Справа №:755/2162/24
Провадження №: 4-с/755/21/24
У Х В А Л А

про залишення скарги без розгляду

"07" лютого 2024 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Катющенко В.П., вивчивши матеріали цивільної справи за скаргою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: суб`єкт оскарження - державний виконавець Дніпровського відділу державної виконавчої служби у м. Києва Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бондар Олександр Дмитрович, стягувач - ОСОБА_2 , заінтересована особа - ОСОБА_3 , на дії державного виконавця, -

В С Т А Н О В И В :

До Дніпровського районного суду м. Києва 05.02.2024 надійшла скарга ОСОБА_1 , заінтересовані особи: суб`єкт оскарження - державний виконавець Дніпровського відділу державної виконавчої служби у м. Києва Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бондар Олександр Дмитрович, стягувач - ОСОБА_2 , заінтересована особа - ОСОБА_3 , на дії державного виконавця, яка 06.02.2024 була передана в провадження судді Катющенко В.П. у відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Згідно зі ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Відповідно до заявлених вимог, скаржник просить суд:

1)Розглянути окремо подане письмове клопотання про поновлення процесуального строку.

2)Визнати протиправними дії державного виконавця Бондаря О.Д. в частині складання довідок- розрахунків заборгованості зі сплати аліментів від 04.12.2023 та від 05.01.2024, виконані у виконавчому провадженні № НОМЕР_1.

3)Скасувати довідки-розрахунки заборгованості зі сплати аліментів від 04.12.2023 та від 05.01.2024, виконані державним виконавцем Бондарем О.Д. у виконавчому провадженні № НОМЕР_1.

4)Зобов`язати державного виконавця Бондаря О.Д. усунути допущені порушення шляхом визначення розміру заборгованості боржника, ОСОБА_1 , та складання довідки-розрахунку зі сплати аліментів у виконавчому провадженні № НОМЕР_1, з урахуванням висновків мотивувальної частини ухваленого судового рішення за результатами розгляду даної скарги та положень постанови КМУ № 146 від 26.02.1996.

Таким чином, предметом оскарження є рішення та дії державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бондаря О.Д. у виконавчому провадженні № НОМЕР_1.

Відповідно до ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Як роз`яснено в п. 16 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», відповідно до статті 385 ЦПК скаргу на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби може бути подано до суду у десятиденний строк, а при оскарженні постанови про відкладення провадження виконавчих дій - у триденний строк, які обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Також суди повинні враховувати, що коли в законі встановлено спеціальний порядок обчислення строків звернення заявника зі скаргою до суду (наприклад, стаття 26 - оскарження постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження, стаття 58 - оскарження оцінки майна, визначеної за результатами рецензування звіту про оцінку майна (Закону про виконавче провадження), їх перебіг має визначатися за цими нормами, а не за нормами статті 385 ЦПК.

Такі строки є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання.

Якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга суддею одноособово залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові. При цьому заявникові може бути роз`яснено право на повторне звернення до суду на загальних підставах.

