233 № 233/5977/23
УХВАЛА

24.01.2024 Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Мартишева Т. О. ,

за участю секретаря Любач Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості із заробітної плати, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області перебуває цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості із заробітної плати за період з 01.12.2014 року по 30.06.2020 року в сумі 6 700 гривень 00 копійок, спрощене позовне провадження у якій відкрите ухвалою судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 02 листопада 2023 року.

Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 26 грудня 2023 року відмовлено у прийнятті заяви відповідача ОСОБА_2 про визнання позову ОСОБА_1 про стягнення заборгованості із заробітної плати. З метою забезпечення всебічного, повного та об`єктивного встановлення всіх обставин справи витребувано: - у Головного управління Пенсійного фонду України Донецької області індивідуальні відомості про застраховану особу, форму ОК-5 щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , за період часу з 01 грудня 2014 року по 30 червня 2020 року; - у Костянтинівського міського центру зайнятості відомості про реєстрацію трудового договору від 01 грудня 2014 року, укладеного між ФОП ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешкає: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

04 січня 2024 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області на виконання ухвали Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 26 грудня 2023 року у справі №233/5977/23 надано індивідуальні відомості про застраховану особу щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , з яких вбачається відсутність серед даних про страхувальників застрахованої особи відомостей щодо відповідача ОСОБА_2 .

Позивач ОСОБА_1 судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про дату та час його проведення. 15 січня 2024 року до суду надійшла заява позивача про збільшення розміру позовних вимог, у якій ОСОБА_1 зазначила, що не внесення згідно форми ОК-5 до бази персоніфікації відомостей про її трудову діяльність за період з 01 грудня 2014 року по даний час вважає грубим порушенням її трудових прав, просить суд: - стягнути з Фізичної особи підприємця ОСОБА_2 , недоотриману позивачем заробітну плату за період з 01 грудня 2014 року по 30 червня 2020 року в сумі 6 700 гривень 00 копійок; - зобов`язати фізичну особу підприємця ОСОБА_2 внести відповідні відомості щодо трудової діяльності позивача за період з 01 грудня 2014 року по 31 грудня 2023 року до бази персоніфікації. Розгляд справи позивач просила проводити у її відсутність.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про дату та час його проведення, звернулась до суду з заявою про розгляд справи без її участі.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч. 5 ст. 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

За змістом принципу диспозитивності цивільного судочинства, закріпленого у ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно з ч. 2 ст. 174 ЦПК України, заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву; відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

Як визначено ст. ст. 182-183 ЦПК України, при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань. Заяви, клопотання і заперечення подаються в письмовій або усній формі. У випадках, визначених цим Кодексом, заяви і клопотання подаються тільки в письмовій формі.

Відповідно до ст. 49 ЦПК України, позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, а також до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

У п. п. 6, 7 ч. 2 ст. 43 ЦПК України встановлено, що учасники справи зобов`язані: виконувати процесуальні дії в установлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, яке складається з двох елементів: предмета і підстави позову.

Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує його вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу (постанова ВП ВС від 12.06.2019 у справі № 487/10128/14-ц).

Верховний Суд неодноразово звертав увагу на те, що процесуальним законом не передбачено права позивача на подання заяв (клопотань) про «доповнення» або «уточнення» позовних вимог. Тому, у разі надходження до суду однієї із зазначених заяв (клопотань) останній, виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, повинен розцінювати її як: подання іншого (ще одного) позову, чи збільшення або зменшення розміру позовних вимог, чи об`єднання позовних вимог, чи зміну предмета або підстав позову.

При цьому, при поданні вказаних заяв (клопотань) позивач має дотримуватися правил вчинення відповідної процесуальної дії, недодержання яких тягне за собою процесуальні наслідки, передбачені ЦПК України.

Позивач може змінити або підставу, або предмет позову. Зміна підстав і предмета позову не допускається. Верховний Суд указує, що якщо в процесі розгляду справи повністю змінюються підстави й предмет позову, то це слід розглядати як нові позовні вимоги, які мають бути оформлені письмовою заявою у відповідності з ЦПК України, з одночасною відмовою від раніше заявлених вимог. Зокрема, такий правовий висновок надано Верховним Судом у постанові від 13.03.2018 у справі № 916/1764/17.

Слід також зазначити, що під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Відтак зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається. Разом з тим, не вважаються зміною підстав позову доповнення його новими обставинами при збереженні в ньому первісних обставин та зміна посилання на норми матеріального чи процесуального права.

Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві. Збільшено (чи зменшено) може бути лише розмір вимог майнового характеру. Під збільшенням розміру позовних вимог не може розумітися заявлення ще однієї чи кількох вимог, додатково до викладених у позовній заяві. Неправомірно під виглядом збільшення розміру позовних вимог висувати нові вимоги, які не були зазначені у тексті позовної заяви.

Зокрема, такий правовий висновок надано Верховним Судом у постанові Верховного Суду в справі № 922/404/19 від 09.07.2020.

Як вбачається зі змісту поданої заяви, позивач не збільшує розмір вимог майнового характеру, а додатково пред`являє нові вимоги про зобов`язання внесення відомостей щодо трудової діяльності позивача до бази персоніфікації. При цьому, цю заяву подано після спливу строку, передбаченого ч. 3 ст. 49 ЦПК України.

Враховуючи наведене суд приходить до висновку, що правові підстави для прийняття заяви ОСОБА_1 про збільшення позовних вимог відсутні, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне відмовити у прийнятті заяви про збільшення позовних вимог, яка подана позивачем, оскільки за такою заявою заявляється вимога, яка є новою, що не є за своїм змістом збільшенням розміру позовних вимог та суперечить положенням ст. 49 ЦПК України, тобто є новою позовною вимогою, що не передбачено процесуальним законом.

Наслідком відмови у прийнятті заяви про збільшення позовних вимог є повернення такої заяви позивачу.

Отже, заяву про збільшення позовних вимог належить повернути позивачу ОСОБА_1 , роз`яснивши їй право на звернення до суду з позовними вимогами у загальному порядку.

Керуючись ст.ст. 49, 182-183, 260-261 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У прийнятті заяви позивача ОСОБА_1 про збільшення розміру позовних вимог до ОСОБА_2 про зобов`язання фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 внести відомості щодо трудової діяльності позивача за період з 01 грудня 2014 року по 31 грудня 2023 року до бази персоніфікації - відмовити та повернути її позивачу.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя :