Провадження №2/369/3060/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.05.2024 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Пінкевич Н.С.,

секретаря Соловюк В.І.

за участі

представника відповідача ОСОБА_1

третьої особи ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Києві питання закриття провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства «Райффайзен банк аваль» третя особа Оболонський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), Вишневий відділ державної виконавчої служби у Бучанському районі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), ОСОБА_2 про зняття арешту, -

в с т а н о в и в :

У провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства «Райффайзен банк аваль» третя особа Оболонський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), Вишневий відділ державної виконавчої служби у Бучанському районі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), ОСОБА_2 про зняття арешту.

При розгляді справи представник відповідача та третя особа ОСОБА_2 просили закрити провадження по справі, у звязку з відсутністю предмету спору.

Суд, вивчивши матеріали справи, доводи заяви, приходить до висновку про задоволення клопотання про закриття провадження, виходячи з наступного.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Необхідність запровадження такого правила обумовлена тим, що відповідно до статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір.

Проте поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

З урахуванням викладеного, відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.

Поряд з цим за змістом пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України суд може закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо встановить, що предмет спору був відсутній на час пред`явлення позову.

Логічно-граматичне тлумачення словосполучення «відсутність предмета спору» в контексті наведеної правової норми дає підстави для висновку про те, що предмет спору має бути відсутній, тобто не існувати на час пред`явлення позову. Якщо предмет спору мав місце, але припинив своє існування (зник) після відкриття провадження у справі внаслідок тих чи інших обставин, зокрема у зв`язку з добровільним врегулюванням спору сторонами, виконанням відповідачем заявлених до нього вимог, фізичним знищенням предмета спору тощо, то провадження у справі не може бути закрите з наведеної правової підстави, оскільки вона полягає саме у відсутності предмета спору, а не у припиненні його існування (зникненні).

Якщо предмет спору став відсутній після відкриття провадження у справі, то залежно від обставин, що призвели до зникнення такого предмета, та стадії цивільного процесу, на якій він припинив своє існування, сторони мають цілий ряд передбачених законом процесуальних можливостей припинити подальший розгляд справи, зокрема шляхом залишення позову без розгляду, відмови від позову або від поданих апеляційних чи касаційних скарг, визнання позову відповідачем, укладення мирової угоди тощо.

Саме такого висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 10 квітня 2019 року (справа №456/647/18, провадження №61-2018св19).

Відповідно до частини другої статті 256 ЦПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Як убачається з матеріалів справи, 01 грудня 2023 року до суду надійшов позов ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства «Райффайзен банк аваль» третя особа Оболонський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про зняття арешту. Просив суд зняти арешт з нерухомого майна (з квартири загальною площею 73,2 кв.м, реєстраційний номер 29236909, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Номер запису про обтяження: 15978145) у виконавчому провадженні №6677947.

При цьому ухвалою Києво-Святшинського районного суду Київської області від 13 лютого 2024 року по справі №369/22067/23 скаргу ОСОБА_2 до Вишневого ВДВС у Бучанському районі Київської області задоволено: визнано неправомірною бездіяльність посадових осіб Вишневого ВДВС у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) стосовно незняття арешту з майна квартири АДРЕСА_2 , реєстраційний номер майна у Реєстрі прав власності на нерухоме майно 29236909, накладеного у виконавчому провадженні № 46677948; зобов`язано Вишневий відділ державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ) зняти арешт з майна квартири АДРЕСА_2 , реєстраційний номер майна у Реєстрі прав власності на нерухоме майно 29236909, накладеного у виконавчому провадженні № 46677948.

Відповідно до постанови головного державного виконавця Вишневого відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) від 18 квітня 2024 року знято арешт з квартири АДРЕСА_2 по ВП 46677948.

З Єдиного реєстру виконавчих проваджень встановлена відсутність виконавчого провадження 6677948.

Так, у справі «Bellet v. France», Європейський Суд з прав людини зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві.

Право на справедливий судовий розгляд також закріплено Міжнародним пактом про громадянські і політичні права та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод (частина 1 статті 6). Право на справедливий судовий розгляд охоплює і право кожного на доступ до правосуддя.

Оскільки на час вирішення справи, арешт, який просить позивач зняти - відсутній, тому заява представника відповідача про закриття провадження підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 142, 206, 255, 257 ЦПК України, -

у х в а л и в :

Провадження по справі за позовом ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства «Райффайзен банк аваль», третя особа Оболонський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), Вишневий відділ державної виконавчої служби у Бучанському районі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), ОСОБА_2 про зняття арешту закрити.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення або складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 28 червня 2024 року.

Суддя Наталія ПІНКЕВИЧ