Справа №317/1963/24
Провадження №2/317/720/2024
09 липня 2024 року м. Запоріжжя
Запорізький районний суд Запорізької області в складі:
головуючого судді Каряки Д.О.,
при секретарі Щербини В.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку заочного провадження, цивільну справу за позовом Державного агентства України з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм в особі Управління Державного агентства України з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Запорізькій області до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди,
Позивач Державне агентство України з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм в особі Управління Державного агентства України з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Запорізькій області (в особі представника ОСОБА_2 ), звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в розмірі 17 391 грн., а також понесених судових витрат у вигляді судового збору в розмірі 3028 грн.
В обґрунтування позову зазначено, що 27.09.2023 о 10.30 год., ОСОБА_1 поблизу с. Біленьке в Запорізькому району Запорізькій області на Каховському водосховищі, здійснював любительський лов риби з берега, забороненим знаряддям лову спінінгом. Виловив 5,6 кг. водних біоресурсів, що на 2,6 кг. перевищує встановлену правилами любительського і спортивного рибальства добову норму вилову. У ході незаконних дій відповідач порушив ст. 63 ЗУ «Про тваринний світ», п.3.15 Правил любительського і спортивного рибальства, затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України від 15.02.1999 р., чим заподіяв матеріальну шкоду рибним запасам України на загальну суму 17 391,00 гривень, які розраховано Управлінням Державного агентства меліорації та рибного господарства у Запорізькій області відповідно до постанови КМУ від 21.11.2011 р. №1209 «Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів» (в редакції від 12.10.2021 р), за що передбачена відповідальність згідно ч. 4 ст. 85 КУпАП.
Постановою Запорізького районного суду Запорізької області у справі № 317/6011/23 від 02.11.2023 р. відповідача ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень 00 коп. Тобто вказані факти та вина відповідача повністю підтверджена.
Представник позивача в судове засідання не завився, надіславши на електронну адресу суду клопотання про розгляд справи без участі представника позивача. Позовні вимоги підтримує та просить задовольнити (а.с.35,41,43).
Відповідач ОСОБА_1 до суду не з`явився, про місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином, у відповідності з ч. 11 ст. 128 ЦПК України, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с.36,38). З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Повідомлень щодо поважності причин його відсутності, заяви про розгляд справи за його відсутністю та відзиву на позов до суду не надходило.
За таких обставин суд розглядає справу в заочному провадженні, без участі сторін і на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України без технічної фіксації процесу.
Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.
Судом встановлено, що 27.09.2023 інспектором Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Запорізькій області (Запорізький рибоохоронний патруль) Державного агентства меліорації та рибного господарства України складено протокол № 000592 про вчинення ОСОБА_1 , адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП. (а.с.18)
Зі змісту вказаної постанови вбачається, що ОСОБА_1 вину у вчиненому ним правопорушенні, передбаченому ч. 4 ст. 85 КУпАП визнав в повному обсязі, за що ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень 00 коп.
Зазначена постанова в апеляційному порядку не оскаржена та набрала законної сили.
Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ст. 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Кожний громадянин має право користуватися природними об`єктами права власності народу відповідно до закону. Власність зобов`язує. Власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству. Держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб`єкти права власності рівні перед законом.
Відповідно до Конституції України кожен має право на безпечне для життя і здоров`я довкілля та на відшкодування завданої порушенням цього права шкоди (ст.50) і зобов`язаний не заподіювати шкоди природі та відшкодовувати завдані ним збитки (ст.66).
Так само, як і ст. 13 Конституції України, ст. 324 ЦК України визначає, що земля, її надра, повітряний простір, водні та інші природні ресурси її континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності народу України.
Стаття 13 Конституції України закріплює рівність усіх суб`єктів права власності перед законом, а ст. 321 ЦК України визначає: Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відносини у галузі охорони навколишнього природного середовища в Україні регулюються Законом України «Про охорону навколишнього природного середовища», Законом України «Про рослинний світ», Лісового кодексу України, а також іншим законодавчими актами України.
Відповідно до ст. 1 Законом України «Про охорону навколишнього природного середовища», завданням законодавства про охорону навколишнього природного середовища є регулювання відносин у галузі охорони, використання і відтворення природних ресурсів, забезпечення екологічної безпеки, запобігання і ліквідації негативного впливу господарської та іншої діяльності на навколишнє природне середовище, збереження природних ресурсів, генетичного фонду живої природи, ландшафтів та інших природних комплексів, унікальних територій та природних об`єктів, пов`язаних з історико-культурною спадщиною.
