Справа № 461/3972/24
Провадження № 6/461/375/24
УХВАЛА

Іменем України

05.09.2024 м. Львів

Галицький районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Зубачик Н.Б.,

секретаря судових засідань Панасюк А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові заяву ОСОБА_1 про розстрочення виконання рішення суду від 23.07.2024 у цивільній справі №461/3972/24 за позовом Акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, у якій просить суд розстрочити виконання рішення Галицького районного суду м.Львова від 23.07.2024 про стягнення з неї на користь банку заборгованості за кредитним договором на загальну суму 82136,69 грн., на 12 місяців, рівними платежами від стягнутої суми, зі сплатою кожного місяця - по 6844,73 грн.

В обґрунтування заяви про розстрочення виконання рішення суду заявник покликається на те, що вона не отримує доходів, оскільки з серпня 2022 року вона не працює. Заявник повідомила, що на даний час вона проходить діагностику та лікування правосторонньої пневмонії, на що також змушена витрачати грошові кошти. ОСОБА_1 зазначила, що планує погасити заборгованість за рішенням суду добровільно, однак у зв`язку з відсутністю у неї грошових коштів, рухомого та нерухомого майна, а також у зв`язку із перебуванням на її утриманні двох дітей, не може сплатити суму заборгованості одразу. Просить заяву задоволити.

03.09.2024 представник Акціонерного товариства «Ідея Банк» Лубоцька Н.І. подала письмові заперечення щодо розстрочення виконання рішення суду, у яких зазначила, що у заяві ОСОБА_1 не зазначено підстав, які істотно могли б ускладнювати виконання рішення суду. представник стверджує, що сам факт неспроможності підшукати роботу та обмеженість у фінансових ресурсах не може бути належним доказом без належного підтвердження вище наведеного. ОСОБА_2 зазначила, що підписуючи кредитний договір, ОСОБА_1 повинна була розуміти, що вона бере на себе кредитні зобов`язання на весь час дії кредитного договору. Просить відмовити у задоволенні заяви.

Заявник в судове засідання не з`явилася, однак у заяві просила суд проводити розгляд справи без її участі.

Представник Акціонерного товариства «Ідея Банк» в судове засідання не з`явилася, однак про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.

Неявка учасників справи не є перешкодою для вирішення питання про розстрочення виконання судового рішення, та за відсутності сторін заяву розглянуто в порядку ст.247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали заяви, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що рішенням Галицького районного суду м. Львова від 23 липня 2024 року у справі №461/3972/24позов Акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» заборгованість за Генеральним кредитним договором №ГКД-545727.1 від 31.08.2020 в розмірі 80085 грн. 02 коп. та сплачений судовий збір в розмірі 2051 грн. 67 коп. В іншій частині позовних вимог відмовити.

Згідно із ст.129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ч.1 ст.435 ЦПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Згідно із ч.3 ст.435 ЦПК України, підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Відповідно до ч.4 ст.435 ЦПК України, вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; щодо фізичної особи тяжке захворювання її самої чи членів її сім`ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Згідно із ч.5 ст.435 ЦПК України, розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Таким чином, розстрочка виконання рішення суду може бути надана у виняткових випадках, що обумовлюють об`єктивні ускладнення при виконанні судового рішення або наявність яких робить його виконання неможливим.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.10 постанови від 26.12.2003 №14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», задоволення заяви про розстрочку виконання рішення суду можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи із особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення суду (хвороба боржника або членів його сім`ї, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах" від 25.09.2015 №8 встановлено, що судам при вирішенні питання про розстрочку виконання рішення суду слід враховувати те, що розстрочкою виконання рішення є встановлення періоду, протягом якого рішення суду виконається частинами з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частини мають визначатись судом. Це стосується виконанням рішення суду щодо предметів, які діляться (грошей, майна тощо). Суди, задовольняючи заяви про розстрочку та відстрочку виконання рішень, не враховують, що матеріальний стан боржника не є безумовною підставою для невиконання судових рішень, які набрали законної сили, та не є обставиною, що утруднює виконання рішень суду.

У постанові Верховного Суду від 27.02.2019 у справі № 796/43/2018 зазначено, що підставою для застосування ст.435 ЦПК України і ст.33 Закону України «Про виконавче провадження» є виняткові обставини, які перешкоджають належному виконанню рішення суду, ускладнюють його виконання або роблять неможливим. Вирішуючи питання щодо можливості відстрочення чи розстрочення виконання рішення, суд повинен враховувати майнові інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини кожної сторони у виникненні спору та інші обставини. Матеріальний стан боржника не є безумовною підставою для розстрочення чи відстрочення виконання рішення суду і підлягає оцінці у сукупності з іншими фактичними обставинами.

Такі обставини повинні виникнути після ухвалення судового рішення та мають бути об`єктивними та такими, що не залежать від волі сторін.

Підстави, які зумовлюють необхідність відстрочки виконання рішення, мають оціночний характер, так як законодавцем не надано його вичерпного переліку.

За правилом ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами ст.10, 81 ЦПК України саме заявник зобов`язаний довести зазначений предмет доказування, тобто виняткові підстави для розстрочення виконання судового рішення.

Посилання заявника на складне матеріальне становище та її хворобу, враховуючи ступінь вини відповідача у виникненні спору, не свідчать про винятковість причин невиконання рішення суду, а тому не можуть бути підставою для розстрочення виконання рішення суду.

Суд зазначає, що заявником не долучено до матеріалів справи належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт неспроможності нею підшукати роботу та працевлаштуватись, а медичні документи, долучені до заяви, свідчать про проходження нею медичного обстеження, а не наявності в неї тяжкого захворювання.

Тобто, заявником не надано суду належних доказів, виникнення виключних обставин у розумінні ст.435 ЦПК України, які б давали підстави для розстрочення виконання рішення суду.

Суд звертає увагу, що норми чинного законодавства допускають розстрочення виконання рішення лише у виняткових випадках. Безпідставне розстрочення виконання рішення суду підриває правовий принцип своєчасного та повного виконання судового рішення у цивільній справі, що являється складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року.

З огляду на зазначене суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для розстрочення виконання рішення суду, що є підставою для відмови в задоволенні заяви.

Керуючись ст.ст.259, 260, 261, 352, 353, 432 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

у задоволенні заяви ОСОБА_1 про розстрочення виконання рішення суду від 23.07.2024 у цивільній справі №461/3972/24 за позовом Акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів, з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвали, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Зубачик Н.Б.