С. - представник ОСОБА_2 заперечував проти задоволення заяви, просив у її задоволенні відмовити, заяви про зменшення витрат на правничу допомогу не подавав.

Відповідно до положень статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Враховуючи надані представником ОСОБА_1 - Яцком В.В. докази понесених витрат на правову допомогу, враховуючи відсутність заяви про зменшення розміру судових витрат, щодо поданої заяви про ухвалення додаткового судового рішення, а також принцип співмірності й те, що між ОСОБА_1 та представником було узгоджено фіксований розмір оплати послуг з надання правничої допомоги, колегія суддів доходить висновку про задоволення поданої заяви в повному обсязі та стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу у розмірі 159 561 грн 25 коп.

Згідно з п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 133, 137, 141, 270 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву адвоката Яцка Віталія Володимировича - представника ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) витрати на правову допомогу у розмірі 159 561 (сто п`ятдесят дев`ять тисяч п`ятсот шістдесят одна) грн 25 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 23 лютого 2024 року.

Головуючий Д.Р. Гаращенко

Судді В.І. Олійник

Л.П. Сушко