Справа № 756/2491/24
Провадження №: 2/752/4526/24
У Х В А Л А

про передачу справи до іншого суду

14 серпня 2024 року Голосіївський районний суд міста Києва в складі головуючої судді Митрофанової А.О., за участю секретаря Костюк В.О., розглянувши у підготовчому засіданні у залі суду клопотання відповідача за первіним позовом/позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 про передачу справи за підсудністю у цивільній справі № 756/2491/24 за первісним позовом первісним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Служба у справах дітей та сім`ї Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних позовних вимог щодо предмета спору - Служба у справах дітей та сім`ї Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації, Служба у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини

В С Т А Н О В И В :

До Оболонського районного суду міста Києва надійшла позовна заява ОСОБА_2 (далі - позивач), адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 , адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_2 до ОСОБА_1 (далі - відповідач), адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 , адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Служба у справах дітей та сім`ї Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації (далі - третя особа), адреса: АДРЕСА_3 , в якій позивач просить:

- визначити місце проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 (адреса реєстрації), а у випадку зміни позивачем адреси місця проживання на іншу, визначити, що адресою проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , буде адреса проживання матері ОСОБА_2 .

Підставами позову вказується відсутність згоди між батьками дитини щодо визначення місця її проживання.

Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 18 березня 2024 року матеріали цивільної справи № 756/2491/24 передані за підсудністю до Голосіївського районного суду міста Києва.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15 квітня 2024 року для розгляду цивільної справи № 756/2491/24 визначено суддю Голосіївського районного суду міста Києва Кордюкову Ж.І.

Ухвалою судді Голосіївського районного суду міста Києва від 17 квітня 2024 року заявлено самовідвід у зв`язку з порушенням порядку автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10 травня 2024 року для розгляду цивільної справи № 756/2491/24 визначено суддю Голосіївського районного суду міста Києва Митрофанову А.О.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 10 травня 2024 року відкрито провадження у справі, залучено до участі у справі у якості третьої особи ,яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Службу у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації, вирішено здійснити розгляд справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

Відповідачем ОСОБА_1 06 червня 2024 року подано зустрічний позов до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних позовних вимог щодо предмета спору - Служба у справах дітей та сім`ї Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації, Служба у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини, в якому останній просить

- визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , почергово з кожним з батьків, у такому порядку: один тиждень з батьком - ОСОБА_1 за адресою його фактичного проживання, тиждень з матір`ю - ОСОБА_2 за адресою її фактичного проживання;

- тижневий період проживання дитини з кожним з батьків починається з 18 години 00 хвилин неділі та завершується через тиждень о 18 годині 00 хвилин неділі;

- перший тиждень проживання дитини визначити на розсуд суду;

- по завершенні тижня, протягом якого дитина проживала з батьком чи матір`ю, той з батьків, з ким вона проживала, зобов`язаний супроводити (привезти) дитину до місця проживання іншого з батьків та передати під фізичну опіку іншого з батьків.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 20 червня 2024 року зустрічний позов ОСОБА_1 прийняти до розгляду разом з первісним позовом ОСОБА_2 , відкладено підготовче засідання.

Відповідачем за первісним позовом/позивачем за зустрічним позовом ОСОБА_1 14 серпня 2024 року через канцелярію суду подано заяву про передачу справи за підсудністю до Оболонського районного суду міста Києва, посилаючись на те, що фактично позивач, відповідач та дитина проживають у Оболонському районі міста Києва. У вказаній заяві також власноручно позивачем за первісним позовом/відповідачем за зустрічним позовом ОСОБА_2 зазначено, що вона не заперечує проти задоволення вказаної заяви. Розгляд вказаного клопотання сторони просили провести за їх відсутністю.

В підготовче засідання 14 серпня 2024 року сторони та представники треті осіб не з`явились, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час та місце його проведення.

Розглянувши заяву відповідача за первіним позовом/позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 , повно і всебічно дослідивши матеріали справи, які мають значення для вирішення клопотання по суті, суд виходить з такого.

Відповідно до положень статей 55, 124 Конституції України та статті 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України звернутися до належного за підсудністю суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 125 Конституції України передбачено, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Аналогічні положення закріплені у частині першій статті 17 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом (частина перша статті 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Територіальна підсудність - це компетенція із розгляду справ однорідними судами залежно від території, на яку поширюється їх юрисдикція.

Основними видами підсудності є, зокрема, загальна, альтернативна та виключна.

Згідно зі статтею 29 Цивільного кодексу України, місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Фізична особа може мати кілька місць проживання.

Місце проживання фізичної особи згідно Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» має бути зареєстровано у передбаченому порядку.

Суд зазначає, що зі змісту поданих позовів не вбачаються обставини, що дозволяють позивачеві за первісним позовом обрати підсудність справи, а також у ньому не міститься підстав для застосування правил виключної підсудності справи.

