Справа № 638/5760/24
Провадження № 2/638/3680/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2024 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого - Аркатової К.В.,

за участі секретаря судового засідання - Шевченко Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом директора Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради Харківської області до ОСОБА_1 про скасування усиновлення та поновлення первинного актового запису про народження,

ВСТАНОВИВ:

Директор Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради Харківської області Малько О.П. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про скасування усиновлення та поновлення первинного актового запису про народження, в якому просив скасувати усиновлення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дитини, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (до усиновлення - ОСОБА_3 ) на підставі рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 17 вересня 2019 року (справа № 619/3355/19), та поновити первинний актовий запис про народження дитини № 2955 від 30 червня 2010 року, виконаний відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції про народження ОСОБА_3 , повернувши прізвище, ім`я, по батькові, а також відомості про батьків, які містились в актовому запису до усиновлення, виключивши відомості про батьків - усиновлювачів. Крім того, позивач просив суд, для вирішення подальшої долі дитини та влаштування її до альтернативних форм сімейного виховання, передати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , органу опіки та піклування.

Позовні вимоги обґрунтовані наступним.

На обліку в Службі у справах дітей по Шевченківському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради, як дитина, яка опинилась в складних життєвих обставинах перебуває малолітній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до свідоцтва про народження, виданого 22 жовтня 2019 року Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, в актовому запису № 2955 від 30 червня 2010 про народження ОСОБА_2 його батьками записані: ОСОБА_4 та ОСОБА_1 . Відомості про батьків внесено до актового запису відповідно до частини 1 статті 135 Сімейного кодексу України (витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України № 8 від 29 жовтня 2019 року).

На підставі рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 17 вересня 2019 року (справа № 619/3355/19) ОСОБА_1 усиновила дитину.

Позивач зазначає, що до усиновлення, ОСОБА_3 , залишився без батьківського піклування, оскільки його мати, ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 (актовий запис № 362 від 28 лютого 2019 року, виданий Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області). Відомості про батька дитини внесено до актового запису про народження внесено до актового запису відповідно до частини 1 статті 135 Сімейного кодексу України.

Надалі, рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 10 червня 2019 року № 221 ОСОБА_3 надано статус дитини-сироти і взято на облік дітей, які підлягають усиновленню.

ОСОБА_1 (відповідач) знала малолітнього ОСОБА_3 з народження , оскільки була знайома з його матір`ю, опікувалась хлопчиком, так як знала в якій родині він виховувався.

Відповідно до рішення виконавчого комітету Харківської міської ради ОСОБА_3 відібраний від матері і влаштований до дитячого будинку сімейного типу ОСОБА_7 (розпорядження голови Дергачівської районної державної адміністрації від 20 грудня 2018 № 664), де проживав напередодні свого усиновлення.

ОСОБА_1 продовжувала підтримувати контакти з малолітнім ОСОБА_3 , мала почуття жалю до дитини, що і спонукало її усиновити хлопця.

Після усиновлення, малолітній ОСОБА_3 вибув з ДБСТ ОСОБА_7 до ОСОБА_1 . Родина проживала за адресою: АДРЕСА_1 .

У квітні 2021 року відповідач звернулась до служби з заявою в якій відмовляється від родинних прав і відносин стосовно ОСОБА_2 . Причиною, яка спонукала її на такий крок, ОСОБА_1 вказала відсутність взаєморозуміння між нею та дитиною. ОСОБА_1 вважала, що малолітній ОСОБА_3 стосовно неї поводить себе грубо, нечемно, крім того, обманює, краде, не бажає навчатися. Опір малолітнього унеможливлює виховний процес.

Відповідно до службової записки спеціаліста Служби у справах дітей по Шевченківському району, який здійснює нагляд за умовами проживання і виховання усиновленої дитини, у лютому 2021 року, в ході перевірки з`ясовано, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 стосунки напружені. Мати має багато претензій до дитини, свої думки щодо його поведінки висловлює в грубій та образливій формі. В результаті, ОСОБА_1 рекомендовано звернутись до відділу соціальної роботи по Шевченківському району м. Харкова стосовно налагодження стосунків з дитиною.