До скарги долучено клопотання представника скаржника ОСОБА_1 - ОСОБА_4 про поновлення процесуального строку, у якому останній просить суд: визнати поважними причини пропуску строку на подання скарги на дії державного виконавця та поновити пропущений строк на подання скарги на дії державного виконавця, яке обґрунтоване тим, що 26.01.2024 боржник, через свого представника, отримав довідку-розрахунок заборгованості зі сплати аліментів від 05.01.2024 у виконавчому провадженні № НОМЕР_1, згідно якої станом на 01.01.2024 розмір заборгованості зі сплати аліментів становить 96156,69 грн. 02.02.2024 боржник, через свого представника, ознайомився із матеріалами виконавчого провадження № НОМЕР_1. Отримавши 26.01.2024 довідку-розрахунок заборгованості зі сплати аліментів від 05.01.2024 та ознайомившись 02.02.2024 із матеріалами виконавчого провадження № НОМЕР_1 боржник дізнався. Боржник до 26.01.2024 не мав інформації про наявність у нього заборгованості зі сплати аліментів, оскільки був впевнений, що така заборгованість є відсутньою у зв`язку із повною сплатою аліментів шляхом їх утримання із його заробітку роботодавцем. Згідно поштового конверту, в якому боржнику було направлено довідку від 05.01.2024, вбачається, що поштовим відділенням його було прийнято 22.01.2024 (четвер). До абонентської скриньки представника боржника такий конверт було доставлено 26.01.2024 (понеділок). Будь-яких інших документів з приводу складання нового розрахунку заборгованості у виконавчому провадженні та з приводу виникнення у нього заборгованості - боржник не отримував. Окрім цього, боржник, через свого представника ознайомився 02.02.2024 із матеріалами виконавчого провадження та отримав інформацію про складання довідки-розрахунку від 04.12.2023. Боржник дізнався та дійшов до висновку 26.01.2024, що його права та інтереси є порушеними при визначенні розміру аліментів виконавцем. Однак у десятиденний строк з момент складання довідки від 05.01.2024 про факт її існування боржник обізнаний не був, такий документ не отримував та не знав про порушення своїх прав таким розрахунком, у зв`язку із такими обставинами вбачаються поважні причини пропуску строку на подання скарги.

Суддя вивчивши наведені заявником доводи щодо наявності підстав для поновлення останньому строку на звернення до суду з даною скаргу, приходить до висновку про їх необґрунтованість, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів скарги та клопотання про поновлення процесуального строку, боржник дізнався про порушення своїх прав через свого представника 26.01.2024. При цьому, останній уповноважив свого представника здійснювати представництво його інтересів на підставі договору про надання правової допомоги від 09.11.2023 та ордеру від 06.12.2023. В той же час, відомостей про те, коли дізнався уповноважений представник боржника про порушення прав його клієнта, ні у скарзі, ні у клопотанні, не наведено, як і не надано до суду доказів на підтвердження такого.

Таким чином, оскільки боржник оскаржує довідки-розрахунок від 04.12.2023 та від 05.01.2024 десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи пропущено, а підстави наведені у клопотання про поновлення процесуального строку є необґрунтованими, відтак пропущений строк поновленню не підлягає.

Відповідно до ст. 120 ЦПК України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

За вимогами ч.ч. 1, 3 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи.

Таким чином, оскільки наведені у клопотанні про поновлення процесуального строку причини пропуску строку для звернення до суду із скаргою є необґрунтованими, не відповідають фактичним обставинам у розрізі встановленого судом із матеріалів скарги, за відсутності належних та достатніх доказів на підтвердження наведених до суду скаржником доводів, суддя приходить до висновку про відсутність підстав для поновлення пропущеного десятиденного строку, встановленого для звернення до суду із скаргою від дня, коли особа дізналася про порушення її права або свободи.

За вимог ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Аналізуючи вищевикладене, суддя доходить висновку про залишення без розгляду скарги ОСОБА_1 , заінтересовані особи: суб`єкт оскарження - державний виконавець Дніпровського відділу державної виконавчої служби у м. Києва Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бондар Олександр Дмитрович, стягувач - ОСОБА_2 , заінтересована особа - ОСОБА_3 , на дії державного виконавця.

Керуючись ст.ст. 120, 126, 127, 260, 353, 447-449 ЦПК України, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу ОСОБА_1 , заінтересовані особи: суб`єкт оскарження - державний виконавець Дніпровського відділу державної виконавчої служби у м. Києва Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бондар Олександр Дмитрович, стягувач - ОСОБА_2 , заінтересована особа - ОСОБА_3 , на дії державного виконавця - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено Цивільним процесуальним кодексом України. Ухвала суду першої інстанції оскаржується в апеляційному порядку окремо від рішення суду у випадках, передбачених статтею 353 ЦПК України та в строки встановлені ст. 354 ЦПК України.

Суддя: