ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/8399/22Головуючий у 1-й інстанції Марциновська І.В.
Провадження № 22-ц/817/562/24 Доповідач - Гірський Б.О.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2024 р.м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Гірський Б.О.

суддів - Костів О. З., Храпак Н. М.,

за участю секретаря - Дідух М.Є.

представників ОСОБА_1 та Тернопільської

міської ради

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 607/8399/22 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 від імені якого діє адвокат Сампара Надія Миронівна на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 жовтня 2022 року (ухвалене суддею Марциновською І.В., дату складення повного судового рішення не вказано) в справі за заявою Тернопільської міської ради, заінтересована особа Перша Тернопільська державна нотаріальна контора про визнання спадщини відумерлою,-

ВСТАНОВИВ:

У липні 2022 року Тернопільська міська рада звернулася до суду із вказаною заявою.

В обґрунтування заявлених вимог зазначали, що за адресою: АДРЕСА_1 проживали та були зареєстровані ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які були власниками даного житлового приміщення.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, яку прийняв чоловік померлої ОСОБА_2 .

У серпні ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_2 , після якого не було відкрито спадкової справи, відомості про спадкоємців відсутні.

Звертали увагу на те, що на момент звернення до суду сплинув строк в один рік, необхідний для подальшої передачі майна на користь територіальної громади міста Тернопіль.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 жовтня 2022 року заяву Тернопільської міської ради про визнання спадщини відумерлою задоволено повністю.

Визнано відумерлою спадщину, яка відкрилась після смерті ОСОБА_2 , померлого у серпні ІНФОРМАЦІЯ_2 та складається з квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Передано відумерлу спадщину, яка складається з квартири за адресою: АДРЕСА_1 , у власність територіальній громаді міста Тернополя в особі Тернопільської міської ради.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, у квітні 2024 року ОСОБА_1 , як особа, яка не брала участі у справі, але вважає, що суд вирішив питання про його права, свободи, інтереси та (або) обов`язки подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Вважає, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим.

Вважає, що прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3 , яка померла у 2017 році відповідно до статті 1270 ЦК України, з підстав проживання разом з родиною у померлої та здійснення з червня 2007 року по жовтень 2017 року догляду за нею (купували необхідні речі та сплачували за комунальні послуги).

Посилається на те, що після смерті ОСОБА_3 він звернувся до приватного нотаріуса Тернопільського районного нотаріального округу Салія О.В. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, проте 15 вересня 2022 року йому було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, оскільки відсутні родинні відносини між померлою та ОСОБА_1 .

Також зазначає, що після смерті ОСОБА_3 доглядали за її колишнім чоловіком - ОСОБА_2 , надавали йому продукти харчування та одяг.

Наголошує, що після смерті ОСОБА_2 , який помер у 2020 році звертався до приватного нотаріуса Тернопільського міського нотаріального округу Терещук Л.І. із заявою про прийняття спадщини. Проте 02 листопада 2022 року на усне звернення йому повідомили, що він є спадкоємцем у відповідності до статті 1264 ЦК України, але з причин пропуску строку на прийняття спадщини було роз`яснено право звернутися до суду з позовом про продовженням строку на прийняття спадщини.

16 листопада 2022 року він звернувся до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з позовом про визначення додаткового строку для подання ним заяви про прийняття спадщини, встановлення факту спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю. За даною позовною заявою відкрито провадження у справі №607/16515/22. На день звернення з апеляційною скаргою у цій справі рішення судом першої інстанції ще не прийнято.

Від Тернопільської міської ради надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 закрити.

Вказують, що визнання спадщини відумерлою є однією з підстав виникнення права комунальної власності територіальної громади. Даний перехід власності померлої особи до територіальної громади не відбувся автоматично, а лише після вчинення певних заходів, основним з яких є звернення до суду територіальної громади.

Вважають апеляційну скаргу безпідставною та необґрунтованою, оскільки її доводи не вказують на наявність порушеного права скаржника, адже на момент прийняття оскаржуваного рішення відсутнє будь-яке рішення суду, яке набрало законної сили щодо підтвердження наявності факту спільного проживання та ведення спільного побуту між ОСОБА_1 та померлими ОСОБА_3 , ОСОБА_2 і відповідно він не може вважатися спадкоємцем їх прав та обов`язків.

Звертають увагу на те, що про наявність судового рішення у цій справі представник скаржника - адвокат Сампара Н.М. дізналася у жовтні 2022 року у судовому засіданні у справі №607/16515/22, а з апеляційною скаргою звернулися лише у квітні 2024 року.

Також зазначають про необґрунтованість тверджень про наявність рішення суду про визнавання ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування житлом, що знаходилося за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки згідно з ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 вересня 2007 року справу №2-4310/2007р. Такий позов залишено без розгляду.

Крім того звертають увагу на те, що твердження ОСОБА_1 в апеляційній скарзі про прийняття ним спадщини після померлої ОСОБА_3 з посиланням на спільне проживав разом з нею на час її смерті, є необґрунтованим, оскільки дані Державної прикордонної служби свідчать про те, що на дату смерті ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , скаржник тривалий час перебував за кордоном.

За таких обставин та з урахуванням того, що в оскаржуваному рішенні питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки ОСОБА_1 не вирішувалися, просили на підставі п.3 ч.1 ст. 362 ЦПК України апеляційне провадження закрити.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 - адвокат Сампара Н.М. апеляційну скаргу в її межах підтримала, посилаючись на доводи викладені в ній.

У судовому засіданні представник Тернопільської міської ради заперечив проти доводів апеляційної скарги з мотивів викладених у відзиві.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового процесу, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та відзиву, апеляційний суд прийшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що власниками квартири площею 35,2 кв. за адресою: АДРЕСА_1 значаться ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності на житло виданого 27 лютого 1997 року Тернопільським міським бюро технічної інвентаризації; право власності зареєстровано Тернопільським міським бюро технічної інвентаризації 27 лютого 1997 року №21481, даний факт підтверджує довідка від 16 липня 2021 року № 1666 Товариства з обмеженою відповідальністю Тернопільське міське бюро технічної інвентаризації, інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 01 липня 2022 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , що підтверджує повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть (а.с. 22-23).

У серпні 2020 року помер ОСОБА_2 , що підтверджує повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть (а.с. 20).

Згідно інформації Першої Тернопільської державної нотаріальної контори від 13 липня 2022 року №914/01-16 вбачається, що відповідно до витягу з Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 13 липня 2022 року №69457073 інформація про заведену спадкову справу на майно померлого у серпні 2020 року ОСОБА_2 відсутня. Згідно з інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 13 липня 2022 року №69456595 інформація про заведену спадкову справу на майно померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 відсутня (а.с. 16-18).

Згідно з інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) щодо померлої ОСОБА_3 (а.с. 40-44) та інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) щодо померлого ОСОБА_2 (а.с. 52-97) не заводилися та відомості про наявність чинних заповітів, де заповідачами є померлі відсутні.

У суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 подано фотокопію нотаріальної довіреності від 05 травня 2008 року, згідно якої ОСОБА_4 уповноважено вести від імені ОСОБА_3 справи в органах державної влади і управління, кооперативних, громадських і приватних організаціях, у тому числі в усіх судових установах з усіма правами, передбаченими чинним законодавством України. Довіреність була дійсна до 05 травня 2011 року (а.с. 122).

З відповіді приватного нотаріуса Тернопільського міського нотаріального округу Терещук Л.І. від 02 листопада 2022 року №112/02-14 стало відомо, що ОСОБА_1 вважається таким, що не прийняв спадщину після смерті ОСОБА_2 . Йому рекомендовано звернутися до суду за продовженням строку необхідного для прийняття спадщини (а.с. 138).

Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії після смерті ОСОБА_3 від 15 вересня 2022 року № 19/02-31 виданої приватним нотаріусом Салієм О.В. вбачається, що при огляді нотаріусом документів, представлених ОСОБА_1 було виявлено відсутність факту родинних відносин між спадкодавцем та спадкоємцем. Таким чином, приватним нотаріусом Салієм О.В. відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на квартиру за законом (а.с. 141).

У суд апеляційної інстанції разом з відзивом Тернопільська міська рада подала ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 вересня 2007 року у справі №2-4310/2007р., згідно якої суд ухвалив позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про втрату права на житло залишити без розгляду та відповідь начальника Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби ОСОБА_5 №0.184.18080/0/15-20-Вих. від 30 червня 2020 року з якої вбачається, що з наявної інформації у базі даних щодо перетинання державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованими територіями України зазначеною особою в період з 26 червня 2015 року по 25 червня 2020 року стало відомо, що ОСОБА_1 здійснював перетини кордону в пункті пропуску: Львів, дата перетину: 05 липня 2019 року, напрям: в`їзд; пункт перетину: Бориспіль-D, дата перетину: 14 березня 2017 року, напрям: виїзд; пункт перетину: Городище, дата перетину: 13 листопада 2016 року, напрям: в`їзд; пункт перетину: Городище, дата перетину: 09 листопада 2016 року, напрям: виїзд; пункт перетину: Рава-Руська, дата перетину: 11 травня 2016 року, напрям: в`їзд; пункт перетину: Шестині, дата перетину: 02 грудня 2015 року, напрям: виїзд (а.с. 198).

З відповіді начальника Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби №91-13890/18/23-Вих. від 30 березня 2023 року вбачається, що з наявної інформації у базі даних щодо перетинання державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованими територіями України зазначеною особою в період з 08 листопада 2017 року по 2021 рік стало відомо, що ОСОБА_1 здійснював перетини кордону в пункті пропуску: Львів, дата перетину: 05 липня 2019 року, напрям: в`їзд; пункт перетину: Краківець, дата перетину: 14 квітня 2021 року, напрям: виїзд; пункт перетину: Краківець, дата перетину: 22 травня 2021 року, напрям: в`їзд.

Згідно ст. 17 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Таким чином, апеляційна перевірка судових рішень, ухвалених судом першої інстанції, є гарантією реалізації права на судовий захист.

Частиною 1 статті 352 ЦПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Як вбачається з доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 посилається на те, що оскаржуване рішення впливає на його права, як спадкоємця, щодо прийняття спадщини після смерті спадкодавців: ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , який помер у серпні 2020 року.

У постанові Верховного Суду від 24 липня 2019 року у справі № 320/915/19 та у постанові від 27 вересня 2023 року у справі №760/11169/20 суд дійшов висновку, що за змістом статті 352 ЦПК України право на апеляційне оскарження мають особи, які не брали участі у справі, проте ухвалене судове рішення завдає їм шкоди, що виражається у несприятливих для них наслідках.

Згідно висновків Верховного Суду викладених у постанові від 27 листопада 2019 року у справі № 2-4392/09, від 16 жовтня 2019 року у справі № 638/21181/15-ц, від 11 вересня 2019 року у справі № 705/2-1281/2010 особи, які не брали участь у справі, мають право оскаржити в апеляційному порядку лише ті судові рішення, які безпосередньо встановлюють, змінюють або припиняють права і обов`язки цих осіб.

При цьому, на відміну від оскарження судового рішення учасником справи, не залучена до участі у справі особа повинна довести наявність у неї правового зв`язку зі сторонами спору або безпосередньо судовим рішенням через обґрунтування наявності таких критеріїв: вирішення судом питання про її право, інтерес, обов`язок, причому такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до частини шостої статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доводи скаржника про те, що оскаржуване рішення порушує його права, оскільки, на його думку, він є спадкоємцем прав та обов`язків, що належали спадкодавцям ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , не знайшли свого підтвердження при дослідженні матеріалів справи судом апеляційної інстанції, у справі відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували факт прийняття спадщини ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_2 у порядку, визначеному ст.ст. 1268, 1269 ЦК України, його правовий зв`язок із спадкодавцями.

Таким чином, колегією суддів встановлено, що судовим рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 жовтня 2022 року, питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки ОСОБА_1 не вирішувалося.

Крім того, у разі доведеності ОСОБА_1 , в подальшому в судовому порядку, свого права на спадкування, свої права він зможе захистити у спосіб, визначений ч.2 ст. 1280 ЦК України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 362 ЦК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 01 серпня 2019 року в справі № 412/1277/2012 та постанові від 27 вересня 2023 року у справі №760/11169/20 зроблено висновок, що у разі подання апеляційної скарги особою, яка не брала участі у справі і апеляційним судом встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося, апеляційне провадження підлягає закриттю, а рішення суду першої інстанції не має переглядатися по суті.

Враховуючи вищевикладене, апеляційне провадження підлягає закриттю.

Керуючись ч. 1 п. 3, ч.2 ст. 362 , ст. 381 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 жовтня 2022 року в справі за заявою Тернопільської міської ради, заінтересована особа Перша Тернопільська державна нотаріальна контора про визнання спадщини відумерлою закрити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено 12 липня 2024 року.

Головуючий Гірський Б.О.

Судді: Костів О.З.

Храпак Н.М.