ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/2801/22
провадження № 2/753/1870/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2024 року суддя Дарницького районного суду м. Києва Якусик О.В., розглянувши справу за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про захист прав споживачів, відшкодування збитків та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , в якому просила виплатити грошові кошти, сплачені за неякісний товар у розмірі 5989 грн., грошову компенсацію моральної шкоди в розмірі 10000 грн., збитки у вигляді витрат по оплаті юридичних послуг у розмірі 14200 грн., збитки по оплаті Укрпошти в розмірі 373 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається, що 27 листопада 2020 pоку вона отримала замовлений через інтернет - магазин ІНФОРМАЦІЯ_2 від ФОП ОСОБА_2 електросамокат вартістю 5 989 грн., який у липні місяці 2021 року зламався після чотирьохмісячного користування.

18 липня 2021 року позивач за вказівкою служби підтримки інтернет-магазина ІНФОРМАЦІЯ_2 відправила самокат у сервісний центр у м. Дніпро.

Як зазначає позивач 13 серпня 2021 року самокат був повернутий, однак у неробочому стані, про що вона повідомила службу підтримки. Після ремонту самокат повернувся без ручок і без документів, зокрема акта приймання - передачі товару.

23 серпня 2021 року позивач повторно відправила самокат на ремонт та 15 жовтня 2021 року їй надійшло повідомлення з Нової Пошти про прибуття товару, однак вона відмовилась від його отримання.

З огляду на викладені обставин позивач просить стягнути з Відповідача сплачену за неякісний товар грошову суму у розмірі 5 989 грн., моральну шкоду, яку вона оцінює у 10 000 грн., завдану внаслідок порушення її прав, зміни її звичайного способу життя та необхідності витрачати свій час на вирішення даної ситуації, а також збитки у вигляді витрат по оплаті юридичних послуг у розмірі 14200 грн.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 14 червня 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 753/2801/22 в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідачу ухвала суду про відкриття провадження у справі разом з копією позовної заяви з додатками надсилалася за адресою його місцезнаходження як фізичної особи-підприємця рекомендованим листом з повідомлення про вручення, однак адресоване відповідачу поштове відправлення повернуто до суду з відміткою відділення поштового зв`язку «адресат відсутній».

Інформація про стан розгляду справи викладалась у відповідних процесуальних документах - ухвалах суду, які, відповідно до приписів Порядку ведення Єдиного державного реєстру судових рішень України оприлюднювались у цьому Реєстрі.

Відповідно до ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.

Положеннями статті 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

Відповідач не скористався своїм процесуальним правом, передбаченим статтями 174, 178 ЦПК України та не направив суду відзив на позовну заяву із викладенням заперечень проти позову.

Відповідно до частини восьмої статті 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані у справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов до таких висновків.

Судом встановлено, що 26 листопада 2021 року позивач у інтернет-магазині ІНФОРМАЦІЯ_2 придбала електросамокат «SNS 6.5 Blue» вартістю 5989,00 грн., який нею отриманий 27 листопада 2021 року від ФОП ОСОБА_2 згідно з експрес-накладною «Нової пошти» № 6190.

Згідно з ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 5 ст. 656 ЦК України особливості договору купівлі-продажу окремих видів майна можуть встановлюватися законом.

Частиною третьою статті 698 ЦК України передбачено, що до відносин за договором роздрібної купівлі-продажу з участю покупця-фізичної особи, не врегульованих цим Кодексом, застосовується законодавство про захист прав споживачів.

Преамбулою Закону України «Про захист прав споживачів» установлено, що цей Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі під час укладення, зміни, виконання та припинення договорів щодо отримання (придбання, замовлення тощо) продукції, а також при використанні продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на належну якість продукції та обслуговування.

Згідно з частиною першою статті 6 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виробник, виконавець) зобов`язаний передати споживачеві продукцію належної якості, а також надати інформацію про цю продукцію.

Як визначено частинами першою, другою статті 673 ЦК України продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу У разі відсутності в договорі купівлі-продажу умов щодо якості товару продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, придатний для мети, з якою товар такого роду звичайно використовується.

Статтею 675 ЦК України встановлено, що товар, який продавець передає або зобов`язаний передати покупцеві, має відповідати вимогам щодо його якості в момент його передання покупцеві, якщо інший момент визначення відповідності товару цим вимогам не встановлено договором купівлі-продажу.

Договором або законом може бути встановлений строк, протягом якого продавець гарантує якість товару (гарантійний строк).

Як слідує з гарантійного талона на товар - електросамокат «SNS 6.5 g Blue», серійний номер WB36V25HB190740710, строк гарантії становить 24 місяці на пристрій, 6 місяців на акумулятор.

Згідно з умовами гарантії вона не поширюється у разі порушення визначених цією гарантією правил експлуатації; при наявності стороннього втручання або очевидній спробі ремонту виробу в неуповноваженому сервісному центрі; при пошкоджені захисних пломб; якщо виявлені несанкціоновані зміни конструкції або схеми виробу; якщо виріб, призначений для особистих потреб, використовувався з метою отримання прибутку (прокат та ін.), а також в інших цілях, що не відповідають його прямому призначенню.

