Провадження № 2/369/2320/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(про закриття провадження)

31.01.2024 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Фінагеєвої І.О.,

при секретарі Цукароевій К.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом № 369/15446/23 за позовом ОСОБА_1 до ПАТ Національна страхова компанія "ОРАНТА", ОСОБА_2 , про стягнення матеріальної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

26 вересня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПАТ Національна страхова компанія "ОРАНТА", ОСОБА_2 , про стягнення матеріальної шкоди, в якому з просив стягнути з Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» (Код ) на користь ОСОБА_1 (Ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) матеріальну шкоду в розмірі 61 604, 21 грн.; стягнути з ОСОБА_2 (Код ЄДРПОУ: НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 (Ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) матеріальну шкоду в розмірі 6 487, 82 гривень, витрати на евакуацію в розмірі 780 гривень, витрати на проведення транспортно товарознавчої експертизи в розмірі 4000 грн.; судові витрати покласти на відповідачів.

22 січня 2024 року представником ОСОБА_1 - адвокатом Стойчевим Романом Володимировичем подано клопотання про закриття провадження у справі та відшкодування понесених судових витрат, а саме: судового збору в розмірі 1073,60 грн.

В обґрунтування заяви зазначив, що 16 січня 2024 року між відповідачем ПАТ НАСК «Оранта» та позивачем ОСОБА_1 укладено угоду про припинення зобов`язання переданням відступного, згідно якої Сторони встановили, що загальна сума зобов`язання за полісом ОСЦПВВНТЗ 206356732 від 17.10.2021 року за страховою подією, що мала місце 10.12.2021 року, внаслідок якої було пошкоджено транспортний засіб «Subaru Legacy», д.р.н. НОМЕР_3 , складає 120 000 (сто двадцять тисяч) грн. 00 коп. Частину коштів у розмірі 68 395 (шістдесят вісім тисяч триста дев`яносто п`ять) грн. 79 коп. страховиком вже було сплачено. Страхове відшкодування в розмірі 51 604 (п`ятдесят одна тисяча шістсот чотири) грн. 21 коп., страховик зобов`язується сплатити представнику Потерпілої особи на ім`я ОСОБА_3 в строк до 24.01.2024 року. Після сплати страховиком Потерпілій особі вказаної суми, сторони вважають припиненими зобов`язання страховика за полісом 206356732 від 17.10.2021 року за страховою подією, що мала місце 10.12.2021 року. 18.01.2024 року ПАТ НАСК «Оранта» згідно угоди про припинення зобов`язання переданням відступного від 16.01.2024 здійснила платіж в розмірі 51 604 (п`ятдесят одна тисяча шістсот чотири) грн. 21 коп. на розрахунковий рахунок представнику Потерпілої особи на ім`я ОСОБА_3 , який діяв в інтересах ОСОБА_1 .

Таким чином наразі відсутній предмет спору.

Сторони в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, розглянувши клопотання представника позивача, дослідивши матеріали справи, прийшов до такого висновку.

Так, відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Необхідність запровадження такого правила обумовлена тим, що відповідно до ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір.

Проте поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (п. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Таким чином, відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.

Поряд з цим за змістом п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд може закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо встановить, що предмет спору був відсутній на час пред`явлення позову.

Логічно-граматичне тлумачення словосполучення «відсутність предмета спору» в контексті наведеної правової норми дає підстави для висновку про те, що предмет спору має бути відсутній, тобто не існувати на час пред`явлення позову. Якщо предмет спору мав місце, але припинив своє існування (зник) після відкриття провадження у справі внаслідок тих чи інших обставин, зокрема, у зв`язку з добровільним врегулюванням спору сторонами, виконанням відповідачем заявлених до нього вимог, фізичним знищенням предмета спору тощо, то провадження у справі не може бути закрите з наведеної правової підстави, оскільки вона полягає саме у відсутності предмета спору, а не у припиненні його існування (зникненні).

Якщо предмет спору став відсутній після відкриття провадження у справі, то залежно від обставин, що призвели до зникнення такого предмета, та стадії цивільного процесу, на якій він припинив своє існування, сторони мають цілий ряд передбачених законом процесуальних можливостей припинити подальший розгляд справи, зокрема, шляхом залишення позову без розгляду, відмови від позову або від поданих апеляційних чи касаційних скарг, визнання позову відповідачем, укладення мирової угоди тощо.

Аналогічний висновок викладений і у постанові Верховного Суду від 10.04.2019 року у справі № 456/647/18.

Разом з тим, відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Згідно з ч. 2 ст. 256 ЦПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Так, позивачем 22 січня 2024 року направлено до суду заяву про закриття провадження в цивільній справі у зв`язку з вирішенням спору до початку судового розгляду справи по суті (відповідачем добровільно сплачено матеріальну шкоду) та відсутністю предмета спору. Тому суд розцінює дану заяву позивача як відмову позивача від позову і приймає її.

Ураховуючи вищевикладене, принцип диспозитивності цивільного судочинства, суд робить висновок про те, що наявна підстава для закриття провадження у справі у зв`язку з відмовою позивача від позову.

Щодо заяви позивача про повернення позивачу ОСОБА_1 сплаченого судового збору у розмірі 1073,60 грн. суд вважає, що її необхідно задовольнити частково у зв`язку з нижченаведеним.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 142 ЦПК України, ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

У разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак, якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Оскільки представник позивача ОСОБА_3 просив закрити провадження у справі, позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, що є по суті відмовою від позову до початку розгляду справи по суті, і така відмова визнана судом, то на підставі ч. ч. 1, 3 ст. 142 ЦПК України, ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» позивачеві необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 536,80 грн.

Суд не присуджує стягнення решти судового збору з відповідача на користь позивача, оскільки відсутня заява позивача про це.

Керуючись ст. ст. 133, 137, 206, 255, 256, 258-260, 352-355 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Стойчева Романа Володимировича про закриття провадження - задовольнити частково.

Закрити провадження у цивільній справі 369/15446/23 за позовом ОСОБА_1 до ПАТ Національна страхова компанія "ОРАНТА", ОСОБА_2 , про стягнення матеріальної шкоди, у зв`язку з відмовою позивача від позову.

Повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , з державного бюджету 50 відсотків сплаченого судового збору при подачі позовної заяви до суду, згідно квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки № 0.0..1 від 05 вересня 2023 року у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп.

У решті заяви відмовити.

Роз`яснити позивачу, що в разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги на ухвалу, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: І.О. Фінагеєва