ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/71/24 Справа № 428/9986/21 Суддя у 1-й інстанції - Бароніна Д.Б. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2024 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Бондар Я.М.,

суддів Зубакової В.П., Тимченко О.О.

секретар судового засідання Гладиш К.І.

сторони справи

позивач ОСОБА_1

відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, без участі учасників справи, апеляційну скаргу відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області на рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 05 січня 2022 року, ухваленого суддею Бароніним Д.В. у м.Сєвєродонецьк Луганської області, повний текст судового рішення складено 05 січня 2022 року,

УСТАНОВИВ

Представник ОСОБА_1 звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про стягнення грошових коштів, набутих у порядку спадкування, визнання протиправними дій щодо визначення розміру недоотриманої пенсії та зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування вимог вказано, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у м.Кадіївка померла бабуся позивача ОСОБА_2 , яка за життя тривалий час не отримувала пенсію. На запит нотаріуса відповідачем надана відповідь, що недоотриманою є пенсія за період з 09.02.2019 по 30.08.2020 у сумі 117 963,30 грн. Отримавши свідоцтво про право на спадщину за законом, позивач звернувся до відповідача, але отримав лише 114 547,14 грн. Недоплаченою згідно свідоцтва про право на спадщину залишилася сума в розмірі 3416,16 грн. Крім того, виплата пенсії померлій була призупинена ще з 01.03.2016, а тому відповідач протиправно не надав нотаріусу відомості про розмір невиплаченої пенсії за період з 01.03.2016 по 09.02.2018.

Враховуючи викладене, представник позивача просив визнати протиправними дії відповідача щодо визначення розміру недоотриманої пенсії померлої ОСОБА_2 в межах трьох років з дати звернення нотаріуса із запитом про розмір недоотриманої пенсії померлої, стягнути з відповідача на його користь недоотриману пенсію, яка залишилася після померлої ОСОБА_2 , зобов`язати відповідача сформувати та направити до приватного нотаріуса Скиби Тетяни Володимирівни для включення до складу спадщини відповідної довідки із врахуванням усієї суми недоотриманої індексації за час життя та стягнути з відповідача недоотриману пенсію згідно свідоцтва про право на спадщину в сумі 3416,16 грн.

Рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 05 січня 2022 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені частково.

Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області на користь ОСОБА_1 недоотриману суму пенсії, яка увійшла до складу спадщини після смерті ОСОБА_2 в розмірі 3416 (три тисячі чотириста шістнадцять) грн. 16 коп.

Відмовлено у задоволенні іншої частини позовних вимог.

Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області на користь ОСОБА_1 суму судових витрат в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп.

В апеляційній скарзі Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області, посилаючись на незаконність оскаржуваного судового рішення, ухваленого з порушенням норм матеріального права, просить його скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким відмовити ОСОБА_1 в задоволенні йогої позовних вимог в повному обсязі.

При цьому скаржник зазначає, що ОСОБА_2 за її заявою від 29.09.2014 було взято на облік в Управлінні як внутрішньо переміщенe особe. Пенсія ОСОБА_2 нараховувалась та виплачувалась по 29.02.2016, та з 01.03.2016 виплату пенсії було призупинено у зв`язку з надходженням інформації від уповноваженого органу, що ОСОБА_2 залишила територію України та тривалий час не повертається, що зумовило необхідність підтвердження факту її проживання на території України. Вказує, що з 25.03.2016 по 19.08.2020 за час свого життя ОСОБА_2 , виявляючи байдужість до своїх прав, з заявою про поновлення виплати пенсії, згідно Порядку №22-1 або із заявою про роз`яснення причин припинення виплати пенсії до органів Пенсійного фонду України не зверталася, як і не оскаржила у встановленому законом порядку дії Пенсійного фонду України щодо не нарахування та невиплати їй пенсії, тобто за життя не виявила бажання на те, щоб відновити нарахування пенсії, фактично нею не вчинено всіх законодавчо встановлених дій для реалізації права на отримання пенсійних виплат.

Відповідач зазначає, що за отриманням недоотриманої пенсії померлої ОСОБА_2 із заявою та пакетом документів звернувся представник позивача 11.03.2021 та надав свідоцтво про право на спадщину за законом, яка складається з недоотриманої пенсії, що складає 117 963,30 грн. Вказує, що розрахунок недоотриманої пенсії ОСОБА_2 проведено, враховуючи вимоги ст.46 Закону №1058 ІV, а саме, не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, тобто з 10.03.2018 по 31.08.2020 у розмірі 114 547,14 грн. Відповідач вважає, що позивачу неодержана пенсія виплачена у повному обсязі, згідно чинного законодавства.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Неявка осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце судового розгляду справи являється їх волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав, тому не може бути перешкодою для розгляду судом апеляційної інстанції питання по суті.

