Справа №551/49/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"07" лютого 2024 р. Шишацький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Кулик Н.В.,

за участю: секретаря судових засідань Курінної Я.М.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивачів - адвоката Тараненка С.О.,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в селищі Шишаки Миргородського району Полтавської області в порядку загального позовного провадження матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , Шишацької селищної ради Миргородського району Полтавської області, про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю, -

в с т а н о в и в :

16 січня 2024 року адвокат Тараненко С.О., який діє в інтересах ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , Шишацької селищної ради Миргородського району Полтавської області про визнання за позивачами по ? частині права власності на квартиру АДРЕСА_1 , за набувальною давністю, якою вони безперервно користуються з 1980 року.

На підтвердження заявлених вимог, представник позивачів просив викликати в судове засідання в якості свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , мешканців с. Яреськи Миргородського району Полтавської області.

Ухвалою суду від 17 січня 2024 року позовну заяву ОСОБА_3 , ОСОБА_1 прийнято до розгляду, провадження у справі відкрито, її розгляд ухвалено проводити у порядку загального позовного провадження, у зв`язку з чим розпочато підготовче провадження та призначено підготовче судове засідання засідання ( а.с. 27 ).

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідач може визнати позов на будь - якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві ( ч. 1 ст. 206 ЦПК України ).

06 лютого 2024 року відповідач ОСОБА_4 звернулася до суду з заявою про визнання позову та розгляд справи у її відсутність ( а. с. 34 ).

Цього ж дня від голови Шишацької селищної ради Миргородського району Полтавської області Тутки О.І. надійшло клопотання про розгляд справи у відсутність представника, ввіреної йому, ради, проти задоволення позову рада не заперечує ( а. с. 35 36 ).

Відповідач ОСОБА_2 у підготовчому судовому засіданні визнав, пред`явлений до нього позов, вказавши, що у квартирі батьків, що по АДРЕСА_2 , орієнтовно не проживає з 1999 року, як і його сестра ОСОБА_7 , у зв`язку з чим не заперечує щодо розгляду справи по суті у підготовчому судовому засіданні.

Позивач ОСОБА_3 , будучи належним чином повідомленим про місце, дату та час проведення підготовчого судового засідання, у судове засідання не з`явився, надавши суду заяву про підтримання позову та розгляд справи у його відсутність ( а. с. 33 ).

Позивач ОСОБА_1 та представник позивачів адвокат Тараненко С.О., з огляду на визнання відповідачами позову, просили розгляд справи провести у відсутність останніх у підготовчому провадженні та задовольнити позов, виходячи з обставин, що у ньому викладені.

Зважаючи на те, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи у його відсутність ( ч. 3 ст. 211 ЦПК України ), суд приходить до висновку про можливість проведення підготовчого судового засідання у відсутність позивача ОСОБА_3 , відповідача ОСОБА_4 та представника відповідача Шишацької селищної ради Миргородського району Полтавської області.

Перевіривши фактичні обставини справи, наявними в ній, доказами в їх сукупності та взаємозв`язку, суд з урахуванням того, що визнання відповідачами позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, приходить до наступних висновків.

Так, в ході судового розгляду справи встановлено, що 18 грудня 1971 року позивач ОСОБА_3 та позивач ОСОБА_1 , дошлюбне прізвище якої « ОСОБА_8 », у Яреськівській сільській раді Шишацького району Полтавської області зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис за № 45 та видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 від 18 грудня 1971 року ( а. с. 39 ).

Від даного шлюбу у позивачів ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 02 грудня 1972 року, виданим Яреськівською сільською радою Шишацького району Полтавської області ( а. с. 37 ), а також 27 травня 1977 року донька ОСОБА_9 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 18 червня 1977 року, виданим Яреськівською сільською радою Шишацького району Полтавської області ( а. с. 38 ). У результаті реєстрації шлюбу 16 січня 2007 року відповідач ОСОБА_9 змінила прізвище на ОСОБА_4 ( а.с. 40 ).

29 жовтня 1980 року виконавчий комітет Шишацької ради народних депутатів 29 жовтня 1980 року видав позивачу ОСОБА_3 та членам його сім`ї, яка складалася з 4 чоловік ( дружина ОСОБА_1 , син ОСОБА_2 , донька ОСОБА_9 ) ордер № 343 на зайняття квартири АДРЕСА_3 ( а.с. 8 ).

Згідно даних Яреськівського старостинського округу Шишацької селищної ради Миргородського району Полтавської області, квартира АДРЕСА_3 належить позивачу ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з яким за вказаною адресою зареєстрована й позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ( а. с. 15 - 16 ).