Таким чином, у даному випадку підсудність справи має визначатись згідно з частиною першою статті 27 ЦПК України.

Суд враховує, що за загальним правилом, встановленим частиною першою статті 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Вказане правило загальної підсудності (за місцем знаходження відповідача) діє у всіх випадках, коли закон не обумовлює інше стосовно конкретного виду справ.

Коли відповідачем є громадянин фізична особа, то позови пред`являються до суду за місцем його проживання «actor seguitur forum ref». Такий принцип організації підсудності отримав назву принципу інтересу: особа, зацікавлена у захисті свого права, звертається до того суду, на території юрисдикції якого знаходиться відповідач. Але відповідає цей принцип не стільки інтересам позивача, скільки інтересам відповідача. Пред`явлення позову не тотожно його правомірності, а отже, невиправдане утруднення прав та свобод відповідача неприпустимо. Пред`явлення позову за місцем проживання відповідача створює сприятливі умови для захисту його прав та інтересів у спірних правовідносинах з позивачем, оскільки самим пред`явленням позову він поставлений у скрутніше становище за позивача.

Враховуючи, що позов містить вимогу про визначення місця проживання дитини, тому регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини (частина восьма статті 7 СК України).

Згідно за частинами першою, другою статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

При здійсненні правосуддя у цивільних справах суд першої інстанції, неухильно дотримуючись норм матеріального та процесуального права, повинен забезпечити їх справедливий, неупереджений та упродовж розумного, але не більш встановленого законом строку розгляд і вирішення з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Підсудність - це розподіл підвідомчих загальним судам цивільних справ між різними судами першої інстанції залежно від роду (характеру) справ, що підлягають розгляду, і від території, на яку поширюється юрисдикція того чи іншого суду.

Як вже було зазначено судом, відповідно до частини першої статті 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

За змістом статті 28 ЦПК України позови про визначення місця проживання дитини не віднесені до категорії справ, територіальна підсудність яких може визначатись за вибором позивача.

Стаття 30 ЦПК України не відносить зазначену категорію справ до виключної підсудності.

Тобто справи за позовами про визначення місця проживання дитини віднесені до територіальної юрисдикції (підсудності) суду, визначеній статтею 27 ЦПК України, тобто за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання або перебування відповідача.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що відноситься до території Голосіївського району міста Києва, проте, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_5 , що підтверджується наявною в матеріалах справи копією договору оренди від 06 травня 2024 року, укладеного між ФОП ОСОБА_4 та ОСОБА_1 .

Водночас, слід наголосити, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, згідно статті 19 СК України обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Крім того, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи (частина четверта, п`ята статті 19 СК України).

Отже, враховуючи, що малолітня дитина проживає разом з ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , а ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_5 , тому і висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини і батьків має надати Служба у справах дітей та сім`ї Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації, такий висновок Служба у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації надати не зможе, у зв`язку з тим, що на території Голосіївського району ані дитина, ані її батьки не проживають.

Так, статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно підпунктів 22-29 рішення ЄСПЛ у справі «Мельник проти України», право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим. Тим не менше право доступу до суду не може бути обмеженим таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.

За таких підстав, враховуючи викладене, а також те, що спір виник з приводу визначення місця проживання дитини, з урахуванням того, що ані малолітня дитина, ані її батьки, у яких виник спір щодо визначення місця проживання їх дитини не проживають у Голосіївському районі міста Києва, у зв`язку з чим Служба у справах дітей та сім1ї Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації позбавлена можливості надати висновок з приводу спірних правовідносин, як того вимагає стаття 19 Сімейного кодексу України, суд дійшов висновку, що справа не підсудна Голосіївському районному суду міста Києва.

Згідно пункту 1 частини першої статті 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Згідно статті 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

За таких обставин, з урахуванням того, що розгляд справи по суті не розпочатий, суд дійшов висновку, що дана справа підлягає передачі за підсудністю до Оболонського районного суду міста Києва.

Керуючись статтями 27, 30, 31, 197, 258-260, 268, 353 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

Клопотання відповідача за первісним позовом/відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_1 про передачу справи за підсудністю - задовольнити.

Цивільну справу за первісним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Служба у справах дітей та сім`ї Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних позовних вимог щодо предмета спору - Служба у справах дітей та сім`ї Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації, Служба у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини (цивільна справа № 756/2491/24), передати на розгляд до Оболонського районного суду міста Києва - за підсудністю.

Ухвала набирає законної сили згідно статті 261 Цивільного процесуального кодексу України та може бути оскаржена до Київського апеляційного суду за правилами, встановленими статтями 353-355 Цивільного процесуального кодексу України.

Суддя А.О. Митрофанова