Ухвала

Іменем України

06 лютого 2024 року

м. Київ

провадження № 22-ц/824/1746/2024

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Мазурик О. Ф. (суддя-доповідач),

суддів: Желепи О. В., Немировської О. В.,

за участю секретаря Ратушного А. В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Київської міської ради

на ухвалу Подільського районного суду м. Києва

від 13 грудня 2023 року про залишення позову без розгляду

в складі судді Будзан Л. Д.

у цивільній справі №758/8832/23 Подільського районного суду м. Києва

за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2 ,

третя особа - Одинадцята київська державна нотаріальна контора,

про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім'єю та визнання особи такою, що не прийняла спадщину,

У С Т А Н О В И В:

В липні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до Подільського районного суду м. Києва з вищевказаним позовом, в якому просила встановити факт проживання однією сім'єю ОСОБА_3 та ОСОБА_1 з 2008 року по день смерті ОСОБА_3 та визнати відповідача таким, що не прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3 .

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 13 грудня 2023 року позовна заява залишена без розгляду на підставі п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, у зв'язку із поданням позивачем заяви.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, Київська міська рада, як особа, яка не приймала участі у справі, але вважає, що судовим рішенням порушено її права та інтереси, подала до суду апеляційну скаргу, посилаючись на те, що ухвала суду є незаконною та необґрунтованою, постановлена з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права і без повного з`ясування обставин справи.

В обґрунтування апеляційної скарги Київська міська рада зазначила, що в листопаді 2023 року Київська міська рада зверталася до суду з клопотанням про залучення до участі у справі в якості третьої особи, оскільки в силу вимог ст. 1277 ЦК України (відумерлість спадщини) рішення у цій справі може вплинути на права та обов'язки Київської міської ради.

Вказувала, що саме Київська міська рада претендує на визнання спадщини відумерлою з переходом спірного майна у власність територіальної громади м. Києва.

На думку скаржника, суд вказаних вище обставин не дослідив та не надав їм належної оцінки, що вказує на неповне з'ясування обставин справи при постановленні ухвали.

За наведених обставин Київська міська рада просила скасувати ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 13.12.2023 та направити справу на новий розгляду до суду першої інстанції.

Заперечуючи проти апеляційної скарги, позивачка подала відзив, в якому посилаючись на те, що її право на подання зави про залишення позову без розгляду є абсолютним і не залежить від думки інших учасників, просила в задоволенні скарги відмовити, а ухвалу залишити без змін.

Третя особа - Одинадцята київська державна нотаріальна контора також подала відзив на апеляційну скаргу, в якому просила в задоволенні скарги Київської міської ради відмовити.

Позивачка та її представник ОСОБА_4 в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечувала та просила залишити без задоволення, а ухвалу без змін.

Скаржник, належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання свого представника не направив.

Відповідач, належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився.

Третя особа - Одинадцята київська державна нотаріальна контора, належним чином повідомлена, в судове засідання свого представника не направила.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та представників скаржника і третьої особи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивачки та її представника ОСОБА_4 , перевіривши доводи апеляційної скарги, дійшла висновку, що апеляційне провадження підлягає закриттю, з наступних підстав.

У справі, що переглядається, апеляційну скаргу подано Київською міською радою, тобто особою, яка не брала участі у справі, але вважає, що оскаржуваною ухвалою порушено її права та законні інтереси.

Відповідно до частини першої статті 17 ЦПК України, учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

У статті 18 ЦПК України зазначено, що обов`язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням вирішено питання про їхні права, свободи чи інтереси.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково (частина перша статті 352 ЦК України).

Суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося (пункт 3 частини першої статті 362 ЦПК України).

Порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо суд прийняв судове рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі (пункт 4 частини третьої статті 376 ЦПК України).

Аналіз вказаних норм дозволяє зробити висновок, що ця норма визначає коло осіб, які наділені процесуальним правом на апеляційне оскарження судового рішення і які поділяються на дві групи - учасники справи, а також особи, які участі у справі не брали, але судове рішення стосується їх прав, інтересів та (або) обов`язків. У разі подання апеляційної скарги особи, яка не брала участі у справі і апеляційним судом встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося, апеляційне провадження підлягає закриттю, а рішення суду першої інстанції не має переглядатися по суті.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

Верховний Суд в постанові від 11.07.2018 у справі №911/2635/17 зазначив, що судове рішення, оскаржуване не залученою до участі у справі особою, повинно безпосередньо стосуватися прав, інтересів та/або обов`язків цієї особи (тобто, судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення судом першої інстанції є скаржник) або міститься судження про права та/чи обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах.

Рішення є таким, що прийняте про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо в мотивувальній частині рішення є висновки суду про права та/чи обов`язки цієї особи або якщо у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про її права та/чи обов`язки. У такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їх процесуальні права, що витікають із сформульованого в пункті 1 статті 6 Конвенції положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов`язків. Будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору не може братися до уваги.

Крім того, у постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 09 червня 2021 року у справі №367/6780/20 вказано, що: «постановляючи ухвалу про відмову в відкритті провадження у цій справі, суд першої інстанції викладеного не врахував, не з`ясував обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, не встановив коло спадкоємців померлої ОСОБА_3 та не перевірив, чи впливатиме на їх права та обов`язки рішення суду про встановлення факту родинних відносин, внаслідок чого дійшов передчасного висновку про наявність спору про спадкове майно, оскільки існування спору про право має бути реальним, а не гіпотетичним».

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 20 липня 2022 року в справі №2о-30/2009 вказано, що «переглядаючи рішення суду першої інстанції за скаргою Львівської міської ради, яка не брала участі у справі, апеляційний суд не з`ясував та не зробив висновків з приводу того, чи вирішувалися судом першої інстанції питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки саме Львівської міської ради. Тому апеляційний суд зробив передчасний висновок про скасування рішення суду першої інстанції за скаргою Львівської міської ради».

Звертаючись до суду з апеляційною скаргою про скасування ухвали суду про залишення позову без розгляду, Київська міська рада зазначила, що в силу вимог ст. 1277 ЦК України (відумерлість спадщини) рішення у цій справі може вплинути на права та обов'язки Київської міської ради, оскільки саме Київська міська рада претендує на визнання спадщини відумерлою з переходом спірного майна у власність територіальної громади м. Києва.

Проте, колегія суддів вважає безпідставними такі доводи скаржника, з огляду на наступне.

Звернення до суду з позовом є суб`єктивним правом позивача, гарантованим статтями 55, 124 Конституції України.

Згідно з положеннями пункту 5 частини третьої статті 2 ЦПК України однією із основних засад (принципів) цивільного судочинства є диспозитивність.

Дії та воля сторони цивільного процесу фактично визначає спрямованість процесуальної діяльності суду та її результати.

Відповідно до частини першої, третьої статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду (пункт 5 частини першої статті 257 ЦПК України).

Закріплене за позивачем право на подання заяви про залишення позову без розгляду є абсолютним і не залежить від думки інших учасників процесу. Сторони вільні розпоряджатися своїми правами на власний розсуд. Суд не наділений повноваженнями відмовити позивачу, який просить не розглядати його позовні вимоги по суті (постанови Верховного Суду від 10 квітня 2020 року у справі №548/2531/18, від 05 жовтня 2021 року у справі №308/13199/17, від 04 квітня 2022 у справі №441/1609/19 та від 03 лютого 2023 року по справі №683/1861/19).

Як свідчать матеріали справи, позивачка подала заяву про залишення позову без розгляду на стадії підготовчого провадження до розгляду справи по суті, і суд її задовольнив.

Абсолютно безпідставним є твердження скаржника про те, що суд першої інстанції не дослідив та не надав належної оцінки тому, що Київська міська рада вважає спірне нерухоме майно відумерлою спадщиною, та неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, оскільки суд першої інстанції не перейшов до розгляду справи по суті, встановлення обставин справи та перевірку їх доказами. Київська міська рада не була залучена до участі у справі в жодному процесуальному статусі.

Крім того, оскаржуваною ухвалою про залишення позову без розгляду не було вирішено питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки Київської міської ради і враховуючи те, що у відповідності до вимог закону порядок визнання спадщини відумерлою є іншим. Так, згідно з ч. 1 ст. 1277 ЦПК України, у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого смоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов'язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою.

З наведеного слідує, що ухвалою суду від 13.12.2023 про залишення позову без розгляду питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки Київської міської ради не вирішувалося

Як вказувалося вище, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 362 ЦПК України, суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Ураховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку про наявність правових підстав для закриття апеляційного провадження.

На підставі викладеного та керуючись ст. 268, 362, 374, 383, 384, 389 ЦПК України

У Х В А Л И В:

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою Київської міської ради на ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 13 грудня 2023 року - закрити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до цього суду.

Повний текст ухвали складено 06 лютого 2024 року.

Головуючий О. Ф. Мазурик

Судді О. В. Желепа

О. В. Немировська