Номер провадження: 22-ц/813/1573/24
Справа № 523/69/23
Головуючий у першій інстанції Кузьміна О.І.
Доповідач Громік Р. Д.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.03.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді - Громіка Р.Д.,

суддів - Дришлюка А.І., Сегеди С.М.,

розглянувши у спрощеному порядку без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 17 травня 2023 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» про відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю фізичної особи,

ВСТАНОВИВ:

1. ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог.

Представник позивача звернувся до суду першої інстанції в інтересах ОСОБА_1 з позовом до ПАТ «СК «УСГ» про відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю фізичної особи, в обґрунтування якого зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_3 близько 15:50 год. на 128 км + 900м автодороги Херсон-Генічеськ Новотроїцького району Херсонської області, мав місце з`їзд автомобіля «Mitsubishi Galant» д/н « НОМЕР_1 » під керуванням ОСОБА_2 , за межі проїжджої частини з подальшим перекиданням.

Внаслідок ДТП пасажир автомобіля «Mitsubishi Galant» д/н « НОМЕР_1 » ОСОБА_3 , отримала тілесні ушкодження, від яких померла у лікарняному закладі.

Позивач - ОСОБА_1 є донькою загиблої ОСОБА_3 , а тому у зв`язку з її смертю їй завдано значної та непоправної шкоди.

Станом на дату ДТП відповідальність водія транспортного засобу «Mitsubishi Galant» д/н « НОМЕР_1 », за шкоду, заподіяну майну, здоров`ю та/або життю третіх осіб, була застрахована відповідачем, як правонаступником ТДВ «СТДВ «ГЛОБУС» за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ2714883.

За фактом настання цієї дорожньо-транспортної пригоди було внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України до Єдиного реєстру розпочатих досудових розслідувань та №0000288 та розпочато досудове розслідування.

25 жовтня 2018 року Новотроїцьким районним судом Херсонської області ухвалено вирок у справі №662/2053/18 щодо ОСОБА_2 , яким останнього визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та засуджено до 5 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 2 роки, та на підставі ст. 75, 76 КК України звільнено від відбуття основного покарання з іспитовим строком 3 роки.

Оскільки відповідальність водія за шкоду, заподіяну третім особам, застрахована, позивач вирішив відновити своє порушене право шляхом отримання від відповідача грошової компенсації завданої шкоди у вигляді страхового відшкодування.

Так, 07 червня 2021 року на адресу ПАТ «СК «УСГ» представником позивача було надіслано заяву про виплату страхового відшкодування моральної шкоди в сумі 44676 грн, до якої в подальшому було додано запитувану відповідачем інформацію, а також заяву ОСОБА_4 , який є сином загиблої, про відмову від отримання страхового відшкодування на користь ОСОБА_1

23 листопада 2021 року відповідачем було повідомлено позивача про результати розгляду заяви про виплату страхового відшкодування та повідомлено про часткове прийняття рішення про виплату моральної шкоди позивачу, посилаючись на те, що ОСОБА_2 , згідно Закону відноситься до переліку осіб, які мають право на відшкодування моральної шкоди, проте не може її отримати, оскільки у нього як у винуватця не може наступити цивільно-правова відповідальність перед самим собою, а тому розмір відшкодування яке підлягає до сплати позивачу становить 2/3, що становить 29784 грн.

Таким чином, позивач вважає, що виплата страхового відшкодування у рахунок завданої моральної шкоди проведена не повністю, оскільки відповідачем безпідставно зменшено розмір страхового відшкодування шляхом поділу вказаної суми на трьох осіб, в тому числі на ОСОБА_2 , який не може її отримати, оскільки є винуватцем ДТП, а тому просить стягнути з відповідача доплату у розмірі 14892 грн, а також пеню з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ у розмірі 5489 грн 64 коп, три відсотки річних від простроченої суми боргу у розмірі 473 грн 69 коп, інфляційні витрати у розмірі 3943 грн 03 коп, а також витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 грн.

27 січня 2023 року від представника позивача надійшла заява про збільшення позовних вимог в частині стягнення пені з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ у розмірі 6509 грн 64 коп., три відсотки річних від простроченої суми боргу у розмірі 534 грн 89 коп, інфляційні витрати у розмірі 4074 грн 88 коп, посилаючись на уточнення заборгованості відповідача перед позивачем за період з 23 листопада 2021 року по 02 лютого 2023 року.

