УХВАЛА

10 липня 2024 року

м. Київ

справа № 308/3801/21

провадження № 61-8681 ск 24

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Пророка В. В. (суддя-доповідач), Петрова Є. В., Ситнік О. М., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану її представником адвокатом Мельником Ярославом Юрійовичем, на ухвалу Закарпатського апеляційного суду від 09 травня 2024 року за заявою представника ОСОБА_1 - адвоката Мельника Ярослава Юрійовича про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат за надання професійної правничої допомоги у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник - адвокат Мельник Ярослав Юрійович, до Управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Ужгородської міської ради та ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_3 , про скасування містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ:

1. У березні 2021 року ОСОБА_1 через свого представника адвоката Мельника Я. Ю. звернулася до суду із позовом до Управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Ужгородської міської ради та ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_3 , про скасування містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки.

2. Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області заочним рішенням від 10 квітня 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 задовольнив повністю.

3. Закарпатський апеляційний суд постановою від 03 квітня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 , в інтересах якого діє адвокат Дьордь В. В., залишив без задоволення. Заочне рішення Ужгородського міськрайонного суду від 10 квітня 2023 року залишив без змін.

4. Представник ОСОБА_1 - адвокат Мельник Я. Ю. подав до Закарпатського апеляційного суду заяву про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат у вказаній цивільній справі.

5. Закарпатський апеляційний суд ухвалою від 09 травня 2024 року у заяві представника ОСОБА_1 - адвоката Мельника Я. Ю. про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат за надання професійної правничої допомоги відмовив.

6. У червні 2024 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , подана її представником - адвокатом Мельником Я. Ю., на ухвалу Закарпатського апеляційного суду від 09 травня 2024 року, в якій скаржниця просить скасувати оскаржуване судове рішення повністю та ухвалити нове, яким заяву про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат задовольнити.

7. Обґрунтовуючи касаційну скаргу скаржниця вказує на те, що суд апеляційної інстанції виніс оскаржуване судове рішення з порушенням норми матеріального права та без застосування висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах викладеного у постановах Верховного Суду.

8. Крім того, в обґрунтування касаційної скарги скаржниця вказує на те, що розмір понесених нею витрат на правничу допомогу, яку надає адвокат Мельник Я. Ю. у справі на стадії апеляційної інстанції становить 34 563, 00 грн, з яких: вже сплачено та в подальшому буде сплачено обов`язкові платежі до державного бюджету України, взято участь в ознайомлені із матеріалами справи, аналіз актуальної судової практики та чинного законодавства України у даних правовідносинах, підготовкою процесуальних документів: пояснення, прибуття/від`їзд до суду апеляційної інстанції, очікування на судове засідання, що відповідає критеріям реальності і розумності та є співмірним.

9. Відповідно до пункту 3 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи мають право оскаржити у касаційному порядку, зокрема, ухвали суду апеляційної інстанції про відмову ухвалити додаткове рішення. Відповідно до частини другої цієї ж статті підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

10. Перевіривши доводи касаційної скарги та оскаржуване судове рішення, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для відкриття касаційного провадження в цій справі з огляду на таке.

11. Згідно з частиною четвертою статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

12. Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

13. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

14. Право на професійну правничу допомогу гарантовано статтею 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000, від 30 вересня 2009 року № 23?рп/2009.

15. Так, у рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо.

16. Згідно із статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

17. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

18. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Такий же правовий висновок зробила Велика Палата Верховного Суду у справі № 755/9215/15-ц у постанові від 19 лютого 2020 року.

19. Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

20. Також, у рішенні Європейського суду з прав людинивід 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

21. Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, звернула увагу не те, що: 1) при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін; 2) розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Разом із тим, чинне процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу; 3) саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог. Це виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

22. Відтак, з однієї сторони сторона має право заявляти витрати на правничу допомогу і надати відповідні докази та аргументацію, а інша сторона має право надавати свої заперечення як проти повного обсягу до стягнення витрат, так і заявити про зменшення таких витрат. Вимога про відшкодування витрат на правничу допомогу так і заперечення мають бути заявлені сторонами разом із першими процесуальними документами. При цьому на кожному етапі судового процесу (в кожній інстанції) заяви про витрати на правничу допомогу треба подавати по відповідній інстанції і з відповідною аргументацією, і якщо суд не розглянув цю заяву, необхідно звертатись по додаткове рішення.

