Справа № 606/2387/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2024 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Марціцкої І.Б.

з участю секретаря Пасько І.Б.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Теребовля у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до Микулинецької селищної ради про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 звернулись в суд із позовом до Микулинецької селищної ради, про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 за законом після смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування вимог позивачі вказують, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 належав до робітничого двору, головою якого була ОСОБА_7 . ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 померла. Після її смерті відкрилася спадщина за законом на належне їй майно, яку прийняв син в установленому законом порядку, однак не оформив спадкових прав. ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_6 . Постановою приватного нотаріуса Тернопільського районного нотаріального округу Гордєєвої Л.І.№211/02-31 від 06.09.2023 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 за законом після смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у зв"язку із відсутністю правовстановлюючого документу. Посилаючись на наведене позивачі, просить задовольнити позов.

Позивачі в підготовче судове засідання до суду не з`явилися, однак надали до суду заяву відповідно до якої просили розглядати справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримали.

Представник відповідача Микулинецької селищної ради просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги визнав та не заперечує проти задоволення позову, про що надав до канцелярії суду письмову заяву.

Відповідно до вимог ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем

За вказаних обставин, з підстав передбачених ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося

Суд, розглянувши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні обставини.

Як вбачається із довідки виданої виконкомом Микулинецької селищної ради Тернопільської області №163 від 25.06.2021 року, будинковолодіння станом на 15.04.1991 рік по АДРЕСА_1 відносилося до робочого типу двору, голова двору ОСОБА_7 .

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 6 постанови від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», до правовідносин, що виникли до прийняття 15 квітня 1991 року Закону України «Про власність», застосовується чинне на той час законодавство.

Так, у відповідності до законодавства, діючого до прийняття 15 квітня 1991 року Закону України «Про власність», права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права.

Згідно з ст. 13 Закону Української РСР «Про сільську раду депутатів трудящих Української РСР» 1968 року зі змінами на вказані ради було покладено обов`язок здійснення обліку населення та ведення за встановленими формами погосподарських книг. Таким чином, записи у погосподарських книгах, визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності на житлові споруди.

Спеціальним нормативним актом, який визначав порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах є Вказівки по веденню книг погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затверджені наказом Центрального статистичного управління СРСР від 13.04.1979 № 112/5 (далі - Вказівки № 112/5), а згодом Вказівки по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затверджені Центральним статистичним управлінням СРСР 12.05.1985 № 5-24/26 (далі - Вказівки № 5-24/26), та Вказівки по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затверджені постановою Державного комітету статистики СРСР від 25.05.1990 року № 69 (далі - Вказівки № 69), які були замінені Інструкцією з ведення погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затверджених наказом Міністерства статистики України від 22.02.1995 № 48.Згідно із зазначеними Вказівками суспільна група господарства визначалась залежно від роду занять голови господарства (сім`ї).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати касаційного цивільного суду 04 листопада 2021 року в справі № 452/888/19 (провадження № 61-5247св20) зазначено, що: «відповідно до статті 563 ЦК Української РСР в разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривається. Якщо після смерті члена колгоспного двору інших членів двору не залишається, до майна двору застосовуються правила цього розділу. Особисте майно членів колгоспного двору після їх смерті переходить до спадкоємців на загальних підставах. Правила цієї статті застосовуються також при спадкоємстві майна в господарстві громадян, які займаються індивідуальною трудовою діяльністю в сільському господарстві. Згідно зі змістом Вказівок № 112/5 і № 69 суспільна група господарства визначалась залежно від роду занять голови господарства (сім`ї). Особи, які працювали в колгоспі, але не були членами колгоспу, належали до суспільної групи робітників або службовців залежно від займаної посади. Відповідно до абзацу 2 пункту 20 Вказівок № 112/5 виключенням із загального порядку були лише господарства, в яких проживали працюючі члени колгоспу. Такі господарства, незалежно від роду занять голови господарства, відносилися до господарств колгоспників. Отже, застосування судами норм статей 120, 123 ЦК Української РСР без належного з`ясування питання про правильність віднесення будинку до суспільної групи господарств - колгоспний двір є помилковим».

Оскільки спірне будинковолодіння відносилосяся до суспільної групи робітничий двір, тому положення статей 120, 123 ЦК УРСР застосуванню не підлягають, оскільки майнові правовідносини господарства робітника були врегульовані загальними нормами цивільного, земельного та сімейного права. Він не мав статусу колгоспного двору, а тому немає підстав застосування до правовідносин у цій справі норм ЦК УРСР 1963 року, у тому числі за аналогією закону.

Таким чином, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 належав ОСОБА_7 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 виданим Струсівською сільською радою Теребовлянського району Тернопільської області 28.02.2001 року.

Після її смерті відкрилася спадщина за законом, на належне їй майно, яку прийняв син ОСОБА_6 , в порядку передбачено ст 549 ЦК УРСР, що підтверджується довідкою №278 від 08.11.2023 року, однак не оформив спадкових прав.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії №247 частина 2 серії В за 2019 рік, видане відділом РАЦСу муніципалітету К"єті, 27.08.2016 року апостиль проставлений 27.08.2019 року за №1004 територіальним відділом у ряду в м. К"єті Італія).

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 , ОСОБА_6 та ОСОБА_8 07.05.1983 року зареєстрували шлюб.

Згідно з свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , ОСОБА_9 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , в графі батько вказаний ОСОБА_6 , в графі мати - ОСОБА_2 .

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 08.11.2011 року зареєстрували шлюб.

Як вбачається із свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 , ОСОБА_11 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 , в графі батько вказаний ОСОБА_6 , в графі мати - ОСОБА_2 .

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_6 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 01.04.2023 року зареєстрували шлюб.

Постановою приватного нотаріуса Тернопільського районного нотаріального округу Тернопільської області Гордєєвої Л.І. №211/02-31 від 06.09.2023 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, з господарськими будівлями та спорудами, після смерті ОСОБА_6 який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв"язку із відсутністю правовстановлюючого документу на житловий будинок. Згідно п.3. 1268 ЦКУкраїни дружина померлого ОСОБА_2 , доньки померлого ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 прийняли спадщину. Згідно ст. 1261 ЦК України крім них інші спадкоємці за законом- відсутні.

Суд, розглянувши справу, дослідивши та оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із наступного

Згідно з вимогами ч. 1 ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з нормами ст. 1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно довимог ч.1ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки

В силу вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї

Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

За вказаних вище обставин, суд, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі, що позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до Микулинецької селищної ради про визнання права власності на спадкове майно не порушують прав інших осіб та підлягають до задоволення у повному обсязі. А тому слід визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/5 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 за законом після смерті чоловіка ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . В изнати за ОСОБА_1 право власності на 1/5 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 за законом після смерті батька ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . В изнати за ОСОБА_3 право власності на 1/5 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 за законом після смерті батька ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . В изнати за ОСОБА_4 право власності на 1/5 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 за законом після смерті батька ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . В изнати за ОСОБА_5 право власності на 1/5 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 за законом після смерті батька ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Керуючись ст.ст. 3,4, 12,81, 259, 263, 265, 268, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, ст.392, 1233, 1261, 1268 Цивільного кодексу України, суд ,-

В ИР ІШ ИВ :

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до Микулинецької селищної ради про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/5 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 за законом після смерті чоловіка ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В изнати за ОСОБА_1 право власності на 1/5 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 за законом після смерті батька ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В изнати за ОСОБА_3 право власності на 1/5 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 за законом після смерті батька ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В изнати за ОСОБА_4 право власності на 1/5 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 за законом після смерті батька ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В изнати за ОСОБА_5 право власності на 1/5 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 за законом після смерті батька ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду .

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Головуючий суддя І.Б. Марціцка