Справа №545/3428/23
Провадження №2-з/752/46/24
УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

23 січня 2024 року м. Київ

Суддя Голосіївського районного суду міста Києва Кордюкова Ж.І., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Сенс Банк», третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович, приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Скрипник Володимир Леонідович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, та стягнення безпідставно набутих коштів за виконавчим написом,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду знаходиться вищезазначена цивільна справа.

25.12.2023 у справі було відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

17.01.2024 до суду за допомогою модуля Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд» надійшла заява адвоката Урсаленка Богдана Олександровича в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення позову, в якій позивач просить забезпечити позов шляхом заборони стягнення коштів в межах виконавчого провадження НОМЕР_1 від 01.10.2021 та шляхом зняття арешту з рахунків позивача. В межах вказаного виконавчого провадження на підставі оспорюваного виконавчого напису від 30.08.2021 №25175 приватним виконавцем було неодноразово стягнуто кошти з рахунків позивача, внаслідок чого позивач позбавлений можливістю користуватися власними коштами.

Зазначає, що своєчасне невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити захист чи зробити взагалі неможливим виконання рішення суду, чим порушить права і законні інтереси позивача, оскільки майно позивача буде відчужено. Заява про вжиття заходів забезпечення позову безпосередньо спрямована на зупинення стягнення на підставі оспорюваного виконавчого напису, внаслідок чого відсутні підстави для застосування зустрічного забезпечення, а вжиття заходів забезпечення позову не буде нести жодних збитків для відповідача.

Просив застосувати заходи забезпечення позову та задовольнити заяву.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства «Сенс Банк», третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович, приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Скрипник Володимир Леонідович про визнання виконавчого напису від 30.08.2021 №25175 таким, що не підлягає виконанню, та стягнення безпідставно набутих коштів за виконавчим написом.

01.10.2021 приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Скрипник В.Л. відкрив виконавче провадження НОМЕР_1 щодо примусового виконання оспорюваного виконавчого напису.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб;

1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави;

2) забороною вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання;

5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту;

6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з частиною третьою статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Під забезпеченням позову необхідно розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням, і його суть полягає в тому, що таке обмеження захищає законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може спричинити неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає рівною мірою інтереси як позивача, так і відповідача.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а має на меті лише запобігти ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

У разі вжиття заходів забезпечення позову повинна бути наявність зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі №381/4019/18, провадження № 14-729цс19, зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. […] Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. […] Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, позивач ОСОБА_1 зазначив щодо необхідності забезпечення його позову шляхом заборони стягнення коштів в межах виконавчого провадження НОМЕР_1 від 01.10.2021 та шляхом зняття арешту з рахунків позивача.

Як вбачається із матеріалів справи, у справі відсутні відомості на підтвердження фактів стягнення коштів з позивача ОСОБА_1 в межах виконавчого провадження НОМЕР_1 та накладення арешту на його рахунки.

Позивачем та його представником до позову та заяви про забезпечення позову додано лише копію постанови приватного виконавця про відкриття виконавчого провадження НОМЕР_1 на підставі виконавчого напису від 30.08.2021 №25175. Вказаний виконавчий напис оспорюється позивачем.

Предметом позову у вказаній справі є визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, та стягнення з відповідача безпідставно набутих коштів за вказаним виконавчим написом, а заявлені позивачем заходи забезпечення позову у вигляді заборони стягнення коштів та зняття арешту з рахунків в рамках виконавчого провадження за оспорюваним виконавчим написом взаємопов`язані з предметом спору.

Крім того, наявність виконавчого документа про звернення стягнення на стадії виконання, безсумнівно може призвести до стягнення коштів в межах здійснення приватним виконавцем покладених на нього повноважень.

Отже, суд дійшов висновку про те, що між сторонами існує спір, невжиття відповідних заходів забезпечення позову може призвести до ускладнення виконання можливого рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Водночас суд звертає увагу, що забезпечення позову направлено на охорону матеріально-правових інтересів позивача та не має наслідком обмеження прав відповідача чи третіх осіб та носить тимчасовий характер.

Також враховуючи види забезпечення позову, визначені статтею 150 ЦПК України, суд вважає, що вжиття заходів забезпечення позову, визначених позивачем у заяві, суперечитиме вимогам ст. 150 ЦПК України, оскільки не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.

Порядок зняття арешту визначений нормами Закону України «Про виконавче провадження» та в окремих випадках розділом VII ЦПК України, та забезпечивши позов в такий спосіб, суд по суті вийде за межі підстав забезпечення позову, передбачених ЦПК України, що є неприпустимим.

Таким чином, суд не вбачає підстав для заборони стягнення коштів та зняття арешту з рахунків позивача, оскільки в силу положень ч. 3 ст. 150 ЦПК України такі процесуальні дії не є заходом забезпечення позову ОСОБА_1 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, та стягнення безпідставно набутих коштів за виконавчим написом, внаслідок чого є виходом за межі заявлених ОСОБА_1 позовних вимог, оскільки не передбачено повноважень суду, в межах вирішення заяви про забезпечення позову, приймати рішення щодо заборони стягнення коштів та/або зняття арешту з банківських рахунків, який накладений постановою приватного виконавця.

Зняття арешту здійснюється приватним виконавцем відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» на підставі поданих боржником документів, підтверджуючих, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення. Також арешт може бути знятий судом у порядку оскарження відмови приватного виконавця зняти арешт з коштів, призначених для виплати заробітної плати у порядку, визначеному розділом VII ЦПК України.

Враховуючи наведене, суд доходить висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову, оскільки позивачем не обраний відповідний спосіб забезпечення позову відповідно до вимог ст. 150 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 149-153, 258-261, 353-355 ЦПК України суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Ж. І. Кордюкова