01 березня 2023 року від представника позивача надійшла заява про збільшення позовних вимог в частині стягнення пені з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ у розмірі 7080 грн 84 коп, три відсотки річних від простроченої суми боргу у розмірі 569 грн 16 коп, інфляційні витрати у розмірі 4226 грн 61 коп, посилаючись на уточнення заборгованості відповідача перед позивачем за період з 23 листопада 2021 року по 02 березня 2023 року.

28 березня 2023 року від представника позивача до суду першої інстанції надійшла заява про збільшення позовних вимог в частині стягнення пені з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ у розмірі 7937 грн 64 коп, три відсотки річних від простроченої суми боргу у розмірі 620 грн 57 коп, інфляційні витрати у розмірі 4360 грн 44 коп, посилаючись на уточнення заборгованості відповідача перед позивачем за період з 23 листопада 2021 року по 13 квітня 2023 року.

Короткий зміст відзиву на позовну заяву.

07 березня 2023 року від відповідача на адресу суду першої інстанції надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач вважав позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з тих підстав, що 13 квітня 2018 року між ТДВ «СТДВ «ГЛОБУС» та ОСОБА_2 був укладений Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМ/2714883, предметом якого є страхування цивільно-правової відповідальності водіїв, що експлуатують автомобіль «Mitsubishi», державний реєстраційний № НОМЕР_1 . ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 керуючи технічно справним автомобілем «Mitsubishi», д/н « НОМЕР_1 » не обрав безпечної швидкості руху свого транспортного засобу, внаслідок чого здійснив з`їзд з проїзної частини на ліве узбіччя з послідуючим перекиданням автомобіля. Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пасажиру автомобіля «Mitsubishi», д/н « НОМЕР_1 » - ОСОБА_3 заподіяно тяжкі тілесні ушкодження, від яких вона померла в Каховській ЦРЛ. 13 липня 2021 року до ПАТ «СК «УСГ» звернувся представник ОСОБА_5 - ОСОБА_6 з заявою про виплату страхового відшкодування №001113/21 від 07 червня 2021 року. 19 серпня 2021 року ПАТ «СК «УСГ» направило на адресу ТОВ «ЦЕНТР АВТОВИПЛАТ ПОЛІС» лист в якому зазначило про необхідність надати Страховику документи необхідні для виплати страхового відшкодування, а саме в порядку ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» заяву із зазначенням вичерпного переліку осіб, які мають право на відшкодування моральної шкоди та інформацію про цивільний стан ОСОБА_7 (батька загиблої ОСОБА_3 ). 14 вересня 2021 року до ПАТ «СК «УСГ» звернувся представник ОСОБА_5 - ОСОБА_6 з заявою про долучення документів та виплату страхового відшкодування №001431/21 від 02 вересня 2021 року. 08 листопада 2021 року до ПАТ «СК «УСГ» звернувся представник ОСОБА_5 - ОСОБА_6 з заявою про виплату страхового відшкодування №001758/21 від 02 листопада 2021 року до якої було долучено нотаріально посвідчену заяву ОСОБА_4 про відмову від належної йому частки страхового відшкодування на користь своєї сестри ОСОБА_1 .

Також відповідач зазначав, що 16 листопада 2021 року до ПАТ «СК «УСГ» звернувся представник ОСОБА_5 - ОСОБА_6 з заявою про виплату страхового відшкодування №001791/21 від 05 листопада 2021 року до якої було долучено копію свідоцтва про смерть ОСОБА_7 (батька загиблої ОСОБА_3 ). 22 листопада 2021 року ПАТ «СК «УСГ» було складено страховий акт та сплачено на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування в розмірі 29784 грн. Вказане відшкодування розраховане відповідно до п. 27.3 ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» станом на ІНФОРМАЦІЯ_3 до кола осіб, які претендують на моральну шкоду входили: донька - ОСОБА_1 , син - ОСОБА_4 та чоловік - ОСОБА_2 . Разом з тим, ОСОБА_2 не може відповідати сам перед собою, та отримати страхове відшкодування у вигляді моральної шкоди, заподіяної смертю фізичною особи (дружини), яку сам спричинив. Отже розрахунок мав наступний вигляд: 3723 грн х 12 = 44676 грн / 3 = 14892 х 2 = 29784.