Відповідно до матеріалів Полтавського бюро технічної інвентаризації « Інвентаризатор » реєстрація права власності на квартиру АДРЕСА_3 , станом на лютий місяць 2004 року, не проводилася ( а. с. 10 ).

18 січня 2023 року на ім`я позивача ОСОБА_3 ПП ПБТІ « Інвентаризатор » виготовлений технічний паспорт квартири АДРЕСА_3 ( а. с. 13 - 14 ).

За даними звіту з незалежної оцінки майна, проведеної суб`єктом оціночної діяльності ФОП « ОСОБА_10 », ринкова вартість 4 х кімнатної квартири на 4 му провесі 5 ти поверхового житлового будинку, загальною площею 76.3 м?, яка розташована за адресою: АДРЕСА_4 , станом на 12 січня 2024 року, становить 749 200 грн. 00 коп. ( а. с. 11 ).

Оплату комунальних послуг за користування зазначеною квартирою здійснювали позивачі, що слідує з долучених до матеріалів справи квитанцій ( а.с. 17 ).

При зверненні до Шишацької селищної ради Миргородського району Полтавської області позивачу ОСОБА_3 у видачі свідоцтва про право власності на обумовлене нерухоме майно було відмовлено у зв`язку з відсутністю у державному житловому фонді багатоквартирного житлового будинку, що по АДРЕСА_2 , та рекомендовано звернутися до суду з позовом ( а. с. 9 ).

Свідок ОСОБА_5 у судовому засіданні вказав на те, що з 1990 року проживає за адресою: АДРЕСА_5 , по сусідству з яким постійно проживають й позивачі.

Свідок ОСОБА_6 вказала на те, що разом з родиною позивачів у 1980 роках, як працівники ПМК 68, отримали квартири у будинку АДРЕСА_2 . З того часу позивачі безперервно проживають та користуються, належною їм, квартирою. Діти позивачів, наразі проживають окремо та мають власне житло.

Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Згідно ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно /набувальна давність/, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.

Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Згідно Постанови пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» відповідно до частини першої статті 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:

- володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;

- володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна;

- володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається /ч.3 ст.344 ЦК/.

Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем /правонаступником/ вона є /ч.2 ст.344 ЦК/ (п. 9 Постанови).

Враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК України, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі /а не особі, яка заявляє про давність володіння/, а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду.

Враховуючи положення пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК про те, що правила статті 344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, та беручи до уваги, що ЦК набрав чинності з 1 січня 2004 року, положення статті 344 ЦК поширюються на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001 року. Отже, визнання судом права власності на нерухоме майно за набувальною давністю може мати місце не раніше 1 січня 2011 року.

При цьому суди мають виходити з того, що коли строк давнісного володіння почався раніше 1 січня 2001 року, то до строку, який дає право на набуття права власності за набувальною давністю, зараховується лише строк з 1 січня 2001 року. Разом із тим, якщо перебіг строку володіння за давністю почався після цієї дати, то до строку набувальної давності цей період зараховується повністю. (п. 11 Постанови)

Можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15,16 ЦК України, а також частини четвертої статті 344 ЦК України, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності.

Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади. (п. 13 Постанови)

Виходячи зі змісту частини першої статті 344 ЦК України, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв`язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю.

Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (пункт 5 частини першої статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень") /п. 14 Постанови/.

Таким чином, оскільки позивачі більше 10 років відкрито, безперервно та добросовісно володіють вищевказаним нерухомим майном, відповідачами по справі спростувань вказаних обставин та вимог про повернення цього нерухомого майна не заявлено, суд вважає за можливе визнати за кожним з позивачів за набувальною давністю право власності по ? частині на квартиру АДРЕСА_3 , загальною площею 76.3 м ?.

При прийнятті такого рішення, суд виходить з того, що обумовлене нерухоме майно позивачі набули під час шлюбу, яким розпоряджаються за взаємною згодою, а частки майна дружини та чоловіка є рівними.

Зважаючи на те, що позивачі просили не стягувати з відповідачів судовий збір, суд не вирішує питання судових витрат.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 15,16, 344 ЦК України, 10, 12, 77-81, 197-198, 200, 206, 259, 263-265, 279 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_3 , ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , Шишацької селищної ради Миргородського району Полтавської області, про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю, - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , право власності за набувальною давністю по ? частині за кожним на квартиру АДРЕСА_3 , загальною площею 76.3 м ?.

Рішення суду може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя: