Провадження №2/523/1114/24
"26" лютого 2024 р. м. Одеса
Суворовський районний суд м. Одеси
у складі головуючої судді Середи І.В.,
за участю секретаря судових засідань Щербан О.Д.,
позивача - ОСОБА_1 ,
відповідачки - ОСОБА_2 , (відеоконференція)
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №9 в м.Одесі клопотання відповідачки ОСОБА_2 про надання строку для примирення,
В провадженні суду знаходиться справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу у зв`язку з припиненням фактичних шлюбних відносин та неможливістю зберегти сім`ю.
Відповідачка звернулася з клопотанням про надання строку для примирення вказуючи на те, що на розірвання шлюбу не згодна, рішення позивача є емоційним, труднощі подолають, бажає зберегти сім`ю.
Позивач заперечував проти примирення вказуючи на те, що стосунки у них складалися по різному, не були вони досить гарними, але на теперішній час він не має наміру продовжувати їх.
Перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку, що клопотання не підлягає задоволенню.
В судовому засіданні позивач пояснив, що троє дітей вже повнолітні, дійсно він не заперечував проти виїзду дружини разом з синами за кордон. Однак стосунки з дружиною погіршилися, вона перші два місяці взагалі не виявляла бажання з ним спілкуватися лише коли сини дзвонили розмовляла. Він емоційно не витримує таких стосунків, не відчуває до себе належного ставлення, дружина вивчає німецьку мову, планує там працювати і не буде повертатися в Україну. Він не бажає їхати в Німеччину та залишати будинок, а відповідачка до нього не приїжджає. На теперішній час він має намір вже остаточно визначитися з цими стосунками, примиритися не бажає.
Відповідачка пояснила, що рішення позивача пов`язане зі станом війни, але вона постійно спілкується з ним, планує повертатися в Україну. Німецьку мову вивчає, бо цього вимагає держава, в якій вона перебуває, і для подальшого працевлаштування та набуття стажу для пенсії. Оскільки у влади Німеччини виникають питання до людей, які часто їздять в Україну, вона не буде порушувати законів країни, яка дала прихисток. Вона вважає, що всі труднощі вони подолають тому просить надати строк для примирення.
Згідно до ст.111 Сімейного кодексу України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.
Відповідно до положень ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка, та примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
За нормами ч.3,4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.
Враховуючи надані пояснення, наявність у сторін вже повнолітніх дітей, суд дійшов висновку, що підстав для примирення немає, оскільки позивач заперечує проти примирення. При цьому, суд враховує, що позивач звернувся до суду у вересні 2023 року, відзив на позов з клопотанням відповідачки про надання строку для примирення надійшов в листопаді 2023 року.
Отже, у сторін було достатньо часу з`ясувати стосунки та визначитися з подальшою долею шлюбу, і на час розгляду справи позивач, коли вже минуло п`ять місяців з дня звернення до суду з позовом, не змінив свого рішення.
Cуд також враховує, що сторони проживають окремо, відповідачка в найближчий час не планує їхати в Україну.
За вказаних обставин суд дійшов висновку про відсутність реальної можливості примирення сторін.
Керуючись ст.ст. 240,251,260,261,353 ЦПК України ,
Клопотання відповідачки ОСОБА_2 про надання строку для примирення залишити без задоволення.
Ухвала набирає законної сили негайно після проголошення .
Ухвала окремо від рішення суду не підлягає оскарженню.
Суддя