23 листопада 2021 року ПАТ «СК «УСГ» направило на адресу ТОВ «ЦЕНТР АВТОВИПЛАТ ПОЛІС» лист з повідомленням про виплату страхового відшкодування. Таким, чином ПАТ «СК «УСГ» виконало зобов`язання ТДВ «СТДВ «ГЛОБУС» як його правонаступник перед потерпілими особами за укладеним полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМ/2714883 від 13 квітня 2018 року в повному обсязі.

Щодо стягнення пені, 3 відсотків річних, інфляційних втрат з урахуванням збільшених позовних вимог, а також стягнення коштів на правову професійну правничу допомогу, відповідач вважав їх також безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню з вищевказаних підстав.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 17 травня 2023 року у задоволені позову ОСОБА_1 до ПАТ «СК «УСГ» про відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю фізичної особи відмовлено.

Короткий зміст та доводи апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати оскаржуване судове рішення та постановити нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права.

Апеляційна скарга вмотивована тим, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення не взято до уваги, що на водія - винуватця ДТП, в силу вимог закону не може поширюватись право одержання стразового відшкодування моральної шкоди, тому загальний розмір відшкодування не може бути поділений з урахуванням даної особи, третім особам, яким належне право одержання даного виду відшкодування. Так, скаржник вважає, що кількість осіб, яким належне право одержання страхового відшкодування моральної шкоди у відповідності до вимог п. 27.3 ст. 27 Закону становить двоє осіб, зокрема, донька - скаржник та син померлої - ОСОБА_4 . Страховик не наділений правом відмовити у виплаті страхового відшкодування третім особам, внаслідок смерті потерпілої, адже така відмова могла виключно стосуватись самого водія - винуватця, який в силу вимог ст. 35 Закону у трирічний строк з моменту ДТП до страховика із заявою про виплату страхового відшкодування не звертався, розуміючи невідповідність такого звернення, а при цьому, жодного порушення норм закону у разі проведення загального належного розміру виплати страхового відшкодування позивачу не відбудеться, скаржник вважає, що Суворовським районним судом м. Одеси неповного та не об`єктивно проведено розгляд справи, що спричинило негативні наслідки для позивача у виді відмови у задоволенні позовних вимог.

Короткий зміст та доводи відзиву ПАТ «СК «УСГ» на апеляційну скаргу.

У відзиві на апеляційну скаргу вказано на те, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Порядок розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Вказані особливості встановлюються у ст. 369 ЦПК України, а саме відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України йдеться про те, що апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Ціна позову у вказаній цивільній справі становить менш ніж сто розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, а таким чином, апеляційна скарга розглядається без повідомлення учасників справи.

З врахуванням тривалої недостатньої кількості суддів в Одеському апеляційному суді (з 2013 року кількість суддів в цивільній палаті зменшилася з 48 до 16, які фактично здійснюють судочинство), щодо яких здійснюється автоматизований розподіл справ (без урахування суддів, які хворіють, перебувають у відрядженні, знаходяться у відпустці), що створює надмірне навантаження та виключає можливість розгляду справи в строки, передбачені національним законодавством, судом апеляційної інстанції було здійснено розгляд справи з врахуванням поточного навантаження, яке обумовило збільшення строку розгляду справи по незалежним від суду причинам.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повне судове рішення виготовлене 08 березня 2024 року.

2. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція апеляційного суду

Заслухавши доповідача, розглянувши матеріали справи і доводи, викладені в апеляційній скарзі, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

У частині третій статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до припису ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно із ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 близько 15:50 год. ОСОБА_2 , керуючи технічно справним автомобілем «Mitsubishi Galant» д/н « НОМЕР_1 » здійснював рух автодорогою Херсон - Н.Каховка - Генічеськ, зі сторони с.Чкалове в напрямку с.Софіївка Новотроїцького району Херсонської області. Під час руху в районі 128 км + 900 м, зазначеної автодороги ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , порушуючи вимоги п.п. 2.3.б), 12.1 Правил дорожнього руху України, не обрав безпечної швидкості руху свого транспортного засобу, внаслідок чого здійснив з`їзд з проїжджої частини на ліве узбіччя з послідуючим перекиданням автомобіля.

