Провадження № 2/364/62/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.03.2024 , Володарський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді Моргун Г. Л.,

за участю секретаря судового засідання Сіваченко Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в селище Володарка, в загальному порядку цивільну справу за позовною заявою

ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , № тел. НОМЕР_2 )

до

Білоцерківської міської ради Київської області (, місцезнаходження: вул. Ярослава Мудрого, 15, м. Біла Церква, Київська область, 093117, засоби зв`язку: № тел. 9, 53664, е-пошта: )

про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

ВСТАНОВИЛА :

27.10.2023 позивачка звернулася до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з вказаною позовною заявою. 06.11.2023, ознайомившись з матеріалами справи, суддя дійшов висновку, що позовна заява територіально не підсудна Білоцерківському міськрайонному суду Київської області та постановив ухвалу, якою направив справу до Володарського районного суду Київської області .

26.12.2023 справу № 357/13210/23 передано судді Моргун Г.Л. згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи.

В позовній заяві позивачка зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік - ОСОБА_2 . Після його смерті відкрилась спадщина. До складу спадщини увійшла земельна ділянка площею 2,6615 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території колишньої Гайворонської сільської ради Володарського району Київської області.

19.08.2023 вона звернулася до Другої Білоцерківської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті чоловіка та про видачу свідоцтва про прийняття спадщини. Однак їй було відмовлено у зв`язку з пропущенням встановленого законом строку для прийняття спадщини.

Позивачка своє звернення до суду обґрунтовує тим, що вона важко переживала смерть чоловіка від коронавірусної хвороби, тривалий час не мала спокою, переживала душевну депресію та тугу, які не давали їй можливості адекватно сприймати навколишнє середовище. Почуття цілковитої спустошеності не дозволяло їй адаптуватись до нормального життя. Оскільки вона пенсіонерка та відноситься до «групи ризику», враховуючи смерть її чоловіка від коронавірусу, вона суворо дотримувалася рекомендацій карантинних обмежень щодо відвідувань громадських місць та перебувала вдома. Крім того зазначає, що у зв`язку з введенням воєнного стану через агресію російської федерації проти України, вона не мала можливості звернутися до нотаріуса, тому вважає, що пропустила строк встановлений ст. 1270 ЦК України з поважних причин.

Позивачка, посилаючись на викладені обставини у позові, та на ст.ст. 1217, 1220, 1269, 1270, 1272 ЦК України, ст. ст. 4, 23, 175, 177, 184, 263 ЦПК України, просить суд визначити їй ОСОБА_1 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловіка ОСОБА_2 , протягом двох місяців з дня набрання рішенням суду законної сили.

Ухвалою суду від 03.01.2024 відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, підготовче засідання у справі призначено на 06.02.2024 о 10:00.

06.02.2024 суд закрив підготовче провадження у справі та призначив справу до судового розгляду по суті на 07.03.2024 о 10:00.

Позивачка та її представниця у судове засідання не з`явилися. Своєю заявою підтримали вимоги позовної заяви з викладених у ній підстав та просили позов задовольнити ( а.с. 53-58).

Відповідач Білоцерківська міська рада Київської області просили судовий розгляд провести без участі їхнього представника. Проти позовних вимог не заперечували ( а.с. 53) .

Суд, ознайомившись із позовною заявою, взявши до уваги позицію позивача та її представниці, відповідача, - викладену у відповідній заяві та дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер чоловік позивачки ОСОБА_2 , що стверджено свідоцтвом про смерть ( а.с.10). Факт одруження позивачки з нині померлим чоловіком стверджено свідоцтвом про їх шлюб серії НОМЕР_3 ( а.с.12). Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина за законом.

Позивачка звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Однак отримала постанову від 19.08.2023 про відмову у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку з пропущенням нею строку для прийняття спадщини встановленого законом ( а.с.5).

Згідно інформаційної довідки зі спадкового реєстру ( спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 05.01.2024 № 75339249 спадкова справа до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 не заводилася (а.с.36).

