РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2024 року

Рiвненський мiський суд Рівненської області

в особi головуючої суддi Панас О.В.

при секретарі судового засідання Алексейчук Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засiданнi в мiстi Рiвному у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу , -

в с т а н о в и в:

У провадженні Рівненського міського суду Рівненської області перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Просить розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 25.01.2009 р. Відділом РАЦС Рівненського міського управління юстиції, актовий запис № 75.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 25.01.2009 року, року між ним та ОСОБА_2 був укладений шлюб, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, про що 25.01.2009 року складено відповідний актовий запис №75.

Від даного шлюбу, у них з відповідачем є неповнолітня дитина, син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Відповідач протягом двох років проживає у Польщі, повертатись в Україну не планує, не цікавиться життям сина, не виявляє бажання зберегти сімейні стосунки. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім`ю. Відповідач не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, які виникають в їхній сім`ї, вони обоє не здатні підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім`ї, піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємноїлюбові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

На даний момент ведення між ними спільного господарства та сумісне проживання остаточно припинено. За його глибоким переконанням подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, оскільки як у нього, так і у відповідача на ґрунті сімейно-побутовий проблем, та діаметрально протилежних поглядів на сімейне життя, втрачено почуття любові та поваги.Примирення сторін неможливе.

Спір щодо визначення місця проживання сина ОСОБА_3 - відсутній. На даний час дитина постійно проживає з батьком, ОСОБА_1 та перебуває повністю на його утриманні.Дитина забезпечена житлом, харчуванням, доглядом, відвідує школу, має повноцінне виховання. Позивач забезпечений житлом та має дохід, веде нормальний спосіб життя, піклується про стан фізичного та психологічного здоров`я сина, забезпечує його продуктами харчування, купує одяг та речі повсякденного вжитку. Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву ( .№ 8436/24-вх. від 12.02.24) згідно якої позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити, справу розглянути у його відсутність.

Відповідачка ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву ( .№ 1661/24-вх. від 10.01.24) згідно якої просила розгляд справи провести у її відсутність. Позов визнала, не заперечила проти його задоволення та розірвання шлюбу.

Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін.

Ухвалою суду від 02.01.2024 року прийнято позовну заяву ОСОБА_1 до розгляду, відкрите спрощене позовне провадження, призначений розгляд справи з викликом сторін.

Дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення з огляду на наступне.

За приписами ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають спільні права та обов`язки.

За визначенням поняття шлюбу, наведеним у ч. 1 ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану.

Згідно вимог ст. 24 СК закріплено один із головних принципів шлюбу його добровільність. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як слідує з положень ст. 51 Конституції України, добровільність шлюбу відноситься до основних прав і свобод людини і громадянина.

Відповідно до ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

Згідно із ст. 109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають у шлюбі, зареєстрованому 25.01.2009 р. відділом РАЦС Рівненського міського управління юстиції, актовий запис № 75.

Від шлюбу мають неповнолітню дитину, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис № 1653, зареєстрований відділом РАЦС Рівненського міського управління юстиції.

Відповідно до витягу з реєстру територіальної громади, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 .

Частиною 3 ст. 160 СК України, визначено, що , якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Станом на момент пред`явлення позову до суду ІНФОРМАЦІЯ_3 сину сторін ОСОБА_3 виповнилось 14 років, відтак він наділений правом самостійно обирати місце проживання. Таким чином, обставина про яку зазначив позивач, щодо проживання сина з ним, судом не оцінюється, оскіьки у даній справі даний факт не є предметом спору. Окрім того, суду не надано, та судом не встановлено тієї обставини, що відповідачка постійно проживає за кордоном.

Суд прийшов до висновку, що сторони на момент розірвання шлюбу фактично припинили шлюбні відносини, втратили почуття любові, між ними відсутнє взаєморозуміння, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Отже, сторони не мають наміру зберегти свою сім`ю.

Проаналізувавши встановлені конкретні обставини по справі, оцінивши надані сторонами в порядку ст. 81 ЦПК України докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд, приймаючи до уваги існуючі взаємини між подружжям, ступінь конфліктних стосунків та причини розлучення, небажання сторін продовжувати шлюбні відносини, дійшов висновку, що подальше подружнє життя сторін, збереження їх сім`ї є неможливим та суперечить інтересам кожного з них та неповнолітньої дитини, а тому суд прийшов до висновку, що шлюб підлягає до розірвання.

На підставі викладеного, ст.ст. 55, 110, 112, 115 СК України, керуючись ст.ст. 12,81,141, 264-268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд ,

в и р і ш и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, задовольнити.

Шлюб, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 25.01.2009 р. Відділом РАЦС Рівненського міського управління юстиції, актовий запис № 75, розірвати.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Рівненського апеляційного суду або через Рівненський міський суд.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 . Повний текст рішення виготовлено 23.02.2024

Суддя О.В.Панас