Виходячи з вимог п.11 частини 3 статті 2 ЦПК України щодо неприпустимості зловживання сторонами своїми процесуальними правами, статті 371 ЦПК України щодо строку розгляду апеляційної скарги, а також зважаючи на вимоги ч.2 ст.372 ЦПК України, колегія суддів визнала неявку сторін в судове засідання такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Заслухавши суддю доповідача, перевіривши законність і обгрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, заявлених позовних вимог, за наявними у справі матеріалами, колегія суддів вважає, що апеляцйна скарга сторнони відповідача не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва смерть серії НОМЕР_1 , виданого 25.09.2020 Холодногірським районним у місті Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Харків), ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у м.Кадіївка Луганської області, про що 25.09.2020 складено відповідний актовий запис №65.

З копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.03.2021, виданого приватним нотаріусом та зареєстрованого в реєстрі за №290, вбачається, що спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 є її онук, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Спадщина, на яку видано свідоцтво, складається з недоотриманої пенсії у розмірі 117 963,30 грн., належність якої померлій підтверджується листом Управління Пенсійного фонду України в місті Лисичанськ Луганської області від 15.02.2021 №1211-02-8/1506.

Згідно копії відповіді Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області від 26.08.2021, виплату пенсії ОСОБА_2 з 01.03.2016 було призупинено у зв`язку з тривалою відсутністю на підконтрольній українській владі території.

Листом від 15.02.2021 №1211-02-08/1508 управлінням надано відповідь приватному нотаріусу Харківського міського нотаріального округу Скиба Т.В. про розмір недоотриманої пенсії ОСОБА_2 за період з 09.02.2018 по 31.08.2020. Також у відповіді було зазначено, що розмір виплати недоотриманої пенсії може бути зменшено в залежності від дати звернення особи, яка має право на отримання даної виплати згідно свідоцтва про право на спадщину. Недоотримана пенсія була виплачена позивачу як спадкоємцю на розрахунковий рахунок АТ «Ощадбанк» за період з 10.03.2018 по 31.08.2020.

Згідно копії заяви від 29.09.2014, ОСОБА_2 зверталася за переведенням пенсійної справи з м.Стаханов до Управління ПФУ в м.Лисичанську Луганської області.

Як вбачається з копій розпорядження УПФУ в м.Лисичанську №822419 від 11.02.2021 та протоколу призначених і нарахованих пенсій за період з 01.02.2016 по 31.08.2020, ОСОБА_2 призначено та нараховано пенсію щомісячно з 01.03.2016 у розмірі 1776,18 грн., з 01.05.2016 у розмірі 1776,18 грн., з 01.12.2016 у розмірі 1776,18 грн., з 01.05.2017 у розмірі 1776,18 грн., з 01.10.2017 у розмірі 3400,49 грн., з 01.12.2017 у розмірі 3400,49 грн., з 01.01.2018 у розмірі 3400,49 грн., з 01.04.2018 у розмірі 3400,49 грн, з 01.07.2018 у розмірі 3400,49 грн., з 01.12.2018 у розмірі 3407,69 грн., з 01.03.2019 у розмірі 3934,99 грн., з 01.07.2019 у розмірі 3945,71 грн., з 01.12.2019 у розмірі 3957,55 грн., з 01.05.2020 у розмірі 4356,74 грн., з 01.07.2020 у розмірі 4368,58 грн.

Суд першої інстанції частково задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 , виходив з того, що у спірних правовідносинах відповідач незаконно перешкоджає реалізації прав позивача як спадкоємця на отримання всього належного йому спадкового майна за свідоцтвом про право на спадщину, тому позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача недоплаченої згідно свідоцтва про право на спадщину пенсії в розмірі 3416 грн. 16 коп. підлягають задоволенню.

Відмовляючи позивачеві у задоволенні позовної вимоги про зобов`язання відповідача сформувати та направити до приватного нотаріуса довідку із урахуванням всієї суми недоотриманої пенсії, суд першої інстанції виходив з неналежного та неефективного способу захисту порушеного права, відмовляючи у частині задоволення позовних вимог у визнанні дій відповідача протиправними, суд першої інстанції виходив з того, що саме по собі визнання дій відповідача протиправними не призводить до захисту спадкових прав позивача.

Колегія суддів повністю погоджується з такими висновками суду першої інстанції та не погоджується з доводами сторони відповідача з огляду на таке.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України), крім прав і обов`язків що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 4) права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 ЦК України (стаття 1219 ЦК України).

Згідно із ст.1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Згідно п.3 ч.3 ст.21 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» персональна електронна облікова картка застрахованої особи повинна містити, зокрема, поточний місяць нарахування (перерахунку, індексації) пенсії.

Відповідно до ч.1 ст.46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми недотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.

Відповідно до ст.52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Згідно ч.1 ст.91 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Так судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину після смерті бабусі ОСОБА_2 , саме позивачу видане свідоцтво про право на спадщину на ту суму недоотриманої пенсії, яку визнав нарахованою орган Пенсійного фонду.