23. Окрім цього, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

24. У постанові від 14 грудня 2023 № 27/55 (914/4078/21) Верховний Суд у складі Касаційного господарського суду сформульовані правові висновки, відповідно до яких розглядаючи заяву про компенсацію витрат на професійну правничу допомогу, суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах відомості щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі. Чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань. Чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами. Та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги.

25. Отже, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування у справі. Тому для підтвердження цих обставин обов`язково потрібно надати суду договір про надання правничої допомоги, документи, які свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, і оформлені у встановленому законом порядку (платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

26. Судом апеляційної інстанції встановлено, що не погоджуючись із заочним рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 10 квітня 2023 року, третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_3 , в інтересах якого діє адвокат Дьордь В. В. подав апеляційну скаргу, яка постановою Закарпатського апеляційного суду від 03 квітня 2024 року була залишена без задоволення, а заочне рішення Ужгородського міськрайонного суду від 10 квітня 2023 року залишено без змін. Представник ОСОБА_1 - адвокат Мельник Я. Ю. звернувся із заявою про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат, які просив стягнути із відповідачів на користь ОСОБА_1 за подання правничої допомоги адвокатом. Відповідачі по справі Управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Ужгородської міської ради та ОСОБА_2 заочне рішення Ужгородського міськрайонного суду від 10 квітня 2023 року не оскаржували і фактично погодилися із заявленими позовними вимогами ОСОБА_1 .

27. Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що оскільки, відповідачі не подавали апеляційної скарги на оскаржуване рішення і погодилися із заявленими позовними вимогами та висновками суду першої інстанції тому підстав для стягнення з них витрат на професійну правничу допомогу відповідно до статтей 137, 141 ЦПК України за розгляд апеляційної скарги третьої особи ОСОБА_3 судова колегія не вбачає.

28. Верховний Суд погоджується з наведеним та вважає що апеляційний суд дійшов правомірного висновку, що заява представника ОСОБА_1 - адвоката Мельника Я. Ю. про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат за надання професійної правничої допомоги не підлягає задоволенню шляхом їх стягнення з відповідачів, які судового рішення не оскаржували.

29. Посилання в касаційній скарзі на постанови Верховного Суду, які начебто не врахував суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні, Верховний суд не приймає до уваги, оскільки у розрізі фактичних обставин цієї справи, коли відповідачі судове рішення не оскаржували, вони є недоречним.

30. Отже доводи касаційної скарги не свідчать про застосування судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні норм права без урахування висновків щодо їх застосування у подібних правовідносинах, викладених в постановах Верховного Суду.

31. Аргументи скаржниці зводяться до її незгоди з установленими апеляційним судом обставинами справи і оцінкою доказів, що в силу вимог статті 400 ЦПК України не належить до повноважень суду касаційної інстанції.

32. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (частина перша статті 89 ЦПК України).

33. У постанові Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц (провадження № 14-446цс18) викладено правовий висновок про те, що встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Це передбачено статтями 77-80, 89, 367 ЦПК України, суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів.

34. Таким чином, враховуючи, що доводи касаційної скарги є необґрунтованими, правильне застосування норм права апеляційним судом є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, колегія суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження.

35. Виходячи з викладеного, колегія суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження.

Керуючись статтями 260, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі за заявою ОСОБА_4 про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про виділення частки майна в натурі та стягнення грошової компенсації за касаційною скаргою ОСОБА_4 , подану її представником ОСОБА_6 , на постанову Закарпатського апеляційного суду від 30 листопада 2023 року.

2. Копію ухвали та додані до касаційної скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді В. В. Пророк

Є. В. Петров

О. М. Ситнік