Надаючи правову оцінку правовідносинам сторін суд виходить із наступного.

Позивачка пропустила строк для звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Також вбачається, що інших спадкоємців щодо майна померлого, які б звернулися з відповідною заявою до нотаріуса, немає.

Суд бере до уваги, що позивачка дійсно важко переживала смерть чоловіка від коронавірусної хвороби, тривалий час не мала спокою, переживала душевну депресію та тугу, які не давали їй можливості адекватно сприймати навколишнє середовище. Почуття цілковитої спустошеності не дозволяло їй адаптуватись до нормального життя. Оскільки вона пенсіонерка та відноситься до «групи ризику», враховуючи смерть її чоловіка від коронавірусу, вона суворо дотримувалася рекомендацій карантинних обмежень щодо відвідувань громадських місць та перебувала вдома. Крім того, у зв`язку з введенням воєнного стану через агресію російської федерації проти України, вона не мала можливості звернутися до нотаріуса, тому зазначені підстави суд вважає поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини.

Так, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина третя статті 12 ЦПК України). Суть доказів, їх належність, допустимість, достовірність та достатність, оцінка їх судом та умови їх розгляду судом визначені статтями 76-80 ЦПК України. Оцінку доказів суд здійснює відповідно до статті 89 ЦПК України.

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (частина перша статті 1217 ЦК України).

Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 ЦК України) (частина друга статті 1220 ЦК України).

Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (стаття 1223 ЦК України).

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України).

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї (частина третя статті 1268 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто (частини перша та друга статті 1269 ЦК України).

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України).

Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (частина перша статті 1272 ЦК України).

За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (частина третя статті 1272 ЦК України).

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року N 6-1320цс17.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Виходячи з правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 26 червня 2019 року по справі № 565/1145/17, поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. В подальшому Указами Президента України, затвердженими відповідними Законами України, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, продовжувалися строки дії воєнного стану в Україні.

28.02.2022 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» від 28.02.2022 № 164. В подальшому, 06.03.2022 до вказаної постанови внесено зміни, зокрема доповнено пунктом 3, згідно яким установлено, що на час дії воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини зупиняється.

Потім, 24.06.2022 додатково внесені зміни, зокрема пункт 3 Постанови викладено в редакції: «Установити, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини».

Постановою КМУ № 469 від 09.05.2023 «Про внесення змін до деяких постанов КМУ щодо нотаріату, державної реєстрації та функціонування державних електронних інформаційних ресурсів в умовах воєнного стану, пункт 3 Постанови КМУ № 164 від 28.02.2022 року «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» було виключено. Дані зміни набули чинності 23.05.2023 .

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Згідно зі статтею 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судом встановлено, що позивачка пропустила строк звернення до нотаріуса із заявою в порядку визначеному законодавством України про прийняття спадщини, через страх за своє життя у зв`язку з можливістю захворіти на коронавірусну хворобу та збройною агресією РФ проти України, та оголошенням по всій країні воєнного стану.

З огляду на викладене суд вважає, що причини пропуску для прийняття спадщини, є поважними.

Вирішуючи питання поважності причин пропущення строку, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності.

Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети.

Враховуючи принцип пропорційності між застосованим заходом та переслідуваною метою, якою є захист порушених прав позивачки в аспекті статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, те, що відповідач не має заперечень щодо задоволення позову, позивачка є спадкоємцем після смерті свого чоловіка, інших спадкоємців, які прийняли спадщину після смерті ОСОБА_2 не встановлено. А відтак, суд дійшов висновку, що позовна вимога про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 1220, 1222, 1269, 1270, 1272 ЦК України, ст. ст. 200, 259, 263-265, 268, 272, 273 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Білоцерківської міської ради Київської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, - задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ( РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 ) додатковий строк у два місяці після набрання законної сили рішенням суду, для подання заяви про прийняття спадщини за законом, яка відкрилась після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Г. Л. Моргун