Провадження №2/523/5754/24
У Х В А Л А

"13" вересня 2024 р. м. Одеса

Суддя Суворовського районного суду м. Одеси Мурманова І.М., розглянувши позовну заяву та додані до неї документи ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ), ОСОБА_3 (РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_3 ), треті особи: ОСОБА_4 (РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_4 ), ОСОБА_5 (РНОКПП: НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_5 ), про визнання недійсним договору оренди нерухомого майна, стягнення матеріальної та моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

Від імені та в інтересах ОСОБА_1 до Суворовського районного суду м. Одеси з позовними вимогами до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про визнання недійсним договору оренди нерухомого майна, стягнення матеріальної та моральної шкоди, звернулась адвокат Петракова Олена Валентинівна.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначила, що ОСОБА_1 зареєстрована, як суб`єкт підприємницької діяльності - фізична особа-підприємець 18.01.1995 року. Рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради від 22.02.2006 року № 136 ОСОБА_1 , як суб`єкту підприємницької діяльності було надано дозвіл на будівництво будівлі кафе-бару й комплексного благоустрою прилеглої території за адресою: АДРЕСА_6 , після оформлення документів на право користування земельною ділянкою, згідно діючого законодавства.

Представник зазначає, що позивач 15.09.2011 року отримала свідоцтво про право власності на об`єкт - будівлю кафе бару, який розташований за адресою: АДРЕСА_6 , серія НОМЕР_6 та почала використовувати дане приміщення у своєї підприємницької діяльності, відкрив кафе-бар « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (далі кафе-бар, заклад, ресторан ІНФОРМАЦІЯ_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2)).

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 16 лютого 2017 року по справі № 1527/3743/12 визнано недійсним Свідоцтво про право власності на об`єкт - будівлю кафе бару, який розташований за адресою: АДРЕСА_6 , серія НОМЕР_6, видане 15 вересня 2011 року виконавчим комітетом Одеської міської ради на ім`я ОСОБА_1 Поділено будівлю кафе-бару «ІНФОРМАЦІЯ_1», розташованого за адресою: АДРЕСА_6 , яка в цілому складається з літери «А» загальною площею 768, 5 кв.м., між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .

Представник зазначає, що 23.08.2024 року ОСОБА_1 погодилася на укладання договору оренди нежитлового приміщення з розподілом орендної плати 75% ОСОБА_3 та 25% ОСОБА_1 .

Причиною погодження ОСОБА_1 з такими умовами став моральний тиск, який на неї та ОСОБА_4 здійснював ОСОБА_2 шляхом блокування охоронцями роботи закладу та іміджеві втрати у разі відмови на проведення заздалегідь замовлених банкетів 24 та 25 серпня 2024 року.

25.08.2024 року ОСОБА_1 до Відділу поліції №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області подано заяву (талон-повідомлення єдиного обліку №22135) про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_2 та посадових осіб охоронних фірм ТОВ «Елітна служба безпеки та охорони» та охоронна фірма «Сапсан», за ознаками злочину передбаченому ч. 1, 3 ст. 206, ч. 4 ст. 190 КК України. Відомості про вчинення кримінального правопорушення за заявою було зареєстровано в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 30.08.2024 року з відкриттям провадження №0000410 за правовою кваліфікацією за ст. 356 КК України

Представник зазначає, що укладений 26 серпня 2024 року договір оренди нерухомого нежитлового приміщення (нежитлова будівля кафе-бару «ІНФОРМАЦІЯ_1») порушує право позивача користування даним приміщенням, створює перешкоди в здійсненні підприємницької діяльності. Також даний договір укладений особою, яка не мала право на розпорядження даним приміщенням та вчинено під впливом насильства.

На підставі викладеного просить: визнати недійсним договір оренди нерухомого майна нежитлового приміщення від 26.08.2024 року укладений між ОСОБА_3 , через представника та ОСОБА_4 ; стягнути матеріальну та моральну шкоду.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, суддю визначено автоматизованою системою документообігу суду, відповідно до ст.ст. 14, 33 ЦПК України.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 13 вересня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Разом із позовною заявою представник позивача подав заяву про забезпечення позову, шляхом:

-заборони ОСОБА_3 , його представнику ОСОБА_2 передавати Предмет оренди за договором оренди нерухомого нежитлового приміщення від 26.08.2024 року, а саме: нежитлову будівлю кафе-бару « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що знаходиться за адресою: АДРЕСА_6 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 101;

- заборонити ОСОБА_3 , його представнику ОСОБА_2 здійснювати будь-які дії щодо розпорядження нежитловою будівлею кафе-бару « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що знаходиться за адресою: АДРЕСА_6 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 101;

- заборонити ОСОБА_4 приймати у користування Предмет оренди за договором оренди нерухомого нежитлового приміщення від 26.08.2024 року, а саме: нежитлової будівлі кафе-бару « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що знаходиться за адресою: АДРЕСА_6 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 101 та здійснювати оплату за договором оренди нерухомого нежитлового приміщення від 26.08.2024 року;

- заборонити ОСОБА_3 , його представнику ОСОБА_2 здійснювати будь-які дії направлені на порушення права часткової спільної власності ОСОБА_1 на нежитлову будівлю кафе-бару « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що знаходиться за адресою: АДРЕСА_6 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 101.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову представник позивача зазначила, що станом на 26 серпня 2024 року право розпорядження на частину нежитлової будівлі кафе-буру «ІНФОРМАЦІЯ_1», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_6 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 101, що належіть на праві спільної часткової власності ОСОБА_3 було обмежено ухвалами Суворовського районного суду, а отже він не мав права укладати договори оренди на дане приміщення.

