Справа № 702/1072/23
Провадження № 2/702/111/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

07.03.2024 м. Монастирище

Монастирищенський районний суд Черкаської області в складі:

головуючої судді Жежер Ю.М.,

за участю секретаря судового засідання Махомети І.С.,

сторони- не з`явилися,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань м. Монастирище в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» до ОСОБА_1 про відшкодування страхового відшкодування в порядку регресу,

в с т а н о в и в :

Представник позивача 29.12.2023 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування страхового відшкодування в порядку регресу.

В обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що 25.10.2022 між ПРАТ «СК «Арсенал Страхування» та ОСОБА_2 було укладено договір страхування наземного транспорту № VIM0AKS 219R6NN/22, згідно з яким ПРАТ «СК «Арсенал Страхування» взяло на себе зобов`язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення автомобіля марки «НАVAL JOLION», д/н НОМЕР_1 , його окремих складових частин чи додаткового обладнання внаслідок ДТП.

18.01.2023 в с. Монастирище, на вул. Гагаріна, 8 сталася ДТП за участі ТЗ «ВАЗ» д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 та ТЗ «НАVAL JOLION», д/н НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 .

Дана ДТП сталася в результаті порушення ПДР водієм автомобіля «ВАЗ», д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_1 .

У зв`язку з названою подією, згідно рахунку № НФ-0000046, наданого ТОВ «Транзит10» вартість відновлювального ремонту склала 259 940,00 грн.

У зв`язку з викладеним і відповідно до умов договору страхування, ПРАТ «СК «Арсенал Страхування» відшкодувало на користь страховика 259 940,00 грн.

Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «ВАЗ», д/н НОМЕР_2 на момент ДТП була застрахована полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності № ЕР 211949036, виданого ПАТ «НАСК «Оранта».

ПАТ «НАСК «Оранта» в добровільному порядку відшкодувало ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» збитки на суму 128 500 грн 00 коп в межах ліміту страхової відповідальності по даному полісу за вирахуванням франшизи у розмірі 1 500,00 грн.

Таким чином, невідшкодована частина збитку, яка підлягаю стягненню з відповідача складає 131 440,00 грн з розрахунку 259 940,00 грн 128 500,00 грн =131 440,00 грн.

З метою досудового відшкодування збитків ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» звернулось до ОСОБА_1 з претензією № 270423-615/р від 27.04.2023, проте на момент подання даної позовної заяви, відповідь на дану претензію отримана не була.

Просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» код , АТ «ОТР Банк», IBAN НОМЕР_3 , борг у сумі 131 440 грн 00 коп та судовий збір в розмірі 2 684, 00 грн.

Ухвалою Монастирищенського районного суду Черкаської області від 02.01.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено до судового засідання.

Ухвалою Монастирищенського районного суду Черкаської області від 07.03.2024 вирішено проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

У судове засідання представник позивача приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. На адресу суду подав клопотання, про розгляду справи у відсутність представника на підставі наявних у справі доказів, не заперечує проти винесення заочного рішення.

У судове засідання відповідач ОСОБА_1 повторно не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений за місцем своєї реєстрації, жодних заяв чи клопотань не подавав, правом на надання відзиву на позов не скористався.

Передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін, на підставі доказів, поданих разом із матеріалами позову з ухваленням заочного рішення відповідно до ст. 280 - 283 ЦПК України.

Оскільки, відповідно до вимог ст. 279 ЦПК України, справа розглядається без участі сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу судом не здійснюється.

Перевіривши викладені у заявах по суті справи обставини та безпосередньо дослідивши письмові докази, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 (відповідач) 18.01.2023 о 16 год 17 хв на вул. Соборна, 7 (А) м. Монастирище Черкаської області керував автомобілем ВАЗ 210994-20 д.н.з. НОМЕР_2 , не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на автомобіль HAVAL JOLSON д.н.з. НОМЕР_1 , при ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим своїми діями порушив вимоги п. 12.1 ПДР України та відповідно до постанови Монастирищенського районного суду Черкаської області від 20.02.2023 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а. с. 12).

Відповідно до змісту даної постанови ОСОБА_1 , керуючи автомобілем ВАЗ 210994-20 д.н.з. НОМЕР_2 скоїв наїзд на автомобіль HAVAL JOLSON д.н.з. НОМЕР_1 , який був припаркований.

Згідно з свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 від 27.10.2021 транспортний засіб марки «НАVAL JOLION», реєстраційний номер НОМЕР_1 належить ОСОБА_2 (а.с. 9 - 10).

Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «НАVAL JOLION», реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_2 застрахована в ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» згідно з договором добровільного страхування наземного транспорту №VIM0AKS 219R6NN від 27.10.2021. Страхова сума 624 445 грн, розмір безумовної франшизи, зокрема, складає: у випадку пошкодження ТЗ внаслідок настання ризиків, вказаних в п.п.7.2., 7.3 індивідуальної частини договору 0% від страхової суми (з урахуванням умов п. 9.2.2. загальних умов страхування) (а.с. 5).

Відповідно до заяви про настання події, що має ознаки страхового випадку за договором добровільного страхування транспортного засобу від 20.01.2023 ОСОБА_2 звернувся до ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» з заявою про подію, яка мала місце 18.01.2023 о 16:17, що має ознаки страхового випадку за договором добровільного страхування транспортного засобу, за участі автомобіля ВАЗ 2109994 30 д.н.з. НОМЕР_2 , водій якого не врахував дорожньої обстановки (а.с. 7).

Згідно з розрахунком страхового відшкодування від 27.02.2023 розмір страхового відшкодування становить 259 940,00 грн.

Згідно зі змістом даного розрахунку, страховий випадок (страховий ризик): дорожньо транспортна пригода, вартість робіт та матеріалів 259 940,00 грн (згідно з рахунком СТО № НФ-0000046), вартість ремонту (з урахуванням зносу у випадках відшкодування з урахуванням зносу) 259 940,00 грн (згідно з рахунком СТО № НФ-0000046) (а.с. 6).

Відповідно до заяви про перерахування страхового відшкодування від 24.02.2023 ОСОБА_2 (страхувальник) просить виплату за договором страхування № VIM0AKS 219R6NN від 27.10.2021 за автомобіль HAVAL JOLSON д.н.з. НОМЕР_1 , за подію, яка мала місце 18.01.2023, здійснити на СТО (а.с. 8).

Відповідно до страхового актому № 006.00959523 1 від 27.02.2023, ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» прийняло рішення щодо виплати страхового відшкодування в розмірі 259 940,00 грн на рахунок ТОВ «Транзит ІО», відповідно до умов договору № VIM0AKS 219R6NN від 27.10.2021, власник майна ОСОБА_2 , транспортний засіб HAVAL JOLSON д.н.з. НОМЕР_1 , обставини: водій ВАЗ2109994 20 д.н.з. НОМЕР_2 не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на автомобіль ОСОБА_2 HAVAL JOLSON д.н.з. НОМЕР_1 . Дані про особу, до якої висувається позов у порядку регресу ОСОБА_1 (а.с. 11).

Відповідно до рахунку № НОМЕР_5 від 06.02.2023, наданого ТОВ «Транзит ІО» вартість ремонту автомобіля HAVAL JOLSON д.н.з. НОМЕР_1 становить 259 940,00 грн. даний рахунок містить перелік товарів та робіт, які необхідно виконати та зазначено їх вартість (а.с. 13).

Згідно з платіжним доручення № 11131751 від 06.03.2023, ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» перерахувало на рахунок ТОВ «Транзит ІО» грошові кошти в сумі 259 940,00 грн, призначення платежу: ІПН НОМЕР_6 , страх. виплата ОСОБА_2 , акт № 006.00959523 1 від 27.02.2023, зг. рах. № НОМЕР_5 від 06.02.2023 в т.ч. ПДВ (а.с. 14).

Таким чином, судом встановлено, що відповідно до договору добровільного страхування транспортного засобу позивач ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» на виконання своїх зобов`язань здійснило виплату страхового відшкодування (збитків) власнику застрахованого майна завданих автомобілем ВАЗ 210994 20, реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Цивільно - правова відповідальність водія автомобіля ВАЗ 210994 20, реєстраційний номер НОМЕР_2 застрахована в ПАТ «НАСК «Оранта», згідно полісу ЕР № 211949036, ліміт за шкоду майну 160 000,00 грн, франшиза 1 500,00 грн (а.с. 5).

ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» 27.04.2023 за № 270423-615 на адресу ОСОБА_1 надіслало претензію, відповідно до якої страхова компанія просить перерахувати на її користь суму в розмірі 131 440,12 грн, регрес за страховим відшкодуванням згідно СА № 006.00959523 1 від 27.02.2023 без ПДВ. Крім цього, згідно зі змістом даної претензії ПАТ «НАС «Оранта» в межах ліміту страхової відповідальності виплатило суму шкоди у розмірі 128 500 грн. невиплачена сума становить 131 440,00 грн (а.с. 16).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує, вина відповідача щодо завдання шкоди майну позивача внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 18.01.2023, доведена постановою Монастирищенського районного суду Черкаської області від 20.01.2023.