Внаслідок даної дорожньо-транспортної події пасажиру автомобіля «Mitsubishi Galant» д/н « НОМЕР_1 » ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до довисновків судово-медичної експертизи №164к від 23 липня 2018 року заподіяно тяжкі тілесні ушкодження, від яких вона померла в Каховській ЦРЛ.

Позивач - ОСОБА_1 є донькою загиблої ОСОБА_3 , а тому у зв`язку з її смертю їй завдано значної та непоправної шкоди. Вказане підтверджується свідоцтвом про народження позивача серії НОМЕР_2 та свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 , відповідно до якого ОСОБА_9 змінила прізвище на « ОСОБА_10 ».

Станом на дату ДТП відповідальність водія транспортного засобу «Mitsubishi Galant» д/н « НОМЕР_1 », за шкоду, заподіяну майну, здоров`ю та/або життю третіх осіб, була застрахована відповідачем, як правонаступником ТДВ «СТДВ «ГЛОБУС» за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМ2714883.

За фактом настання цієї дорожньо-транспортної пригоди було внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України до Єдиного реєстру розпочатих досудових розслідувань та №0000288 та розпочато досудове розслідування.

25 жовтня 2018 року Новотроїцьким районним судом Херсонської області ухвалено вирок у справі №662/2053/18 щодо ОСОБА_2 , яким останнього визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити покарання 5/ п`ять/ років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 2 роки. На підставі ст. 75,76 КК України звільнити від відбування основного покарання з іспитовим строком 3 /три/ роки та з покладенням відповідно до ст. 76 ч. 1 п. 1, п. 2 КК України обов`язків періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

19 серпня 2021 року ПАТ «СК «УСГ» направило на адресу ТОВ «ЦЕНТР АВТОВИПЛАТ ПОЛІС» лист в якому зазначило про необхідність надати Страховику документи необхідні для виплати страхового відшкодування, а саме в порядку ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» заяву із зазначенням вичерпного переліку осіб, які мають право на відшкодування моральної шкоди та інформацію про цивільний стан ОСОБА_7 (батька загиблої ОСОБА_3 ).

14 вересня 2021 року до ПАТ «СК «УСГ» звернувся представник ОСОБА_5 - ОСОБА_6 з заявою про долучення документів та виплату страхового відшкодування №001431/21 від 02 вересня 2021 року.

08 листопада 2021 року до ПАТ «СК «УСГ» звернувся представник ОСОБА_5 - ОСОБА_6 з заявою про виплату страхового відшкодування №001758/21 від 02 листопада 2021 року до якої було долучено нотаріально посвідчену заяву ОСОБА_4 про відмову від належної йому частки страхового відшкодування на користь своєї сестри ОСОБА_1

16 листопада 2021 року до ПАТ «СК «УСГ» звернувся представник ОСОБА_5 - ОСОБА_6 з заявою про виплату страхового відшкодування №001791/21 від 05 листопада 2021 року до якої було долучено копію свідоцтва про смерть ОСОБА_7 (батька загиблої ОСОБА_3 ).

22 листопада 2021 року ПАТ «СК «УСГ» було складено страховий акт та сплачено на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування в розмірі 29784 грн. Вказане відшкодування розраховане відповідно до п.27.3 ст.27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» станом на ІНФОРМАЦІЯ_3 до кола осіб, які претендують на моральну шкоду входили: донька - ОСОБА_1 , син - ОСОБА_4 та чоловік - ОСОБА_2 .

Відповідно до ч.1, 2 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної чи юридичної особи, яка її завдала, зокрема у випадку, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи.

Згідно ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Згідно ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Пунктом 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно п. 34.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування.

Відповідно до пункту 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Відповідно до висновку, викладеного у постановах Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі №755/18006/15-ц, від 03 жовтня 2018 у справі №760/15471/15-ц у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди.

Стаття 1191 ЦК України та стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з одного боку, і стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини.

Пунктом 27.3. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що страховик відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинам.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що на момент ДТП, загибла ОСОБА_3 мала доньку - позивача у справі ОСОБА_1 , сина - ОСОБА_4 , а також чоловіка - ОСОБА_2 , який визнаний винним за фактом вчинення ДТП, внаслідок якої померла ОСОБА_3 .

Як вбачається зі змісту Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» мінімальна заробітна плата на момент ДТП склала 3723 грн.

Відповідно до п. 27.3 ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі -Закону), загальний розмір страхового відшкодування моральної шкоди становить 44676 грн (розрахунок: 3723 грн х 12 м.з.п. = 44676 грн).

Суд першої інстанції обґрунтовано вважав, що у зв`язку зі смертю - ОСОБА_3 позивач як її донька має право на страхове відшкодування моральної шкоди. При цьому, враховуючи той факт, що у загиблої є ще син - ОСОБА_4 , який відмовився від отримання страхового відшкодування на користь позивачки - ОСОБА_1 , остання має право на отримання страхового відшкодування 2/3 з загального розміру страхового відшкодування (44676 грн), а саме 29784 грн.

22 листопада 2021 року ці кошти були виплачені позивачу відповідачем, що підтверджується матеріалами справи, а також сторонами не заперечується.

Підстав вважати, що відповідачем не в повній мірі виконані свої обов`язки по виплаті страхового відшкодування позивачу судом першої інстанції правильно не вбачалось, оскільки чоловік загиблої - ОСОБА_2 , який відповідно до п. 27.3 ст. 27 Закону входить до переліку осіб які мають право на таке відшкодування, проте сама страхова події настала з його вини, що виключає можливості її отримання останнім, у зв`язку з чим суд першої інстанції обґрунтовано вважав що у задоволенні позову слід відмовити.

Також, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що вимоги позивача щодо стягнення пені, 3 відсотків річних, інфляційних втрат з урахуванням збільшених позовних вимог, з відповідача на користь позивача, також не підлягала задоволенню, оскільки є похідними.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позову, суд першої інстанції, на підставі ст. 141 ЦПК України, відмовив позивачу в задоволенні вимог щодо відшкодування судових витрат.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Скаржник не довела обставини, на які посилається як на підставу своєї апеляційної скарги, жодного належного та допустимого доказу на спростування висновків суду першої інстанції не надала.

Щодо доводів скаржника, що кількість осіб, яким належне право одержання страхового відшкодування моральної шкоди у відповідності до вимог п. 27.3 ст. 27 Закону становить двоє осіб, зокрема, донька - скаржник та син померлої - ОСОБА_4 є помилковою з таких підстав.

Так, відповідно до п. 27.3 ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами.

ОСОБА_2 є чоловіком померлої, тому він є особою яка має право на отримання відшкодування шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, проте враховуючи, що саме він є винною особою в ДТП, таким чином в одній особі поєднались потерпіла особа та особа, що спричинила шкоду, у зв`язку з чим, враховуючи ст. 606 ЦК України, цивільна-правова відповідальність ОСОБА_2 , застрахована відповідачем, не виникла перед ним же.

Тобто, ОСОБА_2 є особою яка має право на відшкодування моральної шкоди, проте враховуючи вищезазначені обставини він не може реалізувати вказане право, про що скаржник самостійно зазначає, а саме, що водій - винуватець в силу вимог ст. 35 Закону у трирічний строк з моменту ДТП до страховика із заявою про виплату страхового відшкодування не звертався, розуміючи невідповідність такого звернення.

Так, безпідставним є посилання скаржника на те, що жодного порушення норм закону у разі проведення загального належного розміру виплати страхового відшкодування позивачу не відбудеться, оскільки позивач не наділена правом на отримання усіє суми відшкодування, оскільки дане право їх не передається.

Інші наведені в апеляційній скарзі доводи були предметом дослідження в суді першої інстанції із наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах чинного законодавства, і з якою погоджується суд апеляційної інстанції.

Крім того судова колегія вважає за необхідне зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у держава-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року. Оскаржувані судові рішення відповідають критерію обґрунтованості судового рішення.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Справа розглянута по суті правильно, законних підстав для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції немає.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду, доводи апеляційної скарги його не спростовують, рішення ухвалено у відповідності до вимог матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, оскаржуване рішення суду залишити без змін.

Порядок оскарження постанови суду апеляційної інстанції.

У зв`язку з тим, що ціна позову в даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа згідно п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України є малозначною і в силу вимог п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України ухвалене по ній апеляційним судом судове рішення не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. п. а) - г) п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 17 травня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, встановлених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Повний текст судового рішення складено 08 березня 2024 року.

Судді Одеського апеляційного суду Р.Д. Громік

А.І. Дришлюк

С.М. Сегеда