Номер провадження 2/756/773/24
р і ш е н н я

іменем України

17 січня 2024 року Оболонський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Белоконної І.В.,

за участю секретаря - Погорелової В.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів, -

в с т а н о в и в:

Позивач через свого представника звернулась до суду з вищевказаним позовом до відповідача, а саме просила суд стягнути з відповідача на свою користь пеню за прострочення сплати аліментів за судовим наказом № 756/1289/20 від 10.02.2020 за період з 2020-2023 роки в сумі 62 510,70 грн.

Позов обґрунтовує тим, що судовим наказом Оболонського районного суду міста Києва № 756/1289/20 від 10.02.2020 вирішено стягувати щомісячно з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини від його доходу щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімум для дитини відповідного віку, починаючи з 27.01.2020 і до досягнення дитиною повноліття.

З 17.02.2023 судовий наказ Оболонського районного суду міста Києва № 756/1289/20 від 10.02.2020 перебуває на виконанні у Оболонському ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ).

Однак, через несплату аліментів станом на 01.07.2023 заборгованість ОСОБА_2 перед ОСОБА_1 становить 206 069,25 грн.

Тому, за розрахунками позивача загальна сума неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених відповідачем на її користь аліментів за кожен день прострочення за період з січня 2020 року по червень 2023 року становить 62 510,70 грн, у зв`язку з чим ОСОБА_1 вважає необхідним стягнути вказану заборгованість з пені по сплаті аліментів на її користь.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 03.10.2023 відкрито спрощене позовне провадження за вказаним позовом.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнавав та у задоволенні позову просив відмовити у повному обсязі з тих підстав, що про наявність виконавчого провадження його довіритель дізнався лише у червні 2023 року. До цього часу відповідач добровільно сплачував аліменти на користь позивача.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд доходить висновку, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити у повному обсязі з огляду на таке.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судовим наказом Оболонського районного суду міста Києва № 756/1289/20 від 10.02.2020 вирішено стягувати щомісячно з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини від його доходу щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімум для дитини відповідного віку, починаючи з 27.01.2020 і до досягнення дитиною повноліття.

15 лютого 2023 року позивач через свого представника звернулася до Оболонського ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) із заявою про примусове виконання вказаного вище судового наказу Оболонського районного суду міста Києва № 756/1289/20 від 10.02.2020.

17 лютого 2023 року на підставі зазначеної заяви представника позивача державним виконавцем Оболонського ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) відкрито виконавче провадження № 71069247.

Як убачається з розрахунку заборгованості зі сплати аліментів Оболонського ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) від 23.06.2023, у відповідача перед позивачем була наявна заборгованість у розмірі 200 732,50 грн.

Проте, згідно матеріалів виконавчого провадження № 71069247 установлено, що станом на 23.06.2023 відповідачу не було відомо про наявність судового наказу Оболонського районного суду міста Києва № 756/1289/20 від 10.02.2020 та відповідно про примусове стягнення з нього грошових коштів.

05 липня 2023 року відповідач звернувся до державного виконавця Оболонського ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) із заявою про перерахунок заборгованості, оскільки про наявність виконавчого провадження № 71069247 він дізнався лише у червні 2023 року, а до цього сплачував аліменти на користь позивача в добровільному порядку.

Як убачається з перерахунку заборгованості зі сплати аліментів Оболонського ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) від 17.07.2023, у відповідача перед позивачем залишилася заборгованість у розмірі 184 559,25 грн.

Згідно звітів про здійсненні відрахування та виплати, що містяться в матеріалах виконавчого провадження № 71069247, починаючи з липня 2023 року та станом на день розгляду справи з відповідача на користь позивача державним виконавцем щомісячно стягуються аліменти за судовим наказом № 756/1289/20 від 10.02.2020 у розмірі 50% відсотків від його доходу.

Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За змістом ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України, неустойка (пеня) це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки.

За приписами ч. 1, 2 ст. 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. У разі застосування до особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, заходів, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження», максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження». Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Як роз`яснено в абзаці 1 п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року, передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками.

За ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

При цьому, матеріали справи не містять жодного належного та допустимого доказу на підтвердження ухилення ОСОБА_2 від сплати аліментів та сплати заборгованості по аліментах, оскільки стягувачем виконавчий документ на виконання пред`явлено лише через 3 роки після його винесення, а про наявність виконавчого документа відповідач дізнався лише у червні 2023 року, після чого почав щомісячно та у повному обсязі сплачувати аліменти. Відтак, стверджувати про те, що заборгованість утворилась з вини ОСОБА_2 у суду підстав немає.

На підставі зазначеного, у задоволенні позову суд уважає необхідним відмовити.

Керуючись ст. 5, 12-13, 76, 80, 81, 263-265 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

У задоволенні позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 23 січня 2024 року.

Суддя,- І.В. Белоконна