Справа № 132/1544/24
Провадження № 2-о/132/101/24
РІШЕННЯ

Іменем України

"19" червня 2024 р. Калинівський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого Аліменко Ю.О.

секретаря Безулої К.В.

розглянувши у судовому засіданні в місті Калинівка справу за заявою ОСОБА_1 (заінтересовані особи Калинівська міська рада Вінницької області, Калинівська державна нотаріальна контора) про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

16.05.2024 року до суду звернулася ОСОБА_1 із заявою, в якій просить встановити факт проживання чоловіка і жінки однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 після розірвання між ними шлюбу, тобто з 12.02.2019 року по 07.12.2023 року. В обґрунтування цієї вимоги зазначила, що 22.10.1997 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений шлюб, який був зареєстрований у Вінницькому міському відділі реєстрації актів громадянського стану, актовий запис №2525.

Від шлюбу дітей не було.

12.02.2019 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано, про що Вінницьким міським відділом ДРАЦС здійснена реєстрація розірвання шлюбу, актовий запис №68.

Після юридичного оформлення розірвання шлюбу, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 фактично продовжували спільно проживати однією сім`єю як чоловік і жінка, вели спільний сімейний бюджет, виконували взаємні права і обов`язки подружжя.

Останні роки ОСОБА_2 хворів, у нього стався інфаркт міокарда, заявниця була поруч із ним та його доглядала.

07.12.2023 року у ОСОБА_2 стався повторний інфаркт, від якого він помер.

ОСОБА_1 здійснила поховання чоловіка.

Після смерті ОСОБА_2 залишилось майно, яке складається із будинку з господарськими будівлями в с. Котюжинці, Хмільницького району (Калинівська територіальна громада), земельна ділянка для ведення сільськогосподарського товарного виробництва з кадастровим номером :07:000:0703 (Калинівська територіальна громада), автомобіль Volkswagen Caddy, днз НОМЕР_1 .

Крім заявниці, інших спадкоємців після смерті ОСОБА_2 не має.

Отже, до смерті ОСОБА_2 вони з заявницею проживали разом, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, спільне харчування, надавали один одному взаємну допомогу, фактично виконували права та обов`язки подружжя, тобто проживали однією сім`єю, як чоловік та жінка.

Тому заявниця вимушена звертатися до суду з даною заявою.

Представник заявниці ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надіславши через систему «Електронний суд» заяву за вх. № 5749/24 від 14.06.2024 року відповідно до якої просить справу розглянути за його відсутності, вимоги заяви підтримує та просить їх задовільнити.

Заінтересована особа уповноважений представник Калинівської міської ради Трохименко М.В. в судове засідання не з`явився, надавши на адресу суду заяву за вх. № 5515/24 від 10.06.2024 року, згідно якої просить розгляд справи провести без участі представника міської ради, проти задоволення заяви не заперечує.

Заінтересована особа державний нотаріус Калинівської державної нотаріальної контори Вінницької області Василишина Л.В. в судове засідання не з`явилася, надавши на адресу суду заяву за вх. № 5456/24 від 06.06.2024 року, згідно якої просить розгляд справи провести без участі представників нотаріальної контори.

За наявності існуючих умов, передбачених в ч. 2 ст. 247 ЦПК України, які підтверджені наявними в справі доказами, суд ухвалив: провести розгляд справи без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає за можливе ухвалити рішення на підставі поданих письмових доказів та документів.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до частини 1 статті 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Як роз`яснено в пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суди розглядають справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Відповідно до пункту 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, в такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилась до 1 січня 2004 року тощо.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Вимогами ст. ст. 1218 та 1267 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Положеннями ч. 3 та 5 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Так, судом достовірно встановлено, що 22.10.1997 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений шлюб, який був зареєстрований у Вінницькому міському відділі реєстрації актів громадянського стану, актовий запис №2525.

Від шлюбу дітей не було.

12.02.2019 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано, про що Вінницьким міським відділом ДРАЦС здійснена реєстрація розірвання шлюбу, актовий запис №68.

Після юридичного оформлення розірвання шлюбу, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 фактично продовжували спільно проживати однією сім`єю як чоловік і жінка, вели спільний сімейний бюджет, виконували взаємні права і обов`язки подружжя.

Останні роки ОСОБА_2 хворів, у нього стався інфаркт міокарда, заявниця була поруч із ним та його доглядала.

07.12.2023 року у ОСОБА_2 стався повторний інфаркт, від якого він помер.

ОСОБА_1 здійснила поховання чоловіка.

Після смерті ОСОБА_2 залишилось майно, яке складається із будинку з господарськими будівлями в с. Котюжинці, Хмільницького району (Калинівська територіальна громада), земельна ділянка для ведення сільськогосподарського товарного виробництва з кадастровим номером :07:000:0703 (Калинівська територіальна громада), автомобіль Volkswagen Caddy, днз НОМЕР_1 .

Крім заявниці, інших спадкоємців після смерті ОСОБА_2 не має.

Отже, до смерті ОСОБА_2 вони з заявницею проживали разом, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, спільне харчування, надавали один одному взаємну допомогу, фактично виконували права та обов`язки подружжя, тобто проживали однією сім`єю, як чоловік та жінка

Згідно з роз`ясненнями Верховного суду України від 01 січня 2012 року, викладеними у судовій практиці щодо розгляду справ про встановлення фактів, що мають

юридичне значення, відповідно до пункту 5 частини першої статті 315 ЦПК України суд вправі розглядати справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу за умови мети встановлення факту (розподіл спільно набутого майна, спадкування за законом); відсутній спір про право.

Згідно з пунктом 5 частини першої статті 315 ЦПК України, встановлення факту проживання однієї сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу здійснюється судом в порядку окремого провадження. Норма статті 315 ЦПК України щодо встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки застосовується до правовідносин, які виникли з 01 січня 2004 року (набрання чинності Сімейним кодексом України від 10 січня 2002 року №2947-III).

Згідно з статтею 318 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено який факт заявник просить встановити та з якою метою.

Відповідно до статті 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Отже, мета подання цієї заяви і встановлення факту проживання однієї сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, це визнання заявниці спадкоємицею 4-ї черги за законом на майно померлого її чоловіка.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення вказаної заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 293-294, 315-319, 258-259, 263-268 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 (заінтересовані особи Калинівська міська рада Вінницької області, Калинівська державна нотаріальна контора) про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.

Встановити факт проживання чоловіка і жінки однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 після розірвання між ними шлюбу, тобто з 12.02.2019 року по 07.12.2023 року.

Рішення може бути переглянуте за нововиявленими або виключними обставинами з підстав, визначених ст. 423 ЦПК України, за заявою, поданою у строк, передбачений ст. 424 ЦПК України, в порядку ст. 425 ЦПК України.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення в порядку, передбаченому ст. 354 ЦПК України.

Суддя: