Справа № 716/2474/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.02.2024 Заставнівський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді Стрільця Я.С.,

з участю:

секретаря судових засідань Якимик К.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача адвоката Гірчак Н.А.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Заставна цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 , в особі представниці ОСОБА_2 , звернулася до суду із позовною заявою до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що з вересня 2020 року по січень 2022 року вона проживала з відповідачем однією сім`єю без реєстрації шлюбу. За час перебування у фактичних шлюбних відносинах у них з відповідачем народився син - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який на даний час проживає із позивачкою та знаходиться всеціло на її утриманні.

Зазначає, що сімейне життя з відповідачем не склалося і вона вимушена була залишити ОСОБА_3 , з яким вона проживала в м. Івано-Франківськ, та переїхати проживати до помешкання своєї матері у м. Заставна Чернівецького району Чернівецької області, де після народження дитини проживає і по даний час.

Позивачка вказує, що з моменту припинення шлюбних стосунків, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, та не бере участі у витратах, пов`язаних з її вихованням, дитина перебуває всеціло на її утриманні. Дана обставина ставить її у складне матеріальне становище, з огляду на те, що крім сина ОСОБА_4 , на її утриманні також перебуває дитина від першого шлюбу ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З цих підстав просить стягувати з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини доходів (заробітку) платника щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також аліменти на її утримання в розмірі 1/12 частини доходів (заробітку) платника до досягнення дитиною трьохрічного віку, починаючи стягнення із дня звернення до суду із даним позовом, а також відшкодувати понесені судові витрати.

30.11.2020 від представника відповідача ОСОБА_7 через систему «Електронний суд» до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому він зазначив, що відповідачем ОСОБА_3 частково визнається позовна вимога в частині сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини, оскільки він усвідомлює свій батьківський обов`язок щодо утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а тому він згідний сплачувати аліменти на його утримання в розмірі 1/5 частини свого доходу, але не менше 100% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину. Що стосується вимоги про стягнення з ОСОБА_3 аліментів на утримання позивачки ОСОБА_1 , то в цій частині просять відмовити повністю, мотивуючи тим, що позивачка та відповідач проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу, а тому не стали подружжям у розумінні ст. 21 СК України, відтак у позивачки не виникло право на її утримання відповідачем.

26.01.2024 представник позивачки ОСОБА_2 подала до суду уточнену позовну заяву, в якій з урахуванням відзиву на позовну заяву та згодою позивачки на запропонований до сплати відповідачем розмір аліментів, уточнила позовну вимогу в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заявивши вимогу про стягнення з відповідача на її користь на утримання сина аліменти у розмірі 1/5 частини доходів (заробітку) платника щомісячно, але не менше ніж 100% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину, починаючи стягнення із дня пред`явлення даного позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Вимогу в частині стягнення аліментів на утримання позивачки залишено без уточнень.

Позивач ОСОБА_1 та її представниця ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити з підстав, викладених в уточненій позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, як вбачається з повідомлення про вручення поштового відправлення, він був завчасно та належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, однак, в судове засідання не з`явився та не повідомив суд про причини неявки.

Суд, заслухавши доводи позивачки та її представника, дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що починаючи з вересня 2020 року по січень 2022 року сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах без офіційної реєстрації шлюбу в органах РАЦС. За час сумісного проживання у них народився син - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 18.02.2022 (а.с.8).

На даний час сторони не підтримують будь-яких відносин та проживають окремо.

Судом встановлено, що малолітній ОСОБА_4 на сьогоднішній день проживає разом із матір`ю ОСОБА_1 у житловому будинку, за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивачка ОСОБА_1 на даний час працює медичною сестрою КНП «Заставнівська БЛ» та здійснює догляд за дитиною до досягнення нею 3-х річного віку, власного житлового будинку, земельної ділянки та частки (паю) не має. Доходи ОСОБА_1 складаються із державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї, допомоги при народженні дитини та заробітньої плати. Вказані обставини підтверджуються актом обстеження матеріально-побутових умов проживання, складеного 11.12.2023 комісією Заставнівської міської ради (а.с.11).

Крім малолітнього ОСОБА_4 у позивачки перебуває на утриманні також дитина від першого шлюбу - малолітня донька ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_3 проживає окремо, а саме за адресою: АДРЕСА_2 , являється фізичною - особою підприємцем та отримує дохід від підприємницької діяльності, пов`язаної з лісопильним та стругальним виробництвом, оптової торгівлі деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням. Доказів про наявність у ОСОБА_3 будь-яких утриманців в судовому засіданні не здобуто.

Добровільної згоди щодо утримання спільної дитини - малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на момент звернення до суду між сторонами досягнуто не було, основні витрати по його утриманню на даний час несе мати ОСОБА_1 .

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Крім того ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

За приписами ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим врахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї.

У відповідності із ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей.

Статтею 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

З огляду на наведене, при призначенні аліментів, суд враховує, матеріальне становище та стан здоров`я дитини, матеріальне становище та стан здоров`я відповідача, який є фізично здоровою, працездатною особою, яка спроможна заробляти та сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» встановлено прожитковий мінімум на одну особу для дітей віком до 6 років: з 1 січня у розмірі 2563 грн.

Частиною 1 ст. 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Встановлено, що на стадії судового розгляду даної справи сторони дійшли спільної згоди щодо розміру стягуваних судом аліментів на утримання малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відтак, з урахуванням уточнених позовних вимог позивачка заявила вимогу про стягнення з відповідача на її користь на утримання сина аліменти у розмірі 1/5 частини доходів (заробітку) платника щомісячно, але не менше ніж 100% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину, починаючи стягнення із дня пред`явлення даного позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Разом з тим, враховуючи вимоги статті 182 СК України, якою врегульовано мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину, що не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та інші обставини, що мають істотне значення, суд вважає, що позовні вимоги в цій частині підлягають до часткового задоволення, у зв`язку із чим на користь позивачки з відповідача необхідно стягувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі щомісячно в розмірі 1/5 заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із 21.12.2023 до досягнення дитиною повноліття.

Окрім того, за змістом ч.ч. 2, 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Зокрема, ст. 75 СК України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один з подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Згідно ст. 77 СК України утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою. За рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Аліменти сплачуються щомісячно. Відповідно до ч.1 ст.79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.

Аналіз даних положень сімейного законодавства дає підстави суду вважати, що сімейним законодавством України передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Запречуючи проти задоволення позовних вимог в частині стягнення аліментів на утримання позивачки ОСОБА_1 представник відповідача ОСОБА_8 посилався на те, що позивачка та відповідач проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу, а тому не стали подружжям у розумінні ст. 21 СК України, відтак у позивачки не виникло право на її утримання відповідачем.

Проте, такі доводи сторони відповідача не беруться судом до уваги, оскільки чинним законодавством, а саме приписами ст. 91 СК України врегульовано право на утримання жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою.

Так, згідно ч.1 ст. 91 СК України жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу.

З наведеного слідує, що законодавець визначив певні гарантії, щоб матеріально підтримати тих осіб, які створюють по суті сім`ю, але в силу певних обставин не бажають (або не мають можливості) зареєструвати належним чином свої сімейні відносини.

При цьому, важливою умовою виникнення права на утримання жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою, є проживання однією сім`єю протягом тривалого часу.

Розглядом справи встановлено, що сторони з вересня 2020 року по січень 2022 року проживали однією сім`єю у найманому житловому будинку у м. Івано-Франківськ та перебували в фактичних шлюбних відносинах. Від спільного проживання мають малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який після припинення фактичних шлюбних відносин між сторонами залишився проживати із позивачкою ОСОБА_1 .

Вказані обставини визнані сторонами, суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання, а тому в силу ст.81 ЦПК України визнає їх такими, що не підлягають доказуванню.

Одночасно встановлено, що відповідач не виконує свій обов`язок по утриманню ОСОБА_1 , яка доглядає їх спільного малолітнього сина ОСОБА_4 . При цьому, відповідачем не доведено того факту, що він не може надавати матеріальну допомогу на утримання ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Визначаючи розмір аліментів на утримання позивачки ОСОБА_1 , суд виходить з того, що відповідач ОСОБА_3 , є здоровою, працездатною особою і спроможній платити аліменти як на утримання сина так і матері дитини, з якою вони перебували у фактичних шлюбних стосунках та яка проживає з їх спільною дитиною.

Тому, виходячи з принципу справедливості, розумності та з урахуванням потреб позивачки, можливостей відповідача та встановлених в судовому засіданні обставин, суд приходить до висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача аліментів на утримання ОСОБА_1 до досягнення дитиною трьох років в розмірі 1/12 заробітку (доходу) платника аліментів, починаючи із 21.12.2023 до досягнення дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

На підставі викладеного, ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, ст.ст. 180, 181, 182, 184, 191, керуючись ст.ст. 7, 10, 12, 13, 133, 141, 259, 263 - 265, 273, 354, 355 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_3 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно в розмірі 1/5 заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із 21.12.2023 до досягнення дитиною повноліття.

Стягувати з ОСОБА_3 аліменти на користь ОСОБА_1 на її утримання щомісячно в розмірі 1/12 заробітку (доходу) платника аліментів, починаючи із 21.12.2023 до досягнення дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішення підлягає негайному виконанню у межах суми платежу аліментів за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернівецького апеляційного суду.

Для вирішення питання про розподіл судових витрат призначити судове засідання на 27.02.2024 о 11-00 годині. Встановити строк представнику позивача адвокату Гірчак Н.А. для подання доказів понесених стороною судових витрат у зв`язку з розглядом справи до 18.02.2024 включно. Роз`яснити, що у разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку заява про розподіл судових витрат буде залишена без розгляду.

Повне найменування та ім`я сторін та інших учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , паспорт серії НОМЕР_3 виданий Заставнівським РВ УМВС України в Чернівецькій області 03.12.2007, зареєстрована та фактично проживає на АДРЕСА_1 ;

Представник позивача: адвокат Гірчак Наталія Аліківна, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 310 від 25.03.2009 видане Чернівецькою обласною КДКА, діє на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги від 20.12.2023 виданого на підставі договору про надання правової допомоги № 26 від 15.12.2023;

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_4 , паспортні дані невідомі, проживає на АДРЕСА_2 ;

Представник відповідача: адвокат Попович Ярослав Стефанович, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 893 від 29.05.2012 видане Івано-Франківською обласною КДКА, діє на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги від 06.01.2024 виданого на підставі договору про надання правової допомоги № 0601-с від 06.01.2024.

Дата складення повного судового рішення: 23.02.2024.

Суддя Ярослав СТРІЛЕЦЬ