Норми ЦК України не визначають строк, протягом якого члени сім`ї спадкодавця мають право на одержання соціальних платежів. Положення частин другої, третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, теж не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Приміром, недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості - переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати її як спадщину.

Висновок суду першої інстанції про те, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень, що норми ч.1 ст.46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину, колегія суддів вважає правильним.

Окрім того, суд встановив що в матеріалах пенсійної справи спадкодавця відсутні будь-які розпорядчі акти чи відомості щодо припинення нарахування пенсії спадкодавцю у спірний період з 01.03.2016 по 08.02.2018. Навпаки, з відомостей, які містяться в матеріалах пенсійної справи спадкодавця вбачається, що розмір пенсії, призначеної та нарахованої ОСОБА_2 за період з 01.03.2016 по 08.02.2018 включно, становить 48 320,95 грн., у тому числі: з 01.03.2016 по 31.09.2017 33 747,42 грн. (1776,18 грн. х 19 місяців); з 01.10.2017 по 08.02.2018 14 573,53 грн. (3400,49 грн. х 5 місяців, з відрахуванням 2428,92 грн. за лютий 2018 року, які були включені до свідоцтва про право на спадщину).

Отже судом встановлено, що померлій ОСОБА_2 ще за час її життя були призначені та нараховані конкретно визначені суми пенсій за період з 01.03.2016 по 08.02.2018. У протоколі індивідуального перерахунку пенсії за період з 01.02.2016 по 31.08.2020 чітко вказано всі нараховані суми пенсії за період з 01.03.2016 по 08.02.2018 (а.с. 93).

Суд першої інстанції дійшов висновку, що твердження відповідача про ненарахування пенсії ОСОБА_2 є недостовірними, що відповідач надав нотаріусу неповну інформацію стосовно недоотриманих сум пенсії, що призвело до видачі свідоцтва про право на спадщину лише стосовно тієї пенсії, яка була нарахована починаючи з 09.02.2018.

Згідно ч.1, 2 ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Відповідно до п.1, 5, 8 ч.2 ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права, примусове виконання обов`язку в натурі, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 по справі №338/180/17 вказано, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

Представник позивача просив визнати протиправними дії відповідача щодо визначення розміру недоотриманої пенсії померлої ОСОБА_2 в межах трьох років з дати звернення нотаріуса із запитом про розмір недоотриманої пенсії померлої, та зобов`язати відповідача сформувати та направити до приватного нотаріуса довідку із врахуванням усієї суми недоотриманої індексації за час життя спадкодавця, що є неналежним та неефективними способом захисту порушеного права з огляду на таке.

Зміст порушеного права позивача на отримання пенсії померлого спадкодавця за період з 01.03.2016 по 08.02.2018 полягає у позбавленні позивача можливості отримати суму пенсії за цей період. Характер невизнання права з боку відповідача полягає у невизнанні відповідачем факту нарахування сум пенсії спадкодавцю за період з 01.03.2016 по 08.02.2018. Наслідки такого невизнання з боку відповідача виражаються у позбавленні позивача частини належного йому спадкового майна та протиправному утриманні цього майна відповідачем.

З урахуванням вищевказаних змісту, характеру та наслідків порушення права позивача, ефективними та належними способами захисту прав позивача можуть бути способи, які прямо передбачені у ч.2 ст.16 ЦК України, зокрема - визнання права власності на спірну суму спадкового майна, стягнення спірної суми пенсії, зобов`язання виплатити спірну суму пенсії, тоді як зобов`язання відповідача «сформувати та направити до приватного нотаріуса довідку із урахуванням всієї суми недоотриманої пенсії без обмеження будь-яким строком та із урахуванням індексації» не призведе до ефективного захисту прав позивача.

Надання відповіді певного змісту на запит нотаріуса є правом, а не обов`язком органу Пенсійного фонду. В разі надання органом Пенсійного фонду відповіді, зміст якої порушує права спадкоємця, такий спадкоємець має право звернутися до суду із відповідними вимогами з метою ефективного захисту своїх прав, проте не може вимагати повторного надання органом Пенсійного фонду відповіді певного змісту до нотаріуса. Саме по собі надання певної відповіді на запит нотаріуса не призводить до захисту права на спадкове майно, а покладення на відповідача зобов`язання «сформувати та направити до приватного нотаріуса довідку із урахуванням всієї суми недоотриманої пенсії без обмеження будь-яким строком» є занадто загальним та не виключає можливості відповідача ще раз надати довідку із тим розміром пенсії, який відповідач вважає нарахованим.

Перевіривши справу, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормою матеріального права, яка підлягає застосуванню, повно, всебічно та обґрунтовано встановив обставини справи, надав належну оцінку наявним у справі доказам, у результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення про часткове задоволення позову, яке відповідає вимогам ст.ст.263, 264 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.367,374, 375, 381, 382 ЦПК України, Дніпровський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області залишити без задоволення.

Рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 05 січня 2022 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст постанови складено 23 січня 2024 року.

Головуючий:

Судді: