Справа № 696/1265/23
№ 2/696/27/24
24 січня 2024 року м. Кам`янка
Кам`янський районний суд Черкаської області у складі
головуючої судді - Ніколенко О.Є.,
за участі секретаря Старущенко Н.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кам`янка цивільну справу за правилами загального позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на частину автомобіля як подружнього майна,
Ухвалою Кам`янського районного суду Черкаської області від 22.11.2023 відкрито провадження по справі, вирішено розгляд даної цивільної справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження.
Позивачка та її представник у судове засідання не з`явилися, надали до суду заяви з проханням слухати справу без їх участі, підтримали позовні вимоги та наполягали на їх задоволенні в повному обсязі.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом надсилання поштової кореспонденції та розміщенням оголошення про виклик особи на офіційному веб-сайті.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Отже, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
За приписами ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.
Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи виникає спір.
Доказування у цивільній справі, як і судове рішення, не може ґрунтуватися на припущеннях.
Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, повно, всебічно та безпосередньо з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 виданої Кам`янським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 16.02.2023 вбачається, що між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було зареєстровано шлюб, актовий запис №4, прізвище після реєстрації шлюбу: чоловіка - ОСОБА_4 , дружини - ОСОБА_4 (а.с. 6).
Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_4 від 23.03.2023 року, актовий запис №5, шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було розірвано (а.с. 7).
Згідно з реєстраційною карткою ТЗ, наданою РСЦ ГСЦ МВС в Черкаській області, 16.04.2019 року в ТСЦ було укладено договір купівлі-продажу №7141/2019/1417051, та було проведено операцію з перереєстрації ТЗ на нового власника, яким став ОСОБА_2 , по договору, укладеному в ТСЦ.
Вищезазначений висновок зроблений оцінщиком без огляду ТЗ по факту.
Відтак, між сторонами виник спір щодо визнання частки у праві власності на майно, що було набуте під час шлюбу.
У зв`язку із чим, виходячи із особливостей даних правовідносин та на підставі статей 60, 61, 63, 69, 70, 71 Сімейного кодексу України (далі СК) по справі необхідно визначити: обсяг та вартість майна, що підлягає поділу; належність його сторонам спору на праві спільної сумісної власності; наявність підстав для поділу і способи такого поділу.
Отже, основою майнових відносин подружжя є положення про те, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу); вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя (стаття 60 СК).
Відповідно до ч.1 ст.63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.
Частиною 1 статті 69 СК України передбачено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Згідно з ч.1ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.
Як вбачається зі змісту позовних вимог, позивачка просила визнати за нею право власності на частину автомобіля, тобто право спільної сумісної власності щодо спірного об`єкта. Вимоги про стягнення вартості відповідного майна, виділення в натурі спільного майна, а також визначення їй частки у іншому спільному сумісному майні не заявлено.
Враховуючи, що позивачкою доведено факт набуття ОСОБА_2 автомобіля у власність у період їхнього перебування у шлюбі, а також враховуючи відсутність заперечень відповідача, на якого в разі незгоди з позовом покладається тягар доведення та спростування позовних вимог, суд вважає за необхідне визнати право ОСОБА_1 на частину автомобіля як об`єкта спільної сумісної власності подружжя.
Відповідно до вимог ч.1, ч.2 ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Судом встановлено, що позивачем понесені наступні судові витрати: 1073 грн. 60 коп. по сплаті судового збору, 6000 грн. витрат на правову допомогу, 1000 грн. витрат на проведення оцінки вартості автомобіля.
Керуючись ст.ст. 3, 4, 10, 12, 13, 76-82, 141, 223, 247, 258-259, 263-265, 272, 273, 280, 354 ЦПК України, суд,
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на частину автомобіля як подружнього майна задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені судових витрат по сплаті:
судового збору, що становить 1073 грн 60 коп.;
витрат на правову допомогу в розмірі 6000 грн.;
витрат на проведення оцінки вартості автомобіля 1000 грн..
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення суду може бути оскаржене позивачем шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Повне судове рішення складено 24.01.2024.
Повне найменування сторін та їх місцезнаходження:
Позивач: ОСОБА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 .
Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 .
Суддя О.Є. Ніколенко