Справа № 545/4350/23
Провадження № 2/545/596/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.02.2024 суддя Полтавського районного суду Полтавської області Стрюк Л.І., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання неповнолітньої дитини,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом обґрунтовуючи свої вимоги тим, що шлюб, який був укладений 26.08.2015 та зареєстрований у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції за актовим записом №1217, розпався і зберегти його неможливо. Від шлюбу мають неповнолітнього сина, який проживає разом з позивачем без реєстрації за адресою: с. Розсошенці Полтавського району Полтавської області.

Просив шлюб розірвати та визначити місце проживання дитини з батьком за адресою: с. Розсошенці Полтавського району Полтавської області.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні перевірити належність справ до їх юрисдикції та підсудності.

Так, за загальним правилом підсудності, визначеному у ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Згідно з відповіді №435527 від 05.02.2024 з Єдиного державного демографічного реєстру ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що за межами територіальної юрисдикції Полтавського районного суду Полтавської області.

Разом з тим, відповідно до ч.2 ст.28 ЦПК України позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

Стаття 28 ЦПК України встановлює правила підсудності справ за вибором позивача, яку ще називають альтернативною підсудністю. Альтернативною називають підсудність, за якою декілька судів є компетентними розглянути справу. Не виключаючи можливість звернення особи до суду за правилами загальної підсудності (за місцем реєстрації, проживання або перебування відповідача), вона встановлює можливість звертатися до іншого або інших судів, тобто встановлює альтернативу - можливість для позивача обрати один із двох чи більше судів.

Альтернативна підсудність є пільговою, вона встановлена для невеликої категорії справ, які мають особливо важливе значення для громадян. Специфіка цього виду підсудності полягає в тому, що в залежності від характеру матеріальних правовідносин та предмету спору, особистих обставин позивач може обирати серед двох, трьох чи більшої кількості судів, які будуть компетентними розглянути таку справу.

Отже, право обирати суд, до якого бажає звернутися особа, належить виключно цій особі.

Звертаючись до Полтавського районного суду Полтавської області позивач зазначає, що оскільки місцем його проживання разом з неповнолітнім сином без реєстрації є АДРЕСА_2 , то справа підсудна Полтавському районному суду Полтавської області.

Проте у статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»(далі Закон) визначено, що реєстрація - це внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Закон надає визначення термінів «місце проживання» та «місце перебування».

Так, місце перебування - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини.

Слід зазначити, що місце перебування фізичної особи визначається як фактичне, юридичним воно стає лише після внесення даних про нього до реєстру.

У зв`язку з прийняттям Урядом 7 лютого 2022 року постанови № 265 «Деякі питання декларування і реєстрації місця проживання та ведення реєстрів територіальних громад», втратила чинність постанова Кабінету Міністрів України від 2 березня 2016 року № 207 «Про затвердження Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру». Так, зокрема, довідка про реєстрацію місця проживання особи, а також довідка про зняття з реєстрації місця проживання, форми яких були наведені у додатках 13, 16, відповідно, до Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 2 березня 2016 року № 207, також втратили чинність.

На теперішній час документом, що підтверджує відомості про місце проживання (перебування) особи або інформацію про відсутність таких відомостей на дату та час його формування, є витяг із реєстру територіальної громади. Згідно абзацу 2 пункту 1 статті Закону України "Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні" витяг з реєстру територіальної громади - документ у паперовій або електронній формі, що підтверджує відомості про місце проживання (перебування) особи або інформацію про відсутність таких відомостей на дату та час формування витягу.

Відповідно до Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» від 05.11.2021 фізична особа повинна зареєструвати своє місце проживання ( перебування) протягом 30 днів.

Відповідно до витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання зареєстрованим місцем проживання позивача є АДРЕСА_3 ).

У зв`язку з чим долучена до матеріалів позову копія акту про встановлення факту проживання від 09.11.2023 не є належним та достовірним доказом, який би підтверджував факт реєстрації місця проживання (перебування) позивача на території Полтавського району Полтавської області.

Відомості про те, що позивач в установленому законом порядку зареєстрував своє місце проживання/перебування на території Полтавського району відсутні в матеріалах позову.

Згідно з нормами Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, Закону України «Про виконання рішень, застосування практики Європейського суду з прав людини» інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у п. 1 ст. 6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 Цивільного процесуального кодексу України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Зважаючи на те, що при подачі позову до суду порушені правила підсудності, суд приходить до висновку про передачу матеріалів позовної заяви за територіальною підсудністю до Київського районного суду м. Полтава за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання позивача.

Дотриманням судами процесуальних норм інституту підсудності означає дотримання положення п. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яке гарантує, що кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

За викладених обставин, керуючись ст. ст. 19, 27, 28, 31, 260, 353 ЦПК України,

У Х В А Л И Л А :

Матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання неповнолітньої дитини - передати на розгляд до Київського районного суду м. Полтави за підсудністю.

Спір про підсудність справи між судами не допускається.

Копію ухвали направити позивачу для відома.

Ухвалу може бути оскаржено безпосередньо до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: Л. І. Стрюк