Гарантія також не поширюється на наступні несправності: механічні пошкодження і пошкодження в результаті транспортування; пошкодження зарядного пристрою; пошкодження, викликані потраплянням в середину сторонніх предметів, рідин, речовин, комах, пошкодження, викликані стихією, пожежею, побутовими факторами, зовнішнім впливом, випадковими зовнішніми факторами (викид напруги в електричній мережі вище норми, гроза і ін.), непральним підключенням, а також нещасними випадками; пошкодження, викликані невідповідністю параметрів живлення, телекомунікаційних і кабельних мереж Державним стандартам; пошкодження, викликані використанням нестандартних витратних матеріалів, адаптерів, запчастин.

Як зазначає позивач, внаслідок поломки товару 18 липня 2021 року згідно з експрес-накладною «Нова пошта» 4341 вона відправила самокат продавцю у сервісний центр у м. Дніпро.

Згідно з актом приймання-передачі від 13 серпня 2021 року у відділенні ТОВ «Нова пошта» позивач отримала відповідно до експрес-накладної № 2176 самокат із зауваженнями щодо змісту відправки, а саме відсутності ручок до самокату та документів.

23 серпня 2021 року з огляду на неробочий стан самоката позивач повторно відправила його на ремонт продавцю, що підтверджується експрес-накладною № 572.

Відповідно до пункту 31 Порядку гарантійного ремонту (обслуговування) або гарантійної заміни технічно складних побутових товарів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 квітня 2002 року № 506 під час приймання товару на гарантійний ремонт виконавець у присутності споживача перевіряє споживчі властивості товару, його комплектність, зовнішній вигляд, заводський номер, дату виготовлення, наявність пломб виробника або виконавця (за дорученням виробника) та гарантійних талонів і встановлює наявність заявленого недоліку. Товару надається номер, під яким він береться на гарантійний облік.

Після прийняття товару на гарантійний ремонт виконавець видає споживачеві квитанцію за формою N 7-гарант (додаток 9), в якій зазначаються усі недоліки та термін виконання ремонту.

Після виконання робіт з гарантійного ремонту виконавець вилучає з експлуатаційного документа відривний талон на гарантійний ремонт, на зворотному боці якого вноситься запис про вид виконаної роботи (п. 37 Порядку).

Отже, прийняття товару на гарантійний ремонт, видача товару з гарантійного ремонту, встановлення наявності або відсутності недоліку/істотного недоліку в товарі підлягають обов`язковому документальному підтвердженню.

У матеріалах відсутні документи щодо оформлення прийняття, видачі товару, проведення гарантійного ремонту, обов`язок оформленнях яких покладається на відповідача.

Водночас, з відповіді відповідача від 18 січня 2022 року на претензію позивача вбачається, що 22 липня 2021 року продавець отримав посилку з товаром - самокатом і під час його огляду було встановлено, що він мав механічні пошкодження, а саме: тріщину на вилці рами переднього колеса, а також технічну несправність - непрацюючий «датчик Холла». Вказані несправності були усунуті відповідачем шляхом зміни «датчика Холла» на новий та заварювання тріщини на вилці переднього колеса.

26 серпня 2021 року відповідач знову отримав посилку із самокатом, під час огляду виявив, що самокат прибув з повністю відірваним колесом. Вказаний недолік було усунено шляхом приварення вилки для утримання колеса та зміни колеса на нове.

Як зазначає позивач у позові, 15 жовтня 2021 року їй надійшло повідомлення з Нової Пошти про прибуття товару, однак вона відмовилась від його отримання. Про відмову від одержання відправлення відповідач був повідомлений ТОВ «Нова пошта».

Відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку недоліків споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством, має право вимагати:

1) пропорційного зменшення ціни;

2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк;

3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару.

У разі виявлення істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов`язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника:

1) розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми;

2) вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар.

Частиною третьою статті 8 Закону України «Про захист прав споживачів» встановлено, що вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті, пред`являються на вибір споживача продавцеві за місцем купівлі товару, виробникові або підприємству, що задовольняє ці вимоги за місцезнаходженням споживача.

Споживач має право пред`явити одну з вимог, передбачених частиною першою цієї статті, а в разі її невиконання заявити іншу вимогу, передбачену частиною першою цієї статті.

За змістом позовних вимог позивач заявила вимогу про повернення сплачених за товар грошових коштів, а тому умовами її задоволення та повернення сплаченої за товар грошової суми є виявлення істотного недоліку в товарі.

Як визначено пунктом 12 частини першої статті 1 Закону цього, істотний недолік - недолік, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, виник з вини виробника (продавця, виконавця), після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б однією з нижченаведених ознак:

а) він взагалі не може бути усунутий;

б) його усунення потребує понад чотирнадцять календарних днів;

в) він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором;

Таким чином, для визнання недоліків товару істотними в наявності мають бути три обов`язкові ознаки та хоча б одна із факультативних ознак, які передбачені підпунктами «а», «б» чи «в» пункту 12 статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів».

Оцінюючи наведені сторонами обставини щодо недоліків товару, суд вважає виявлені недоліки істотними, оскільки вони відповідають критеріям, наведеним у пункті 12 частини першої статті 1 Закону і їх усунення потребувало більше чотирнадцяти календарних днів.

Суд при цьому враховує, що відповідно до частини чотирнадцятої статті 8 Закону України «Про захист прав споживачів» вимоги споживача, передбачені цією статтею, не підлягають задоволенню, якщо продавець, виробник (підприємство, що задовольняє вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті) доведуть, що недоліки товару виникли внаслідок порушення споживачем правил користування товаром або його зберігання.

Як передбачено статями 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Всупереч наведеним вимогам, відповідач не довів належними засобами доказування, що недоліки товару виникли внаслідок порушення позивачем правил користування цим товаром або його зберігання.

За таких обставин вимоги позивача про стягнення з відповідача сплаченої за товар грошової суми у розмірі 5989 грн. є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

При вирішенні вимог про відшкодування моральної шкоди суд керується нормами статті 23 ЦК України, яка закріплює загальні положення про відшкодування моральної шкоди, визначаючи, що моральна шкода, зокрема, полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, та нормами статті 4 Закону України «Про захист прав споживачів», якою гарантовано право споживачів на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону.

Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків та моральної шкоди.

Позивач просить стягнути моральну шкоду у розмірі 10 000,00 грн.

Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року).

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому, суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Позивач зазначає, що внаслідок порушення її прав змінився звичайний спосіб її життя, якщо до того, що сталося, вона могла займатися своїми справами, то тепер змушена витрачати свій час на вирішення даної ситуації.

Суд в цілому погоджується з доводами позивача, що внаслідок порушення її прав у зв`язку з продажем товару неналежної якості вона зазнала певних душевних страждань у зв`язку з необхідністю вжиття заходів щодо відновлення її прав, які погіршили умови її звичної життєдіяльності та викликали необхідність докладання зусиль для вирішення спірної ситуації.

Водночас суд вважає, що розмір моральної шкоди в сумі 10 000 грн. є завищеним, не відповідає загальним засадам цивільного законодавства і, враховуючи характер душевних страждань, ступінь вимушених змін у її житті, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню моральна шкода в сумі 2 000,00 грн., що відповідатиме принципу розумності та пропорційності.

Таким чином позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню.

Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення з відповідача збитків у сумі 14 200 грн у вигляді витрат по оплаті юридичних послуг, суд виходить з того, що відповідно до частини другої статті 22 ЦК України збитками визнаються витрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Для застосування такого заходу відповідальності, як стягнення збитків потрібна наявність усіх елементів складу правопорушення, а саме: 1) порушення зобов`язання; 2) наявність збитків; 3) причинний зв`язок між порушенням зобов`язання та збитками; 4) вина.

Як свідчить зміст доданого до позовної заяви договору про надання юридичних послуг № К-920 від 12 жовтня 2021 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Юридична служба «Консул» та ОСОБА_1 , його предметом є надання юридичних послуг: «Проект претензія ФОП (2); проект скарга Держпродспоживслужба; проект скарга ДПІ; проект заява «Нова Почта»». Однак умови цього договору не містять вказівки щодо надання таких послуг саме у зв`язку із стягненням коштів з ФОП ОСОБА_2 за товар неналежної якості.

На думку суду заявлена позивачем до стягнення сума витрат на оплату юридичних послуг не є збитками, оскільки такі витрати не мають обов`язкового характеру та необхідних ознак збитків відповідно до приписів чинного законодавства, а факт їх наявності та розмір не знаходяться у безпосередньому причинному зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань. Законодавство, яке регулює спірні правовідносини не вимагає також обов`язкового досудового врегулювання спору між сторонами.

З цих самих підстав суд вважає, що не є збитками і понесені позивачем витрати по оплаті послуг Укрпошти у сумі 373 гривні.

Отже, позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме 5989 грн. коштів, сплачених за товар неналежної якості, та 2000 грн. моральної шкоди.

Як передбачено частиною шостою статті 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Отже з відповідача у дохід Державного бюджету України підлягає стягненню судовий збір у сумі 259,41 грн.(7989/30562 х 992,4 =259,41)

Керуючись ст. 2 12, 13, 76-81, 141, 258, 259, 263, 265, 354, 355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про захист прав споживачів, відшкодування збитків та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 5989(п`ять тисяч дев`ятсот вісімдесят дев`ять) грн. коштів, сплачених за товар неналежної якості, та 2000 (дві тисячі) грн. у відшкодування моральної шкоди.

В іншій частині - у позові відмовити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 в дохід Державного бюджету України судовий збір за подання позовної заяви у сумі 259 (двісті п`ятдесят дев`ять) гривень 41 коп.

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач: фізична особа-підприємець ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код відсутній).

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду безпосередньо або через Дарницький районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 24 січня 2024 року.

Суддя О.В. Якусик