Державній охороні і регулюванню використання на території України, згідно ст. 5 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», підлягають, крім іншого, природні ресурси, як залучені в господарський обіг, так і невикористовуванні в народному господарстві в даний період (земля, надра, води, атмосферне повітря, ліс та інша рослинність, тваринний світ), ландшафти та інші природні комплекси.
Відповідно до ст. ст. 68, 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забрудненням навколишнього природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.
Належність водних біоресурсів визначається Законом України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів», ст. 37 якого передбачає, що водні біоресурси, що знаходяться у внутрішніх водних об`єктах, територіальному морі, у виключній (морській) економічній зоні України, на континентальному шельфі, є об`єктами права власності Українського народу, від імені якого права власника на ці ресурси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування у межах, визначених Конституцією України та законами України.
Відповідно до вимог статей 27, 34 Закону України «Про тваринний світ», користувачі об`єктів тваринного світу зобов`язані використовувати тваринний світ у способи, що не допускають порушення цілісності природних угрупувань.
У порядку загального використання об`єктів тваринного світу громадянам, у випадках, передбачених законодавством, дозволяється безоплатне любительське і спортивне рибальство для особистого споживання (без права реалізації) у визначених відповідно до законодавства водних об`єктах загального користування у межах встановлених законодавством обсягів безоплатного вилову і за умови додержання встановлених правил рибальства і водокористування.
В інших випадках любительське і спортивне рибальство здійснюються на праві спеціального використання об`єктів тваринного світу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України відповідно до цього та інших законів.
Відповідно до п. 3.15 Правил любительського і спортивного рибальства, затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України № 19 від 15 лютого 1999 року (зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28 квітня 1999 за № 269/3562), забороняється лов водних живих ресурсів із застосуванням вибухових і отруйних речовин, електроструму, колючих знарядь лову, вогнепальної та пневматичної зброї (за винятком гарпунних рушниць для підводного полювання), промислових та інших знарядь лову, виготовлених із сіткоснастевих чи інших матеріалів усіх видів і найменувань, а також способом багріння, спорудження гаток, запруд та спускання води з рибогосподарських водойм.
За змістом ст. 10 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» посадові особи органів рибоохорони здійснюють державний контроль та управління в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та мають такі повноваження, як здійснювати державний контроль (нагляд) за дотриманням правил використання, порядку придбання та збуту об`єктів тваринного світу в частині водних біоресурсів; давати обов`язкові до виконання письмові вказівки (приписи) про усунення порушень у галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів; перевіряти документи на право використання водних біоресурсів, зупиняти транспортні (у тому числі плавучі) засоби та проводити огляд речей, транспортних (у тому числі плавучих) засобів, знарядь рибальства, добутої продукції та інших предметів; здійснювати державний контроль (нагляд) за дотриманням правил використання, порядку придбання та збуту об`єктів тваринного світу в частині водних біоресурсів; визначати розмір збитків, завданих рибному господарству, за затвердженими таксами та методиками; складати протоколи та розглядати в установленому законом порядку справи про адміністративні правопорушення у галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів; подавати позови про відшкодування шкоди, заподіяної суб`єктами господарювання та громадянами, внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів.
Відповідно до вимог ст. 63 Закону України «Про тваринний світ» порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу тягне за собою адміністративну, цивільно-правову чи кримінальну відповідальність відповідно до закону.
Відповідальність за порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу несуть особи, винні в незаконному вилученні об`єктів тваринного світу з природного середовища.
Згідно п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року за № 6 (з наступними змінами та доповненнями) «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок, та є вина зазначеної особи.
Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Отже, в судовому засіданні встановлено у ОСОБА_1 наявність всіх елементів складу цивільного правопорушення (протиправність дій, вина, завдання шкоди та безпосередній причинний зв`язок між його діями та збитками), що узгоджується з положеннями постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27.03.1992 р. «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» та є підставою для притягнення відповідача до цивільно-правової відповідальності за спричинені ним водним біоресурсам збитки.
Розрахунок зазначеної суми збитків обрахований згідно Такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів у рибогосподарських водних об`єктах України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1209 від 21.11.2011р. та зі змінами внесеними т.
Вимог щодо судових витрат позивачем не заявлено, тому у розумінні ч. 2 ст. 264 ЦПК України, питання щодо судових витрат судом не вирішується,
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 82, 89, 247, 258-259, 263-265, 273, 280-282, 354 ЦПК України, ст. 1166 ЦК України суд,
Позовну заяву Державного агентства України з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм в особі Управління Державного агентства України з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Запорізькій області до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди - задовольнити.
Копію рішення направити сторонам в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України.
Оскаржити рішення позивач може до Запорізького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його підписання.
Заяву про перегляд заочного рішення можна подати до Запорізького районного суду Запорізької області протягом 30 днів, з дня його підписання.
Суддя Д.О. Каряка