Згідно зі статтею 979 ЦК України договір страхування укладається відповідно до цього Кодексу, Закону України "Про страхування", інших законодавчих актів. Законом може бути встановлено обов`язок фізичної або юридичної особи укласти договір страхування (обов`язкове страхування). Вимоги щодо укладення договорів страхування за окремими класами страхування/категоріями страхових ризиків для врегулювання правовідносин, за якими вимагається обов`язкова наявність договору, можуть бути визначені законодавством.

Відповідно до ст. 980 ЦК України предметом договору страхування є передача страхувальником за плату ризику, пов`язаного з об`єктом страхування, страховику на умовах, визначених договором страхування або законодавством України. Об`єктом страхування можуть бути: життя, здоров`я, працездатність та/або пенсійне забезпечення; майно на праві володіння, користування і розпорядження та/або можливі збитки чи витрати; відповідальність за заподіяну шкоду особі або її майну.

Згідно з ст. 993 ЦК України до страховика, який здійснив страхову виплату (відшкодування) за договором страхування майна, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхову виплату (відшкодування), має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до ст. 108 Закону України «Про страхування» № 1909-IX від 18.11.2021 страховик, який здійснив страхову виплату за договором страхування майна, має право вимоги до особи, відповідальної за заподіяні збитки, у розмірі здійсненої страхової виплати та інших пов`язаних із нею фактичних витрат. Якщо договором страхування майна не передбачено інше, до страховика, який здійснив страхову виплату, в межах такої виплати переходить право вимоги (суброгація), яке страхувальник або інша особа, визначена договором страхування або законом, що одержала страхову виплату, має до особи, відповідальної за заподіяні збитки.

Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до ст. 1192 ЦК України якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно з ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (відшкодуванням).

З огляду на зазначене, якщо розмір завданої шкоди перевищує належним чином визначену страхову суму («ліміт відповідальності страховика» у відносинах страхування цивільно-правової відповідальності), відшкодування шкоди в обсязі такої різниці здійснюється в межах окремого деліктного зобов`язання за участі деліквента та потерпілого, або іншої особи, до якої у встановленому законом порядку перейшло право потерпілого вимагати відшкодування завданої шкоди.

Отже, в даному випадку відбувся перехід до позивача, після виплати страхового відшкодування потерпілому за договором страхування від останнього, прав кредитора до особи, відповідальної за завдані збитки (суброгація). Тобто саме положення статті 993 ЦК України та статті 108 Закону України «Про страхування» регулюють спірні правовідносини між сторонами у справі, яка розглядається.

Відповідно до п. 50 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про страхування» № 1909-IX від 18.11.2021 страхова виплата (страхове відшкодування) - грошові кошти, що виплачуються страховиком у разі настання страхового випадку відповідно до умов договору страхування та/або законодавства.

Згідно ч. 6, 7 ст. 94 Закону України «Про страхування» № 1909-IX від 18.11.2021 страхові виплати здійснюються у порядку, визначеному страховим продуктом та договором страхування, якщо інше не передбачено законодавством України.

Страхова виплата не може перевищувати розмір прямого збитку, заподіяного страхувальнику та/або іншій особі, передбаченій договором страхування. Непрямі збитки вважаються застрахованими, якщо це передбачено договором страхування. У разі якщо страхова сума становить певну частку дійсної вартості застрахованого об`єкта страхування, страхова виплата виплачується у такій самій частці дійсної вартості застрахованого об`єкта страхування, якщо інше не передбачено умовами договору страхування.

Відповідно до ч. 6 , 8 ст. 102 Закону України «Про страхування» № 1909-IX від 18.11.2021 порядок визначення розміру страхової виплати та строки її здійснення визначаються договором страхування або законодавством.

Розмір страхової виплати не може перевищувати обсяг зобов`язань страховика, визначених договором страхування або відповідно до законодавства.

Про правильність застосування даних норм права свідчить постанова Верховного Суду від 15.04.2020 у справі № 331/5258/17, провадження № 61-42231св18.

Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV від 01.07.2004 (далі - Закон № 1961-IV) регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності) і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Відповідно до ст. 3 Закону № 1961-IV обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Згідно з ст. 5 Закону № 1961-IV об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Відповідно до ст. 6 Закону № 1961-IV страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Згідно з п. 22.1 статті 22 Закону № 1961-IV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відтак відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність.

Статтями 28, 29 Закону № 1961-ІV передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП.

У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 9 постанови від 27.03.1992 № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків).

Верховний Суд у постанові від 04.12.2019 в справі № 359/2309/17 вказав, що майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду та застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, лише у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком.

Судом встановлено, що сторонами у справі не оспорюється факт ДТП, вина відповідача та отримання позивачем від страховика відповідача суми страхового відшкодування у розмірі 128 500,00 грн.

Предметом спору є недостатність, на думку позивача, суми страхового відшкодування.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.

Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою.

Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням.

Якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194 ЦК України відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика.

Аналогічний по суті висновок викладено у постанові Верховного Суду від 15.10.2020 у справі № 755/7666/19, провадження № 61-10010св20.

Якщо вартість майнового збитку, завданого позивачу пошкодженням автомобіля внаслідок ДТП, яка сталася з вини відповідача, перевищує виплачений позивачу розмір страхового відшкодування, то із відповідача, як винної особи, на користь позивача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди (вартістю відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу) та отриманим страховим відшкодуванням.

Аналогічні по суті висновки, викладено Верховним Судом у постановах від 14.02.2018 у справі № 754/1114/15-ц (провадження № 61-1156св 18), від 13.06.2019 у справі № 587/1080/16-ц (провадження № 61-20762св18), від 17.10.2019 року у справі № 370/2787/18 (провадження № 61-11244св19), від 30.10.2019 у справі № 753/4696/16-ц (провадження № 61-30908св18), від 21.02.2020 у справі № 755/5374/18 (провадження № 61-14827св19) та від 22.04.2020 у справі № 756/2632/17 (провадження № 61-12032св19).

Розмежовує поняття «регрес» та «суброгація» і Верховний Суд у своїй постанові від 30.01.2019 у справі № 755/9320/15-ц, та зазначає, що під час суброгації нового зобов`язання із відшкодування збитків не виникає, відбувається заміна кредитора: потерпілий, яким є страхувальник або вигодонабувач, передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. А регрес - це право особи, яка здійснила відшкодування шкоди, заподіяної не її діями, звернутися з вимогою про повернення виплаченого до боржника, з вини якого заподіяно шкоду. Регрес характеризується тим, що правовідношення, за яким особа здійснила відшкодування, припинилося, у зв`язку з чим виникло нове правовідношення, пов`язане саме з регресною вимогою. Суброгація допускається у договорах майнового страхування, правовою підставою її застосування є стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування». Право регресу регулюється частиною першою статті 1191 ЦК України.

Отже, правовідносини, які виникли між сторонами у цій справі є суброгацією. У зв`язку з виплатою страхового відшкодування до позивача перейшло право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого страхового відшкодування, тобто відбулася заміна кредитора у деліктних відносинах, що виникли у зв`язку із завданням шкоди, в порядку суброгації.

Визначаючи розмір відшкодування майнової шкоди, суд приймає за основу рахунок № НОМЕР_5 від 06.02.2023 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, використану ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» при визначенні страхового відшкодування, з яким погодився ОСОБА_2 та не оспорював у встановленому порядку.

Так, згідно з даним рахунком вартість відновлювального ремонту складає 259 940,00 грн з урахуванням ПДВ.

Страховиком відповідача ПАТ «НАСК «Оранта» позивачу ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» виплачено 128 500 грн в межах ліміту страхової відповідальності по даному полісу за вирахуванням франшизи у розмірі 1 500,00 грн, що не спростовано відповідачем.

Крім цього, відносини між відповідачем та ПАТ «НАСК «Оранта», яким було застраховано автомобіль ВАЗ 210994 20 д.н.з. НОМЕР_2 , регулюються умовами, визначеними в договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, та Законом № 1961-IV, яким зокрема передбачено, франшизу в сумі 1 500,00 грн.

Оскільки, різниця між виплаченою позивачу ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» страховиком відповідача ПАТ «НАСК «Оранта» сумою страхового відшкодування та вартістю відновлювального ремонту автомобіля пошкодженого у ДТП, викликана, у тому числі, законодавчими обмеженнями щодо відшкодування шкоди страховиком (лімітом відповідальності) та франшизи, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» в порядку суброгації різницю між вартістю відновлювального ремонту та виплаченою сумою страхового відшкодування в розмірі 131 440,00 грн (259 940,00 грн (вартість відновлювального ремонту) 128 500 грн (добровільно відшкодовані збитки ПАТ «НАСК «Оранта»), а тому позов підлягає до задоволення у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому підлягає стягненню із відповідача.

На підставі викладеного та керуючись статтями 2-7, 9-13, 141, 223, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 351, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» до ОСОБА_1 про відшкодування страхового відшкодування в порядку регресу, задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» в порядку суброгації розмір виплаченого страхового відшкодування у сумі 131 440 (сто тридцять одна тисяча чотириста сорок) грн 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» судовий збір в розмірі 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Черкаського апеляційного суду.

Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Черкаського апеляційного суду.

Позивач, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал Страхування», місцезнаходження: вул. Борщагівська, 154 м. Київ, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7 .

Суддя Юлія ЖЕЖЕР