Провадження № 2-н/752/547/24
У Х В А Л А

11.09.2024 року суддя Голосіївського районного суду міста Києва Чекулаєв С.О., ознайомившись з матеріалами заяви

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

про видачу судового наказу про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

04.09.2024 до Голосіївського районного суду міста Києва, в порядку наказного провадження надійшла заява ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ), на її користь аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 .

Згідно статті 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до пунктів четвертого та п`ятого частини першої статті 161 ЦПК України передбачено, що судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб а також, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Статтею 163 ЦПК України визначені вимоги до заяви про видачу судового наказу, зокрема у заяві повинно бути зазначено повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), а також інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються.

Суд встановив, що прохальна частини заяви ОСОБА_1 має наступний зміст - «прошу стягнути з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_5 аліменти на утримання дитини, а саме: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі від заробітку (доходу) батька, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подання заяви про видачу судового наказу та до досягнення дитини повноліття ».

Таким чином, подана заява про видачу судового наказу не відповідає вимогам визначеним статтею 163 ЦПК України, оскільки особи, які вказані у заяві як заявник і боржник, не узгоджуються із особами, з яких та на користь яких належить стягнути аліменти.

Суд також звертає увагу, що відповідно до статті 181 СК України та Пленумом ВСУ № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» при відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Згідно з частиною п`ятою статті 183 СК України, той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Таким чином, право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів має той з батьків дитини, з яким дитина проживає у визначеному Законом порядку. При подачі заяви про видачу судового наказу заявник повинен надати суду докази щодо проживання дитини разом із ним.

Згідно пункту 1 частини першої статті 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 167 ЦПК України, за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Керуючись статтями: 165, 167, 258-261, 353, 354, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

1.Відмовити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) у видачі судового наказу про стягнення із ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 .

2.Роз`яснити заявниці, що відмова у видачі судового наказу з підстави передбаченої пунктом 1 частини першої статті 165 ЦПК України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

3.Ухвала, згідно положень частини другої статті 261 ЦПК України, набирає законної сили з моменту її підписання суддею, однак може бути оскаржена заявником до Київського апеляційного суду у строк подання апеляційної скарги.

4.Апеляційна скарга на ухвалу подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення та підписання суддею. Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її складення та підписання суддею, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Ухвала складена та підписана суддею без її проголошення 11.09.2024.

Суддя С.О. Чекулаєв