ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

24 січня 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

Головуючого судді Макарова М.О.

Суддів Барильської А.П., Демченко Е.Л.

ознайомившись із апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Бойка Володимира Володимировича на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 жовтня 2023 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт фінанс», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Щигарцев Ігор В`ячеславович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 , через свого представника, звернулась з апеляційною скаргою на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 жовтня 2023 року, яка не відповідає вимогам чинного законодавства.

Згідно статті 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до положень частини 3 статті 357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

З матеріалів справи вбачається, що 13 жовтня 2023 року судом першої інстанції було ухвалено рішення по даній справі, однак апеляційна скарга подана лише 08 січня 2024 року, тобто з порушенням передбаченого статтею 354 ЦПК України строку.

В своїй апеляційній скарзі апелянт ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 жовтня 2023 року з підстав наявності воєнного стану в Україні, що є поважною причиною поновлення процесуальних строків. Оскільки, воєнний стан впливає на зміни у роботі та відпочинку громадян, лунають постійно повітряні тривоги, люди не мають постійного місця роботи для здійснення оплати таких справ у суді, догляд за родиною в цей складний час впливає на наші обставини діяльності і вимагає відкладати найнагальніші справи. Процесуальний строк пропущений не на значний час у період воєнного стану (повномасштабної війни з рф) в Україні, позивачем ОСОБА_1 .. В той же час, воєнний стан є поважною причиною для поновлення процесуальних строків. 24.02.2022 року рада суддів України прийняла рішення щодо вжиття невідкладних заходів для забезпечення сталого функціонування судової влади в Україні в умовах припинення повноважень Вищої ради правосуддя та воєнного стану у зв`язку з агресією рф в Україні. Тобто, воєнний стан (повномасштабна війна в Україні) є поважною причиною для поновлення процесуальних строків згідно вищезгаданого рішення. В рішенні вказано, що процесуальні строки продовжуються, по можливості, що найменше до закінчення воєнного стану.

Однак, колегія суддів вважає ці підстави не поважними, з огляду на наступне.

На день розгляду даної справи судом першої інстанції, так і на сьогоднішній момент на території Дніпропетровської області не ведуться активні бойові дії, що свідчить про те, що поточна обстановка у даному регіоні є стабільною.

Дніпровський апеляційний суд безперервно працює, сторони можуть безперешкодно відправляти документи, дістатися до суду, а тому в цій ситуації введення в країні воєнного стану не є поважною причиною пропуску строку на апеляційне оскарження рішення.

Правовий інститут строків звернення до суду за захистом свого порушеного права не містить вичерпного, детально описаного переліку причин чи критеріїв їх визначення. Натомість закон запроваджує оцінні, якісні параметри визначення таких причин - вони повинні бути поважними, реальними або непереборними і об`єктивно нездоланними на час плину строків звернення до суду. Ці причини (чи фактори об`єктивної дійсності) мають бути несумісними з обставинами, коли суб`єкт звернення до суду знав або не міг не знати про порушене право, ніщо правдиво йому не заважало звернутися до суду, але цього він не зробив і через власну недбалість, легковажність, байдужість, неорганізованість чи інші подібні за суттю ставлення до права на доступ до суду порушив ці строки.

Інакшого способу визначити, які причини належить віднести до поважних, ніж через зовнішню оцінку (кваліфікацію) змісту конкретних обставин, хронологію та послідовність дій суб`єкта правовідносин перед зверненням до суду за захистом свого права, немає. Під таку оцінку мають потрапляти певні явища, фактори та їх юридична природа; тривалість строку, який пропущений; те, чи могли і яким чином певні фактори завадити вчасно звернутися до суду, чи перебувають вони у причинному зв`язку із пропуском строку звернення до суду; яка була поведінка суб`єкта звернення протягом цього строку; які дії він вчиняв, і чи пов`язані вони з готуванням звернення до суду тощо.

Проте, будь-яких обставин, які є об`єктивно непереборними та переконливо підтверджують неможливість оскарження рішення суду першої інстанції заявником вказано не було.

Окрім цього, представник апелянта посилається на те, що ні позивачка, ні представник позивачки не отримували копію оскаржуваного рішення, а про його існування дізнались лише 06 січня 2024 року з ЄДРСР.

Однак матеріали справи містять довідку про доставку електронного листа 27 жовтня 2023 року, а саме рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 жовтня 2023 року на електронну адресу представника апелянта ОСОБА_1 адвоката Бойка Володимира Володимировича, яку ним було зазначено, як в позовній заяві так і в апеляційній скарзі.

А тому посилання представника апелянта на те, що про існування оскаржуваного рішення вони дізнались лише 06 січня 2024 року з ЄДРСР є безпідставними.

З урахуванням зазначеного, апеляційна скарга підлягає залишенню без руху з повідомленням про це апелянта і наданням йому строку для усунення зазначеного недоліку десять днів з дня отримання копії даної ухвали, для надання заяви із зазначенням інших поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження рішення.

Керуючись ст.ст. 185, 357 ЦПК України,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Бойка Володимира Володимировича на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 жовтня 2023 року - залишити без руху для усунення недоліків протягом 10 (десяти) днів з дня отримання копії ухвали, для надання заяви із зазначенням інших поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження рішення.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді: А.П. Барильська

Е.Л. Демченко