Справа № 758/5264/24
Головуючий у суді першої інстанції: Петров Д.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Крижанівська Г.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2024 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Крижанівської Г.В.,

суддів Оніщука М.І., Шебуєвої В.А.,

при секретарі Шпирук Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу адвоката Бараболі Вячеслава Івановича, подану в інтересах ОСОБА_1 , на ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 06 травня 2024 року про відмову у відкритті провадження, постановлену у складі судді Петрова Д.В., у справі № 758/5264/24 за позовом ОСОБА_1 до Подільського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) про зняття арешту з майна,-

ВСТАНОВИВ:

У травні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Подільського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) про зняття арешту з майна. Просив зняти арешт з транспортного засобу «Mitsubishi Outlander», д.н.з. НОМЕР_1 , накладений постановою Подільського районного відділу ДВС м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві у виконавчому провадженні № 19550252, та арешт з вказаного транспортного засобу, накладений постановою Подільського районного відділу ДВС м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві у виконавчому провадженні № 18957530.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 06 травня 2024 року відмовлено у відкриті провадження у справі за вказаним позовом ОСОБА_1 .

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, адвокат Бараболя В.І., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу. Просив ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити справу до суду першої інстанції для відкриття провадження та прийняття відповідного рішення. Посилається на те, що судом було порушено норми матеріального та процесуального права. Вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відмову у відкритті провадження з тих підстав, що позовна заява про зняття арешту з майна, яка подана в порядку цивільного судочинства, не підлягає розгляду в порядку, передбаченому ЦПК України. Зазначає, що державним виконавцем не дотримано вимог закону щодо зняття арештів, накладених під час вчинення примусових заходів. Звертає увагу на те, що постановами Подільського районного суду м. Києва від 09 червня 2010 року у справі № А-791/10 та від 20 липня 2010 року у справі № А-761/10 було скасовано постанови ВДАІ № АА220982 від 15 березня 2010 року та № 177160 від 27 лютого 2010 року, згідно яких було накладено арешт на автомобіль «Mitsubishi Outlander», д.н.з. НОМЕР_1 . Відтак, виконавчі провадження № 19550252, № 18957530 повинні бути закінченні , а всі арешти, накладенні в рамках цих виконавчих проваджень - зняті. Станом на сьогодні не зрозуміло з яких підстав вказані виконавчі провадження не закінченні, а арешти не зняті. Згідно відповіді Подільського ВДВС м. Києва вбачається, що зняти арешти з автомобіля не можливо, оскільки в постанові Подільського районного суду м. Києва від 09 червня 2010 року не вказано номер скасованого процесуального рішення.

В судовому засіданні адвокат Бараболя В.І., який діє в інтересах ОСОБА_1 , апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити з наведених у ній підстав.

Представник Подільського ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) в судове засідання не з`явився, про час та місце апеляційного розгляду справи повідомлений належним чином, а тому колегія суддів відповідно до вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України вважала за можливе слухати справу за його відсутності.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, заслухавши суддю-доповідача, пояснення особи, яка з`явилася в судове засідання, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Постановляючи ухвалу про відмову у відкритті провадження, суд першої інстанції виходив з того, що позовна заява ОСОБА_1 до Подільського ВДВС у м. Києві ЦМУ міністерства юстиції (м. Київ) про зняття арешту з майна, яка подана в порядку цивільного судочинства, не підлягає розгляду в порядку, передбаченому ЦПК України.

Колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції.

У порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби. Спори, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до ст. 19 ЦПК України розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Згідно з ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

З аналізу зазначених норм вбачається, що, якщо майно, на яке накладено арешт в рамкам виконавчого провадження, належить не боржнику, а іншій особі, то ця особи має право звернутися з позовом про зняття арешту з майна (виключення майна з акту опису) з доведенням факту, що саме вона є власником вказаного майна.

Зміст позовної заяви та доданих до неї документів свідчить про незгоду ОСОБА_1 з діями державного виконавця, а не про оспорення права власності на майно.

Таким чином, питання про зняття арешту з майна, який не пов`язаний зі спором про право на це майно, а стосується порушень вимог виконавчого провадження з боку органів державної виконавчої служби, слід розглядати за правилами оскарження дій чи бездіяльності виконавця.

Аналогічні висновки викладено в постанові Верховного Суду від 26 вересня 2019 року у справі №607/3894/17.

Установивши, що позивач є боржником у виконавчому провадженні, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що він не може пред`являти позов про зняття арешту з майна, оскільки законом у цьому випадку передбачений інший спосіб судового захисту, а саме, оскарження боржником рішення, дій, бездіяльності державного виконавця в порядку, передбаченому процесуальним кодексом.

Згідно вимог статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не впливають на правильність постановленої ухвали.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали суду першої інстанції без змін як такої, що є законною та обґрунтованою.

Керуючись ст. 268, 367, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Бараболі Вячеслава Івановича, подану в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 06 травня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повне судове рішення складено 11 липня 2024 року.

Суддя-доповідач

Судді