Департаментом служб у справах дітей Харківської міської ради у червні 2021 року до Дзержинського районного суду м. Харкова (справа № 638/9007/21) подано позовну заяву про позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивач акцентує увагу, що ОСОБА_1 (відповідач) протягом всього часу перебування малолітнього ОСОБА_2 у дитячому закладі соціального захисту відвідувала сина, підтримувала контакт з адміністрацією закладу. Малолітній ОСОБА_2 пройшов курс соціальної та психологічної реабілітації і, на погляд фахівців Центру, взаємовідносини між дитиною та матір`ю, нормалізувались. Відповідач вважала, що перебування малолітнього ОСОБА_3 у «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей міста Харкова» вплинуло на його поведінку та навчило цінувати родинні відносини та сімейний затишок. У грудні 2021 року ОСОБА_1 звернулась із заявою до структурного підрозділу Департаменту служб і просила передати їй ОСОБА_2 на виховання та спільне проживання.

ОСОБА_2 24 грудня 2021 року вибув з КЗСЗД «Центр соціально- психологічної реабілітації дітей» міста Харкова» ДССД ХМР в сім`ю матері ОСОБА_1 (акт про передачі дитини у сім`ю від 24 грудня 2021 року).

За заявою позивача цивільна справа про позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав (справа № 638/9007/21) залишена без розгляду (ухвала Дзержинського районного суду м. Харкова від 23 грудня 2021 року).

Надалі, нормалізація взаємовідносин в родині ОСОБА_1 виявилася тимчасовою.

У лютому 2022 року Російською Федерацією розпочате пряме й опосередковане застосування збройної сили проти суверенітету і територіальної цілісності України шляхом широкомасштабного вторгнення. Харківська область і місто Харків опинились в вирі військових дій. Як наслідок, в родині ОСОБА_1 між матір`ю та дитиною конфлікти посилились. Обставини, в яких перебувають діти у місті Харкові, а саме: дистанційне навчання, постійне перебування вдома, обстріли та повітряні тривоги, посилили прірву у відносинах між ОСОБА_1 та її сином.

Позивач акцентує увагу на позиції відповідача ОСОБА_1 , відповідно до якої остання втратила контроль над поведінкою ОСОБА_2 , не має для останнього авторитету та поваги. Позивач посилається на твердження ОСОБА_1 , згідно з якими, попри забезпечення потреб дитини, ОСОБА_2 ігнорує сімейні цінності, між ними відсутнє порозуміння, повага. За словами матері, малолітній ОСОБА_2 краде, обманює, свої думки на адресу матері висловлює у грубій та образливій формі.

Резюмуючи викладене вище, позивач вказує на сталу позицію ОСОБА_1 , відповідно до якої остання вважає, що подальше сумісне проживання з ОСОБА_2 не є можливим, в результаті чого просила звернутись до суду із даною позовною заявою про скасування усиновлення.

Ухвалою суду від 04 квітня 2024 року провадження по справі відкрито за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 26 квітня 2024 року цивільну справу призначено до судового розгляду по суті.

06 травня 2024 року відповідач ОСОБА_1 через канцелярію суду подала заяву, відповідно до якої не заперечувала проти задоволення позовних вимог, просила розглянути справу без участі сторони відповідача.

03 червня 2024 року представником позивача через канцелярію суду подано заяву про розгляд справи без участі сторони позивача, представник позов підтримала, просила задовольнити.

Технічна фіксація судового розгляду не здійснювалася на підставі положень статті 247 ЦПК України.

Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, врахувавши позиції сторін, дійшов наступних висновків.

На обліку в Службі у справах дітей по Шевченківському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради, як дитина, яка опинилась в складних життєвих обставинах перебуває малолітній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до свідоцтва про народження, виданого 22 жовтня 2019 року Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, в актовому запису № 2955 від 30 червня 2010 про народження ОСОБА_2 його батьками записані: ОСОБА_4 та ОСОБА_1 . Відомості про батьків внесено до актового запису відповідно до частини 1 статті 135 Сімейного кодексу України (витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України № 8 від 29 жовтня 2019 року).

На підставі рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 17 вересня 2019 року (справа № 619/3355/19) ОСОБА_1 усиновила дитину.

З матеріалів справи суд вбачає, що до усиновлення ОСОБА_3 залишився без батьківського піклування, оскільки його мати, ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 (актовий запис № 362 від 28 лютого 2019 року, виданий Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області). Відомості про батька дитини внесено до актового запису про народження внесено до актового запису відповідно до частини 1 статті 135 Сімейного кодексу України.

Надалі, рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 10 червня 2019 року № 221 ОСОБА_3 надано статус дитини-сироти і взято на облік дітей, які підлягають усиновленню.

Відповідно до рішення виконавчого комітету Харківської міської ради ОСОБА_3 відібраний від матері і влаштований до дитячого будинку сімейного типу ОСОБА_7 (розпорядження голови Дергачівської районної державної адміністрації від 20 грудня 2018 № 664), де проживав напередодні свого усиновлення.

Після усиновлення, малолітній ОСОБА_3 вибув з ДБСТ ОСОБА_7 до ОСОБА_1 . Родина проживала за адресою: АДРЕСА_1 .

У квітні 2021 року відповідач звернулась до служби з заявою в якій відмовляється від родинних прав і відносин стосовно ОСОБА_2 . Причиною, яка спонукала її на такий крок, ОСОБА_1 вказала відсутність взаєморозуміння між нею та дитиною. ОСОБА_1 вважала, що малолітній ОСОБА_3 стосовно неї поводить себе грубо, нечемно, крім того, обманює, краде, не бажає навчатися. Опір малолітнього унеможливлює виховний процес.

Відповідно до службової записки спеціаліста Служби у справах дітей по Шевченківському району, який здійснює нагляд за умовами проживання і виховання усиновленої дитини, у лютому 2021 року, в ході перевірки з`ясовано, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 стосунки напружені. Мати має багато претензій до дитини, свої думки щодо його поведінки висловлює в грубій та образливій формі. В результаті, ОСОБА_1 рекомендовано звернутись до відділу соціальної роботи по Шевченківському району м. Харкова стосовно налагодження стосунків з дитиною.

Департаментом служб у справах дітей Харківської міської ради у червні 2021 року до Дзержинського районного суду м. Харкова (справа № 638/9007/21) подано позовну заяву про позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивач акцентує увагу, що ОСОБА_1 (відповідач) протягом всього часу перебування малолітнього ОСОБА_2 у дитячому закладі соціального захисту відвідувала сина, підтримувала контакт з адміністрацією закладу. Малолітній ОСОБА_2 пройшов курс соціальної та психологічної реабілітації і, на погляд фахівців Центру, взаємовідносини між дитиною та матір`ю, нормалізувались. Відповідач вважала, що перебування малолітнього ОСОБА_3 у «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей міста Харкова» вплинуло на його поведінку та навчило цінувати родинні відносини та сімейний затишок. У грудні 2021 року ОСОБА_1 звернулась із заявою до структурного підрозділу Департаменту служб і просила передати їй ОСОБА_2 на виховання та спільне проживання.

ОСОБА_2 24 грудня 2021 року вибув з КЗСЗД «Центр соціально- психологічної реабілітації дітей» міста Харкова» ДССД ХМР в сім`ю матері ОСОБА_1 (акт про передачі дитини у сім`ю від 24 грудня 2021 року).

За заявою позивача цивільна справа про позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав (справа № 638/9007/21) залишена без розгляду (ухвала Дзержинського районного суду м. Харкова від 23 грудня 2021 року).

Суд враховує, що через постійні конфлікти, 26 лютого 2024 року відповідач в чергове передала ОСОБА_2 на піклування Служби у справах дітей по Шевченківському району, про що сектором ювенальної превенції відділу поліції Харківського районного управління поліції № 3 ГУНП в Харківській області складено акт органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту та знайдену дитину та її доставку. ОСОБА_2 влаштований до комунального некомерційного підприємства «Міська дитяча клінічна лікарня № 24» Харківської міської ради. За результатами обстеження з`ясовано, що малолітній має потребу у додатковому обстеженні та лікуванні в КНП «Міська клінічна лікарня № 14» ім. проф. Л.Л. Гіршмана» Харківської міської ради, куди переведений 28 лютого 2024 року.

Після обстеження та лікування ОСОБА_2 в чергове влаштований до групи тимчасового перебування комунального закладу соціального захисту дітей «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» міста Харкова» ДССД ХМР.

Судом прийнято до відома сталу позицію ОСОБА_1 , відповідно до якої остання вважає, що подальше сумісне проживання з ОСОБА_2 не є можливим, внаслідок грубої, нечемної поведінки останнього, а також відсутності авторитету відповідача в очах малолітнього ОСОБА_3 .

За змістом ч. 8 ст.7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватись із максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї.

Відповідно до положень ст. 51 Конституції України, ст. 5 СК України держава охороняє сім`ю, дитинство, материнство, батьківство, забезпечує охорону прав матері та батька, створює умови для зміцнення сім`ї. Ніхто не може зазнавати втручання в його сімейне життя, крім випадків, встановлених Конституцією України.

Статтею 14 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що діти та батьки не повинні розлучатись всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили. Під час вчинення дій, пов`язаних з розлученням дитини з одним або обома батьками, а також інших дій, що стосуються дитини, в порядку, встановленому законом, судом заслуховується думка та побажання дитини.

Відповідно до ст. 207 Сімейного кодексу України встановлено, що усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого ст. 282 цього Кодексу. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя.

Згідно з ч.ч. 3-5 ст. 232 СК України, з моменту усиновлення виникають взаємні особисті немайнові та майнові права і обов`язки між особою, яка усиновлена (а в майбутньому - між її дітьми, внуками), та усиновлювачем і його родичами за походженням. Усиновлення надає усиновлювачеві права і накладає на нього обов`язки щодо дитини, яку він усиновив, у такому ж обсязі, який мають батьки щодо дитини. Усиновлення надає особі, яку усиновлено, права і накладає на неї обов`язки щодо усиновлювача у такому ж обсязі, який має дитина щодо своїх батьків.

Відповідно до п.п. 1-3 ч. 1, ч. 4 ст. 238 СК України, усиновлення може бути скасоване за рішенням суду, якщо воно суперечить інтересам дитини, не забезпечує їй сімейного виховання, якщо дитина страждає недоумством, на психічну чи іншу тяжку невиліковну хворобу, про що усиновлювач не знав і не міг знати на час усиновлення; та якщо між усиновлювачем і дитиною склалися, незалежно від волі усиновлювача, стосунки, які роблять неможливими їхнє спільне проживання і виконання усиновлювачем своїх батьківських обов`язків. Усиновлення скасовується від дня набрання чинності рішенням суду.

Статтею 238 Сімейного кодексу України встановлює виключні підстави для скасування усиновлення. Так, усиновлення може бути скасоване за рішенням суду, якщо: 1) воно суперечить інтересам дитини, не забезпечує їй сімейного виховання; 2) дитина страждає недоумством, на психічну чи іншу тяжку невиліковну хворобу, про що усиновлювач не знав і не міг знати на час усиновлення; 3) між усиновлювачем і дитиною склалися, незалежно від волі усиновлювача, стосунки, які роблять неможливими їхнє спільне проживання і виконання усиновлювачем своїх батьківських обов`язків.

За змістом п. 3 ч. 1 ст. 238 Сімейного кодексу України, усиновлення може бути скасоване за рішенням суду, якщо між усиновлювачем і дитиною склалися, незалежно від волі усиновлювача, стосунки, які роблять неможливими їхнє спільне проживання і виконання усиновлювачем своїх батьківських обов`язків.

Відповідно до роз`яснення Верховного Суду України в Постанові Пленуму № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення та поновлення батьківських прав» основною причиною скасування усиновлення є невідповідність усиновлення інтересам усиновленої дитини, незабезпечення їй сімейного виховання. Цим поняттям охоплюються усі аспекти правовідношення із усиновлення, як винного, так і невинного характеру зі сторони усиновлювача. До таких обставин, зокрема, слід віднести відсутність взаємної злагоди в силу особистих якостей усиновлювача та (або) усиновленого, в результаті чого усиновлювач не користується авторитетом у дитини або дитина не відчуває себе членом сім`ї усиновлювача; виявлення після усиновлення розумової неповноцінності або спадкових відхилень у стані здоров`я дитини, які істотно утруднюють або унеможливлюють процес виховання, про наявність якого усиновлювач не був попереджений при усиновленні; поновлення у дієздатності батьків дитини, до яких він був дуже прив`язаний і не може забути про них після усиновлення, що негативно впливає на його емоційний стан, і т. п.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 239 СК України, у разі скасування усиновлення припиняються на майбутнє права та обов`язки, що виникли у зв`язку з усиновленням між дитиною та усиновлювачем і його родичами. У разі скасування усиновлення дитина передається за бажанням батьків або інших родичів їм, а якщо це неможливо, - вона передається на опікування органові опіки та піклування.

Частиною другою статті 239 СК України встановлено, що у разі скасування усиновлення відновлюються права та обов`язки між дитиною та її батьками, іншими родичами за походженням.

Згідно ст. 241 СК України після набрання чинності рішенням суду про визнання усиновлення недійсним або скасування усиновлення суд у місячний строк зобов`язаний надіслати копію рішення до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини. Орган державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про скасування усиновлення або визнання його недійсним вносить відповідні зміни до актового запису про народження дитини.

Порядок здійснення усиновлення (скасування усиновлення), здійснення нагляду за дотриманням прав усиновлених дітей регулюється Порядком провадження діяльності з усиновлення та здійснення нагляду за дотриманням прав усиновлених дітей, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.2008 № 905.

Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» № 3 від 30 березня 2007 року, усиновлення може бути скасовано або визнано недійсним тільки за рішенням суду за позовами батьків, усиновлювача, опікуна, піклувальника, органу опіки та піклування, прокурора, а також усиновленої дитини, яка досягла чотирнадцяти років.

Згідно зі ст. 3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до частин 1, 2 ст. 14 Європейської конвенції про усиновлення дітей, ратифікованої Законом України «Про ратифікацію Європейської конвенції про усиновлення дітей (переглянутої)» від 15 лютого 2011 року усиновлення може бути скасовано лише на підставі серйозних обставин, передбачених законом.

Враховуючи викладене, в результаті розгляду справи по суті суд знайшов об`єктивне підтвердження факту того, що між усиновлювачем і дитиною, склалися недоброзичливі відносини, відсутність взаємної злагоди в силу особистих якостей усиновлювача та усиновленого, в результаті чого ОСОБА_1 не користується авторитетом у дитини, ОСОБА_2 не відчуває себе членом сім`ї відповідача, такі відносини роблять неможливим їхнє спільне проживання і виконання усиновлювачами своїх батьківських обов`язків, а також проаналізував всі надані докази, суд вважає, що усиновлення в сім`ї ОСОБА_1 не відповідає інтересам усиновленої дитини, а також враховуючи визнання позову відповідачем, яка заявила, що таке скасування відповідатиме інтересами самої дитини, а тому суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 133, 141, 200,206, 258, 263, 265 ЦПК України, ст. 238-241 СК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні директора Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради Харківської області до ОСОБА_1 про скасування усиновлення та поновлення первинного актового запису про народження - задовольнити.

Скасувати усиновлення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дитини - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (до усиновлення - ОСОБА_3 ) на підставі рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 17 вересня 2019 (справа № 619/3355/19).

Поновити первинний актовий запис про народження дитини № 2955 від 30 червня 2010, виконаний відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції про народження ОСОБА_3 , повернувши прізвище, ім`я, по батькові, а також відомості про батьків, які містились в актовому запису до усиновлення, виключивши відомості про батьків - усиновлювачів.

Для вирішення подальшої долі дитини та влаштування п до альтернативних форм сімейного виховання передати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , органу опіки та піклування.

Рішення суду може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення.

В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення складено 03 червня 2024 року.

Головуючий