Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/2456/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.09.2024 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого - судді Леньо В.В., при секретарі - Казимірська Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Виноградів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору державний нотаріус Виноградівської державної нотаріальної контори, про визнання права власності,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору державний нотаріус Виноградівської державної нотаріальної контори, про визнання права власності.

Позов мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивача - ОСОБА_4 . Факт родинних відносин підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 22.02.2019 року.

Заповіт покійний не залишив. Відповідно до ч.2 ст.1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього кодексу. Позивач (як дружина) є спадкоємцем за законом першої черги.

На день смерті чоловіка позивача відповідно до довідки №02-22/4950 разом з ним проживали: дружина померлого - ОСОБА_1 (позивач по справі), дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , - відповідачі по справі.

Згідно положень ч.1 ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Покійному чоловіку позивача на праві приватної власності належала 1/3 житлової квартири в АДРЕСА_1 , житловий будинок в АДРЕСА_2 та транспортний засіб, а саме автомобіль марки ВА321070, реєстраційний номер НОМЕР_2 .

За прийняттям спадщини позивачка звернулася до Виноградівської державної нотаріальної контори. Однак у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно державний нотаріус ОСОБА_5 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом їй відмовила. Така ситуація була обумовлена тим, що по смерті чоловіка віднайти оригінали документованих матеріалів, які посвідчують належність майнових прав спадкодавцю, не вдалося (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на момент смерті перебувало при власнику, який як військовослужбовець загинув у ході бойових дій з відсічі збройної агресії російської федерації, обставини його втрати не відомі).

Пунктом 1 ч.2 ст.16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Відповідно до п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» саме у разі неможливості нотаріуса оформити право на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до положень п.3.3. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» за відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування.

Потреба такого способу захисту права власності як пред`явлення позову про його визнання виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не' підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється (п.37 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.12.2014 р. №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав».

Право власності спадкодавця на рухоме майно, а саме - автомобіль, підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , виданого 01.07.2020 року ТСЦ 2146, копію якого вдалося віднайти в архівних матеріалах страхової компанії, де було здійснено страхування цивільно-правової відповідальності померлого чоловіка позивача як власника наземного транспортного засобу.

Таким чином, позивач, який в порядку спадкування за законом успадкував спадкове майно, яке згідно положень закону належить йому з часу відкриття спадщини, не може реалізувати своє право на оформлення спадщини, від чого залежить можливість здійснення нею повноважень власника, тобто, володіння, користування та розпорядження спадковим майном, вважає, що є всі правові підстави звернутися до суду із позовом про визнання за нею права власності на вищевказане спадкове майно.

Сторони у судове засідання не з`явилися, подали зави про розгляд справи без їх участі.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.

Розглядаючи вказану справу в межах заявлених вимог та наданих сторонами доказів, суд приходить до переконання, що дані конкретні правовідносини врегульовані ЦК України.

У судовому засіданні належними доказами достовірно встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивачки - ОСОБА_4 , що стверджується свідоцтвом про смерть Серія НОМЕР_4 від 28.09.2023 року (а.с.8).

Родинні відносини позивачки з померлим ОСОБА_4 підтверджуються свідоцтвом про укладення шлюбу Серія НОМЕР_5 від 22.02.2019 року виданого повторно (а.с.7).

Родинні відносини відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з померлим ОСОБА_4 підтверджується свідоцтвами про народження НОМЕР_6 від 25.08.1992 року (а.с.17) та НОМЕР_7 від 10.04.2002 року (а.с.19).

До складу спадщини ввійшло наступне майно: 1/3 частина житлової квартири за адресою АДРЕСА_1 , житловий будинок в АДРЕСА_2 та автомобіль марки ВА321070, д.н.з. НОМЕР_2 .

Належність померлому ОСОБА_4 1/3 частини квартири по АДРЕСА_1 підтверджується довідкою КП "Виноградіське РБТІ" №346 від 13.04.2024 року (а.с.9).

За змістом довідки, виданої КП Виноградівське РБТІ від 13.04.2024 №347, даний будинок за адресою АДРЕСА_2 будівництвом завершений, правовстановлюючі документи на будинок не оформлено, рахується за ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.12).

Право власності спадкодавця на рухоме майно, а саме автомобіль марки ВА321070, реєстраційний номер НОМЕР_2 , підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , виданого 01.07.2020 року ТСЦ 2146.

Згідно довідки Виноградівської міської ради від 06.12.2023 року за відомостями відділу реєстрації місця проживання Виноградівської міської ради ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на день смерті, був зареєстрований за адресою АДРЕСА_3 . Станом на ІНФОРМАЦІЯ_1, на день смерті ОСОБА_4 , за адресою АДРЕСА_3 значилися зареєстрованими ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Інформація щодо реєстрації за вказаною адресою неповнолітніх та недієздатних осіб відсутня (а.с.20).

Позивачка спадщину прийняла, оскільки на час смерті проживала із спадкодавцем, що стверджується довідкою Виноградівської міської ради від 06.12.2023 року.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - повнолітні діти померлого претензій до спадкового майна не мають, про що подали заяви (а.с.38, 40).

Пунктом 1 ч.2 ст.16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Відповідно до п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» саме у разі неможливості нотаріуса оформити право на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до положень п.3.3. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» найпоширенішою причиною звернення особи до суду в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем.

Потреба такого способу захисту права власності як пред`явлення позову про його визнання виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється (п.37 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.12.2014 р. №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав».

Відповідно до ст.16 Цивільного кодексу України визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом.

Відповідно до ч.5 ст.1268 Цивільного кодексу України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Виходячи з вимог ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до приписів ст.41 Конституції України та п.2 ч.1 ст.3, ст.321 ЦК ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні.

Згідно положень п.9 ч.1 ст.27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності може бути проведена на підставі судового рішення щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

У відповідності до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвеціїї про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

В той же час, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, а також якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою (ст.344, ст.382 ч.2, ст.392 ЦК України).

Відповідно до п.37 постанови № 5 від 07.02.2014 року пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з урахуванням положень частини першої статті 15 статті 392 ЦК власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, до це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним Документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється.

Судом встановлено, що позивачка є спадкоємцем за законом першої черги після смерті чоловіка. Спадщину прийняла. Син та донька померлого - відповідачі по справі, претензій до спадкового майна не мають.

Належність спадкодавцю спадкового майна доведено належними та допустимими доказами.

За вказаних обставин позивачем на законних підставах набуто право власності на спадкове майно, тому позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 263, 264, 265 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_8 , мешканкою АДРЕСА_3 в порядку спадкування за законом право власності на:

- 1/3 частини житлової квартири за адресою АДРЕСА_1 ;

- житловий будинок з надвірними будівлями за адресою АДРЕСА_2 ;

- автомобіль марки ВА3 21070, 2003 року випуску, колір червоний, шасі НОМЕР_9 , седан-В, д.н.з. НОМЕР_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його прийняття безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

ГоловуючийВ. В. Леньо