Справа № 461/3257/22
Провадження № 6/461/364/24
У Х В А Л А

30.07.2024 м. Львів

Галицький районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Кротової О.Б.,

секретар судового засідання Басараб Д.Е.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові клопотання боржника ОСОБА_1 про зупинення виконання за виконавчим листом №461/3257/22, виданим 26.05.2023 Галицьким районним судом м. Львова у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

в с т а н о в и в :

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 19.12.2022 позов Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» заборгованість за період з 01.03.2020 по 13.05.2022 у розмірі 1064,94 доларів США, що за курсом 29.25 відповідно до службового розпорядження НБУ від 13.05.2022 складає 31149,50 грн за кредитним договором №LVH9GR від 02.09.2008. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» 2481 грн судового збору.

23.07.2024 ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, в якому просить визнати виконавчий лист №461/3257/22, виданий 26.05.2023 Галицьким районним судом м. Львова, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» заборгованість за період з 01.03.2020 по 13.05.2022 у розмірі 1064,94 доларів США, що за курсом 29.25 відповідно до службового розпорядження НБУ від 13.05.2022 складає 31149,50 грн за кредитним договором №LVH9GR від 02.09.2008, таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування заяви покликається на те, що виконання зобов`язань по кредитному договору №LVH9GR від 02.09.2008 було забезпечено договором іпотеки з наступними змінами та доповненнями, який було укладено 10.05.2007 між ним та ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК», який було посвідчено приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Тертичною Е.В. та зареєстрований в реєстрі за №4480. Згідно умов договору іпотеки він передав в заставу (іпотеку) належну йому на праві власності квартиру АДРЕСА_1 , в якості забезпечення виконання в повному обсязі зобов`язань за кредитним договором. Зазначає, що АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернув стягнення на передане в іпотеку майно, а саме квартиру АДРЕСА_1 шляхом набуття права власності на останню та відповідно зареєстрував за собою право власності. Таким чином, вважає, що всі його зобов`язання, які виникли з кредитного договору №LVH9GR від 02.09.2008 з подальшими змінами та доповненнями припинились в момент реєстрації за АТ КБ «ПРИВАТБАНК» права власності на предмет іпотеки.

Разом з тим, у заяві боржник ОСОБА_1 просить на підставі ч.3 ст.432 ЦПК України зупинити виконання за виконавчим листом №461/3257/22, виданим 26.05.2023 Галицьким районним судом м. Львова на виконання рішення Галицького районного суду м. Львова від 19.12.2022 у справі №461/3257/22, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» заборгованість за період з 01.03.2020 по 13.05.2022 у розмірі 1064,94 доларів США, що за курсом 29.25 відповідно до службового розпорядження НБУ від 13.05.2022 складає 31149,50 грн за кредитним договором №LVH9GR від 02.09.2008 до розгляду заяви.

Дослідивши матеріали заяви та розглянувши клопотання про зупинення виконання за виконавчим листом, суд приходить до такого висновку.

Згідно з вимогами п.9 ч.1 ст.129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку (ст.129-1 Конституції України).

Крім того, необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов`язкового для виконання судового рішення може становити порушення вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права на доступ до суду.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 20.07.2004 у справі «Шмалько проти України» вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

Положеннями ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до вимог ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження»).

Згідно з вимогами п.1 ч.2 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до вимог п.2 ч.1 ст.34 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.

Згідно з вимогами ч.1 ст.35 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у випадках, передбачених пунктами 2, 3 і 5 частини першої статті 34 цього Закону, до розгляду питання по суті.

За змістом ч.3 ст.432 ЦПК України до розгляду заяви про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню суд має право своєю ухвалою зупинити виконання за виконавчим документом або заборонити приймати виконавчий документ до виконання.

Підстави зупинення вчинення виконавчих дій, як було вище зазначено, регламентовані ст.34 Закону України «Про виконавче провадження». Вказаною нормою визначений виключний перелік підстав зупинення вчинення виконавчих дії, які вчиняються державним виконавцем шляхом винесення відповідної постанови. Тобто, законодавством чітко визначені обставини, які можуть бути підставою для зупинення виконавчого провадження та порядок вирішення питання про зупинення виконавчого провадження.

Відповідно вимог ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Разом з тим, у клопотанні про зупинення виконання за виконавчим документом до розгляду заяви про визнання виконавчого листа, виданого 26.05.2023 Галицьким районним судом м. Львова у справі №461/3257/22 таким, що не підлягає виконанню боржником ОСОБА_1 не наведено жодних доводів та обґрунтувань того, що захист його прав та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для відновлення порушених прав необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Окрім цього суд враховує, що боржником ОСОБА_1 не надано будь-яких доказів щодо відкриття виконавчого провадження та реального проведення виконавчих дій за виконавчим листом, виданим 26.05.2023 Галицьким районним судом м. Львова у справі №461/3257/22.

Також суд звертає увагу, що в обґрунтування заяви про визнання виконавчого листа, виданого 26.05.2023 Галицьким районним судом м. Львова у справі №461/3257/22 таким, що не підлягає виконанню боржник покликається на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 10.06.2024 у справі №466/4143/20, однак копії такого останнім до заяви не долучено.

Виходячи із завдань та основних засад цивільного судочинства, визначених ч.ч.1, 3 ст.2 ЦПК України, вирішуючи питання про зупинення виконання за виконавчим документом, суд враховує потребу в цьому.

Отож, клопотання про зупинення виконання за виконавчим документом має бути вмотивованим та містити обґрунтовані підстави для зупинення виконання судового рішення, які підтверджені належними та допустимими доказами.

Водночас, боржником ОСОБА_1 не наведено обґрунтованих підстав зупинення виконання за вказаним виконавчим листом до завершення розгляду заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, а також не додано доказів, які б підтверджували необхідність зупинення виконання, а сама по собі наявність у суду першої інстанції права на зупинення виконання за виконавчим документом не є підставою для зупинення його виконання.

Отже, враховуючи, що зупинення виконання за виконавчим документом в силу ст.432 ЦПК України є правом, а не обов`язком суду та, беручи до уваги, що однією із засад (принципів) цивільного судочинства є обов`язковість судового рішення і з огляду на відсутність у суду підстав для висновку про необхідність зупинення виконання, оскільки на доведення таких підстав не наведено документально обґрунтованих обставин, у суду відсутні підстави для задоволення зазначеного клопотання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.260, 261, 353, 432 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в :

у задоволенні заяви боржника ОСОБА_1 про зупинення виконання за виконавчим листом №461/3257/22, виданим 26.05.2023 Галицьким районним судом м. Львова у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення.

Суддя О.Б. Кротова