Справа № 346/5787/23
Провадження № 2/346/273/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2024 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі : судді Васильковського В.В.,

за участю секретаря Максим`юк М.А..,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Коломиї в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні нерухомим майном шляхом виселення ,-

В С Т А Н О В И В :

І. Стислий виклад позицій сторін.

09.10.2023 року представник позивача ОСОБА_1 адвокат Бежук С.М. звернувшись до суду із даним позовом, посилається на те, що позивачка перебувала у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_2 . Через сімейні незгоди, різні характери та погляди на життя та постійне зловживання алкоголем відповідачем сторони по справі припинили спільне проживання та ведення господарства. Рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 17.11.2022 року шлюб між ними розірвано. Після розірвання шлюбу його довірителька - ОСОБА_1 прізвище не змінювала. До розірвання шлюбу позивачка разом з відповідачем та двома доньками, які на даний час є повнолітніми, проживала в будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Власницею будинку за вищевказаною адресою є ОСОБА_1 .. Згідно договору дарування житлового будинку посвідченого 28.01.2014 державним нотаріусом Першої Коломийської районної нотаріальної контори Петрук О.Л. будинок був подарований позивачці її матір`ю - ОСОБА_3 . Будинок знаходиться на земельній ділянці загальною площею 0,2217 га. Право власності позивачки на земельну ділянку підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 16.04.2015 та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 16.04.І015. На даний час ОСОБА_1 перебуває за кордоном. Колишній чоловік його довірительки ОСОБА_2 продовжує проживати в даному житловому будинку, за вищевказаною адресою, не зважаючи на прохання позивачки виселитися з будинку, який належить на праві власності. ОСОБА_1 планує повертатися на Україну у свій власний будинок, хоче влаштовувати своє особисте життя, проте колишній чоловік ОСОБА_2 постійно зловживає алкогольними напоями та погрожує їй. Подальше перебування відповідача у будинку є неможливим, оскільки він складається лише з двох житлових кімнат, однією з яких користується дочка позивачки ОСОБА_4 , а в іншій вона не може проживати з відповідачем, оскільки вони не є подружжям, що, у свою чергу, перешкоджає їй володіти і користуватися власним майном. Крім того в будинку зареєстровані сестра та двоє племінників позивачки, які також періодично проживають в будинку. Відповідач не бере жодної участі в утриманні будинку. Всі комунальні послуги оплачуються за рахунок позивачки. Підставою для виселення відповідача є те, що останній не маючи права власності та навіть не будучи зареєстрованим у спірному житлі, чинить позивачці перешкоди у користуванні її нерухомим майном. Отож, оскільки відповідач не бажає у добровільному порядку виселитись із спірного житла, ці обставини спонукали ОСОБА_1 звернутися до суду з позовом про усунення перешкод в користуванні майном, шляхом виселення відповідача із спірного житлового будинку та його звільнення. Тому просить суд постановити рішення, яким усунути перешкоди у здійсненні права користування майном шляхом виселення ОСОБА_2 , із належного на праві приватної власності ОСОБА_1 , житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач правом на подання відзиву не скористався.

ІІ. Процесуальні дії у справі

Ухвалою Коломийського міськрайонного суду від 12.10.2023 року відкрито загальне позовне провадження по даній справ.

Суд ухвалив розглядати справу у заочному порядку.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

ІІІ. Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, відповідно що згідно договору дарування житлового будинку, посвідченого 28.01.2014 року державним нотаріусом Першої Коломийської районної державної нотаріальної контори Петрук О.Л. за реєстровим номером № 58, позивачці ОСОБА_1 ОСОБА_5 передала у дар житловий будинок, що розташований по АДРЕСА_1 . (а.с. 8) та копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності індексний номер: 16869575 від 28.01.2014 (а.с. 9) розмір частки: 1/1.

Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі який розірвано заочним рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області №3469/3767/22 від 17.11.2022 р. (а.с.7).

Відповідно до копії рішення Княждвірської сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області № 781 від 30.04.2014 року Вирішили: Передати у власність гр. ОСОБА_1 земельну ділянку загальною площею - 0,2217 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд яка розташована в АДРЕСА_1 загальною площею 0,2217 га. з кадастровим номером 01 004 0050 (а.с.10).

Згідно копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно від16.04.2015 індексний номер: 36334854 Відомості про об`єкт нерухомого майна Обєкт нерухомого майна: земельна ділянка,Адреса об`єкта: АДРЕСА_1 . Кадастровий номер: :01:004:0050. Цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), Площа: 0,2217 га.. Відомості про право власності Форма власності: приватна, Розмір частки: 1, Власник: ОСОБА_1 . (а.с.11) та копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності Індексний номер: 36334898 від 16.04.2015 (а.с. 12).

Згідно до копії довідки про склад сімї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку, осіб № 328 від 21.09.2023р., яка видана старостою Княждвірського старостинського округу Печеніжинської селищної ради ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 жительці АДРЕСА_2 про те, що у житловому будинку у АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_4 , дочка, ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_3 , сестра, ІНФОРМАЦІЯ_3 ; ОСОБА_6 , племінник, 28.05.2001; ОСОБА_7 , племінниця, 06.11.2005 (а.с. 13).

Позивачем здійснюються оплата житлово-комунальних послуг відповідно до розрахункової книги за електричну енергію (а.с. 14-16) розрахункової книги про оплату за використання природного газу (а.с. 17-18).

ІV. Норми права, якими регулюються правовідносини сторін.

Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

При цьому використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

Аналогічні положення містяться й у статті 319 ЦК України.

Власність не тільки надає переваги тим, хто її має, а й покладає на них певні обов`язки. Це конституційне положення пов`язане з принципом поєднання інтересів власника, суспільства та інших власників і користувачів об`єктами власності. Власність зобов`язує власника використовувати свою власність не тільки у своїх інтересах, а й поважати інтереси інших людей, всього суспільства. Держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання та гарантує їм рівність перед законом. Порушення прав власників з боку держави, громадянина чи юридичної особи зумовлює настання відповідних правових наслідків.

Громадяни користуються рівними умовами захисту права власності. Володіння майном вважається правомірним, якщо інше не буде встановлено судом. Власник може вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч ці порушення і не призвели до позбавлення володіння майном, а також вимагати відшкодування завданих цим збитків.

Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Але, здійснюючи свої права, власник зобов`язаний не порушувати права, свободи, гідність та охоронювані законом інтереси громадян, суспільства, не завдавати шкоди навколишньому середовищу, не погіршувати природну якість землі, води, інших об`єктів природи. Під час здійснення своїх прав і виконання обов`язків власник зобов`язаний додержуватись моральних засад суспільства.

Відповідно до частини другої статті 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

За змістом статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Підставами для захисту права власності або права користування нерухомим майном у судовому порядку, є наявність підтвердженого належними доказами права особи (власності або користування) щодо нерухомого майна, а також підтверджений належними доказами факт порушення цього права.

Згідно із частиною четвертою статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Аналогічний висновок зроблений Верховним Судом у складі колегії суддів Другої цивільної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 16 січня 2019 року в справі № 243/7004/17-ц (провадження № 61-25371св18).

Також у постанові від 16 листопада 2016 року у справі № 6-709цс16, Верховний Суд України вказав, що стаття 391 ЦК України визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.

Відповідно до статті 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Відповідно до частини другої статті 156 ЖК України за згодою власника будинку (квартири) член його сім`ї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сім`ї. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей згоди власника не потрібно. Аналогічну норму містить також статті 405 ЦК України.

V.Оцінка суду

Суд, з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони підтверджуються, доходить висновку, що позов слід задовільнити з наступних підстав.

Суд вважає, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і не ведуть з ним спільне господарство, усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, з позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.

Представником позивача належними доказами доведено що вона є власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 тому у неї наявне право вимагати усунення перешкод у здійсненні права власності на неї.

Як вбачається із матеріалів справи відповідач не зареєстрований у спірному житлі, а зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , що стверджується письмовою відповіддю №7996 від 17.10.2023 Відділом обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання в Івано-Франківській області (а.с. 29) та відповідно з Єдиного державного демографічного реєстру № 265525 від (а.с.29).

На підставі наведеного, відповідно до ст. ст. 319, 386, 391 ЦК України, керуючись 12, 13, 81, 82, 89, , 259, 263-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов задовільнити.

Усунути перешкоди у здійсненні права користування майном шляхом виселення ОСОБА_2 , із належного на праві приватної власності ОСОБА_1 , житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрованої: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрованого: АДРЕСА_3 .

Суддя: Васильковський В. В.