ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

07 лютого 2024 року м. Чернівці Справа № 727/10577/23

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Лисака І.Н.,

суддів: Литвинюк І.М., Перепелюк І.Б.,

вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 05 січня 2024 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 05 січня 2024 року розірвано шлюб, що зареєстрований 26.09.2001 року Герцаївським РВДРАЦС у Чернівецькому районі Чернівецької області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. І.-Франківськ, актовий запис №16 між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу.

Ухвалою Чернівецького апеляційного суду від 19 січня 2024 року у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовлено, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 05 січня 2024 року залишено без руху та надано для усунення недоліків строк десять днів з дня отримання копії ухвали. Роз`яснено наслідки несплати в зазначений строк судового збору та неподання до апеляційного суду доказів такого.

Ухвала без руху разом із супровідним листом була надіслана судом апеляційної інстанції на електронну адресу скаржнику 19 січня 2024 року та отримана ОСОБА_5 19.01.2024 року о 11:06:50, що підтверджено Довідкою про доставку електронного листа.

Пунктом 2 частини шостої статті 272 ЦПК України визначено, що днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

Верховний Суд у постанові від 20 січня 2023 року у справі №465/6147/18 зазначив: «...якщо учасник надав суду електронну адресу (хоча міг цього і не робити), зазначивши їх у заяві (скарзі), то слід припустити, що учасник бажає, принаймні не заперечує, щоб ці засоби комунікації використовувалися судом. Це, в свою чергу, покладає на учасника справи обов`язок отримувати повідомлення і відповідати на них. З огляду на це суд, який комунікує з учасником справи за допомогою повідомлених ним засобів комунікації, діє правомірно і добросовісно. Тому слід виходити з «презумпції обізнаності»: особа, якій адресовано повідомлення суду через Провадження №22-ц/822/201/24

такі засоби комунікації, знає або принаймні повинна була дізнатися про повідомлення».

Крім того, саму апеляційну скаргу було сформовано в системі «Електронний суд» та зазначено в ній електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 , що свідчить про наявність у апелянта кабінету в цій системі та автоматичний доступ до процесуальних документів в часу їх внесення, зокрема ухвали від 19 січня 20024 року.

Відповідно до частини 7 статті 14 ЦПК України особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, суд надсилає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Отже, будучи достеменно обізнаним про необхідність сплати судового збору або на використання інших процесуальних способів впливу на розмір таких витрат апелянт станом на 07 лютого 2024 року вимоги ухвали без руху не виконав, судовий збір не сплатив, клопотань або заяв про продовження строку виконання ухвали без руху або зменшення розміру, розстрочки чи відстрочки суду не подавав.

Згідно зі ст.ст.12,13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах рівності змагальності та диспозитивності.

У відповідності до п.6 ч.2 ст.43 ЦПК України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком осіб, які беруть участь у справі, оскільки згідно із частиною першою статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною правової системи України, кожна особа має право на справедливий судовий розгляд цивільної справи. Це право включає в себе доступність до правосуддя, у тому числі доступність до апеляційного оскарження судового рішення. Право на апеляційне оскарження судових рішень закріплено і в ст.129 Конституції України.

Відповідно до ст.17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. При цьому, Європейський суд з прав людини зазначив, що немає порушення права на доступ до правосуддя, якщо заявники не виявили належної зацікавленості у розгляді їхньої справи.

Відповідно до ст.ст.185, 357 ЦПК України в разі невиконання вимог ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху у встановлений судом строк, скарга вважається неподаною та повертається особі, яка її подала.

За таких обставин апеляційну скаргу слід вважати неподаною та повернути її скаржнику.

Одночасно суд має роз`яснити, що повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню зі скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись ст.ст.185, 357 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 05 січня 2024 року вважати неподаною та повернути апелянту.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її складання та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів до Верховного Суду.

Головуючий І.Н. Лисак

Судді: І.М. Литвинюк

І.Б. Перепелюк