Застосування заходів забезпечення позову, які просить вжити позивач, має наслідком захисту його прав, з урахуванням тих обставин, що спір за спірне майно триває вже тривалий час (більше шести років), та неодноразово по справам приймались заходи забезпечення позову, а тому вони не вплинуть на матеріальне становище відповідача та не нанесе збитків відповідачу у зв`язку із забезпеченням позову.

Крім того, фінансове становище позивача значно погіршилось за наслідками тривалого воєнного стану. Крім того відмова у забезпеченні позову, фактично позбавить позивача права на ефективний судовий захист.

З урахуванням викладеного представник позивача просить заяву про забезпечення позову задовольнити в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст.151 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до п. 2 ч. 1ст. 150 ЦПК України позов забезпечується шляхом - заборони вчиняти певні дії.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 року № 9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові № 6 -605 цс16 від 25.05.2016 року, винесеної за результатами перегляду рішення Апеляційного суду м. Києва та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову, згідно з вказаною постановою, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Разом з тим, суд враховує, що заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Суд зазначає, що вжиття заходів забезпечення позову не порушує принципів змагальності і рівності перед законом, оскільки мета забезпечення позову це тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання рішення, а також перешкоджання завдання шкоди позивачу.

З огляду на предмет спору, судом встановлено, що між сторонами існує спір щодо обставин та підстав укладення договору оренди від 26 серпня 2024 року.

Матеріалами справи встановлено, що згідно рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 16.02.2017 року (справа № 1527/3743/12) визнано недійсним Свідоцтво про право власності на об`єкт - будівлю кафе-бару, який розташований за адресою: АДРЕСА_6 , серія НОМЕР_6, видане 15.09.2011 року виконавчим комітетом ОМР на ім`я ОСОБА_1

Поділено будівлю кафе-бару «ІНФОРМАЦІЯ_1», який розташований за адресою: АДРЕСА_6 , яка в цілому складається з літ «А» загальною площею 768, 5 кв.м. між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .

За змістом оспорюваного договору оренди нежитлового приміщення від 26.08.2024 року (п.1.1.) вбачається, що Орендодавець передав, а Орендар прийняв в тимчасове платне користування нежитлову будівлю кафе-бару «ІНФОРМАЦІЯ_1» загальною площею 768, 5 кв.м., яка в подальшому іменується «Предмет оренди» або «нежитлова будівля».

Представник позивача зазначає, що позивач, як співвласник нежитлового приміщення наразі не має можливості розпоряджати приміщенням та здійснювати свою підприємницьку діяльність.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку що клопотання про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню, до вирішення справи по суті.

В задоволенні заяви забезпечення позову в частині: - заборони ОСОБА_3 , його представнику ОСОБА_2 передавати Предмет оренди за договором оренди нерухомого нежитлового приміщення від 26.08.2024 року, а саме: нежитлову будівлю кафе-бару « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що знаходиться за адресою: АДРЕСА_6 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 101;

Та, заборонити ОСОБА_4 приймати у користування Предмет оренди за договором оренди нерухомого нежитлового приміщення від 26.08.2024 року, а саме: нежитлової будівлі кафе-бару « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що знаходиться за адресою: АДРЕСА_6 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 101 та здійснювати оплату за договором оренди нерухомого нежитлового приміщення від 26.08.2024 року - відмовити, оскільки на думку суду заява про забезпечення позову в цій частині є фактичним ухваленням судового рішення без розгляду справи по суті, що не відповідає критеріям розумності, обґрунтованості і адекватності, збалансованості інтересів учасників спірних правовідносин та не відповідає інституту забезпечення позову в цивільному процесі.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 8, 149, 151, 153, 353 ЦПК України, ст.ст. 1, 4, 6 Закону України «Про судовий збір», суддя

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Петракової Олени Валентинівни про забезпечення позову - задовольнити частково.

Заборонити ОСОБА_3 , його представнику ОСОБА_2 здійснювати будь-які дії щодо розпорядження 1/2 частиною нежитлової будівлі кафе-бару « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що знаходиться за адресою: АДРЕСА_6 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 101.

Заборонити ОСОБА_3 , його представнику ОСОБА_2 здійснювати будь-які дії направлені на порушення права часткової спільної власності ОСОБА_1 1/2 частини нежитлової будівлі кафе-бару « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що знаходиться за адресою: АДРЕСА_6 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 101.

В решті заяви про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Оскарження ухвали не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку. Апеляційна скарга подається учасниками справи до Одеського апеляційного протягом п`ятнадцяти днів.

Суддя: