Справа № 128/537/24
УХВАЛА

Іменем України

26 лютого 2024 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області у складі головуючого судді - Фанда О.А., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Вінницягаз Збут» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожитий природний газ з ОСОБА_1 , -

в с т а н о в и в:

ТОВ «Вінницягаз Збут» звернулося до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожитий природний газ з ОСОБА_1 .

Дослідивши заяву та додані до неї матеріали, суд приходить до висновку про наявність підстав для відмови у видачі судового наказу.

Відповідно до ч. 5 ст. 165 ЦПК України у разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника.

22 лютого 2024 року до суду надійшла відповідь на запит суду щодо реєстрації місця проживання боржника з Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області, відповідно до якої з`ясовано, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не значиться за адресою: АДРЕСА_1 , як така, що померла.

Згідно ст. 162 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Згідно ч.9 ст. 165 ЦПК України у разі, якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи боржника, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Враховуючи те, що отримана судом інформація відносно боржника ОСОБА_1 не дає можливості встановити її зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування), суд дійшов висновку, що у видачі судового наказу слід відмовити та роз`яснити заявнику право звернутися з тими самими вимогами у позовному провадженні.

Згідно ч. 2 ст. 164 ЦПК України, у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 ЦПК України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Водночас, згідно з положеннями ч. 2 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись ст.ст. 164 - 167, 261, 353-354 ЦПК України, суддя, -

ухвалив:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Вінницягаз Збут» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожитий природний газ з ОСОБА_1 .

Роз`яснити заявникові, що відмова у видачі судового наказу не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку встановленому ЦПК України після усунення її недоліків.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя - О. А. Фанда