Справа № 565/1132/22
Провадження № 6/565/4/24
У Х В А Л А

05 лютого 2024 року м.Вараш

Кузнецовський міський суд Рівненської області в складі головуючої судді Бренчук Г.В., з участю секретаря судового засідання Щур Н.О., представника заявника адвоката Волощука П.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Кузнецовського міського суду Рівненської області заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою в порядку ст.432 ЦПК України, у якій просить суд визнати виконавчий лист Кузнецовського міського суду Рівненської області від 09 березня 2023 року в справі №565/1132/22 таким, що не підлягає виконанню в період з 10 травня 2023 року до 01 лютого 2024 року.

В обгрунтування заяви зазначено, що з 10 травня 2023 року до 01 лютого 2024 року ОСОБА_3 надано академічну відпустку, однак стягувач продовжує отримувати аліменти. Враховуючи те, що ОСОБА_3 в період з 10 травня 2023 року до 01 лютого 2024 року не навчається, навчальну програму не виконує, освіту не здобуває, заявник вважає, що відпали підстави для стягнення з нього аліментів на утримання повнолітньої дитини за рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області у цивільній справі №565/1132/22 від 25 жовтня 2022 року, а виконавчий лист виданий на примусове виконання вказаного судового рішення є таким, що не підлягає виконанню в період з 10 травня 2023 року до 01 лютого 2024 року.

Ухвалою суду від 29 січня 2024 року судове засідання для розгляду заяви призначено на 05 лютого 2024 року.

05 лютого 2024 року до суду надійшли заперечення ОСОБА_2 у яких вона просить не визнавати виконавчий лист Кузнецовського міського суду Рівненської області 565/1132/22 від 09 березня 2023 року таким, що не підлягає виконанню частково, з 10 травня 2023 року до 01 лютого 2024 року. Зазначає, що ОСОБА_3 являється студентом 2 курсу денної форми навчання першого (бакалаврського) рівня вищої освіти Інституту енергетики та систем керування Національного університету «Львівська політехніка». Навчання закінчується у червні 2026 року. Перебування в академічній відпустці не припиняє освітніх правовідносин, не припиняє статус здобувача вищої освіти, не означає закінчення навчання, отже не припиняє виплату аліментів.

Стягувач, боржник та третя особа належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду заяви, в судове засідання не з`явилися, причини неявки не повідомили.

Відповідно до ч.3 ст.432 ЦПК України неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви.

Представник боржника в судовому засіданні вимоги заяви підтримав та просив її задовольнити. Зазначив, що право на утримання припинилося, внаслідок припинення ОСОБА_3 навчання, і це має наслідком припинення обов`язку боржника сплачувати аліменти на утримання сина.

Заслухавши пояснення представника боржника, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 25 жовтня 2022 року у справі №565/1132/22, залишеним без змін постановою Рівненського апеляційного суду від 24 січня 2023 року, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , аліменти на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, сина: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/5 частки від всіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_1 щомісячно, починаючи з 23 вересня 2022 року до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення ОСОБА_3 23 річного віку.

На виконання зазначеного рішення Кузнецовський міський суд Рівненської області 09 березня 2023 року видав виконавчий лист №565/1132/22.

15 березня 2023 року старшим державним виконавцем Вараського відділу державної виконавчої служби у Вараському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №565/1132/22, виданого 09 березня 2023 року.

З 10 травня 2023 року до 01 лютого 2024 року ОСОБА_3 надано академічну відпустку у зв`язку з сімейними обставинами, що підтверджується наказом №1674-4-08 від 10 травня 2023 року проректора Національного університету «Львівська політехніка».

Згідно з довідкою Національного університету «Львівська політехніка» від №468 від 16 січня 2024 року ОСОБА_3 є студентом другого курсу денної форми навчання першого (бакалаврського) рівня вищої освіти Інституту енергетики та систем керування Національного університету «Львівська політехніка» четвертого рівня акредитації і закінчує навчання у червні 2026 року.

Відповідно до ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин

У постанові Верховного Суду від 20 лютого 2019 року у справі N 2-4671/11 зазначено, що підстави визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, прийнято поділяти на дві групи: матеріально-правові (відсутність у боржника обов`язку), зокрема, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання й інші, та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання тощо.

Заявник, як на підставу визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню посилається на те, що ОСОБА_3 в період з 10 травня 2023 року до 01 лютого 2024 року не навчається, навчальну програму не виконує, освіту не здобуває, а тому у нього відсутній обов`язок сплачувати аліменти.

У постанові Верховного Суду від 06 серпня 2018 року у справі № 748/2340/17 зроблено висновок щодо застосування статті 199 СК України, який полягає в тому, що «обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину)».

Здобувач вищої освіти має право на перерву у навчанні у зв`язку з обставинами, які унеможливлюють виконання освітньої (наукової) програми (за станом здоров`я, призовом на строкову військову службу у разі втрати права на відстрочку від неї, сімейними обставинами тощо). Таким особам надається академічна відпустка в установленому порядку (ч.2 ст.46 Закону України «Про вищу освіту»).

Відповідно до п.20 ч.1 ст. 62 Закону України «Про вищу освіту» особи, які навчаються у закладах вищої освіти, мають право на академічну відпустку або перерву в навчанні із збереженням окремих прав здобувача вищої освіти, а також на поновлення навчання у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади у сфері освіти і науки.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 10 квітня 2023 року у справі № 752/20152/16-ц зазначив, що аналіз змісту частини другої статті 199 СК України дає підстави для висновку, що законодавець не передбачив такої можливості, як зупинення нарахування аліментів, переривання сплати аліментів у певні періоди, зокрема коли повнолітня дитина безпосередньо не бере участі в освітньому процесі, а також звільнення платника аліментів від сплати аліментів на утримання повнолітньої дитини у зв`язку з продовженням нею навчання в період канікул, переходу на навчання на інший освітній рівень або до іншого навчального закладу, зокрема вступу до магістратури. Правило частини другої статті 199 СК України виключно передбачає припинення права повнолітньої дитини на утримання у разі припинення нею навчання, тобто закінчення або відрахування з навчання у навчальному закладі.

Законодавець не передбачив винятку з правила частини першої статті 199 СК України, яка, зокрема не містить застереження про те, що що період перебування в академічній відпустці не входить до періоду нарахування та сплати аліментів одним із батьків на користь повнолітньої дитини.

Перебування студента ОСОБА_3 в академічній відпустці не свідчить про те, що він припинив навчання.

В рішенні Кузнецовського міського суду Рівненської області від 25 жовтня 2022 року у справі №565/1132/22, зазначено, що право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

У разі, якщо б ОСОБА_3 припинив навчання, тоді настали б обставини, з якими суд пов`язував припинення обов`язку із сплати боржником аліментних платежів - закінчення дитиною навчання. Перебування студента ОСОБА_3 в академічній відпустці не свідчить, що період, протягом якого суд вирішив стягувати з боржника аліментні платежі закінчився. У боржника продовжує існувати обов`язок зі сплати аліментних платежів до закінчення дитиною навчання, але не більше ніж до досягнення дитиною 23-річного віку. При цьому переривання такого періоду законодавством не передбачено.

З огляду на наведене, відсутні підстави для задоволення заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Керуючись статтями 260, 432 ЦПК України суд

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку і строки, передбачені ст.352-355 ЦПК України.

Повний текст ухвали буде складено до 07 лютого 2024 року.

Суддя Г.В. Бренчук