Провадження номер 6 /756/82/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2024 року м. Київ

Оболонський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Шролик І.С.,

секретар судового засідання Крикуна І.В.,

за участю: представника боржника адвоката Зіміна М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника боржника ОСОБА_1 - адвоката Зіміна Максима Вікторовича, стягувач: ОСОБА_2 про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню,

УСТАНОВИВ:

Оболонським районним судом м. Києва 20 вересня 2023 року видано судовий наказ про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів, для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 18 вересня 2023 року до досягнення дитиною повноліття.

09 січня 2024 року на адресу суду надійшла заява представника боржника ОСОБА_1 - адвоката Зіміна М.В. про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню, в якій просить постановити ухвалу про заборону виконання судового наказу № 756/11958/23 від 20 вересня 2023 року, виданого Оболонським районним судом м. Києва.

В обґрунтування вимог зазначив, що між сторонами 23 жовтня 2008 року укладено шлюбний договір у п.20 якого містяться домовленість щодо виховання та /або матеріального забезпечення життя спільних дітей (виплати аліментів). ОСОБА_2 не зверталась до ОСОБА_1 щодо виплати аліментів на виконання умов договору. На розгляді в суді перебуває справа №756/6552/21 ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини ОСОБА_3 із матір`ю, провадження у якій зупинено до перебування відповідача на військовій службі. ОСОБА_1 в добровільному порядку матеріально забезпечує усіх спільних із заявником дітей. За 2022-2023 роки ОСОБА_1 сплатив добровільно ОСОБА_2 на утримання дітей 243000 грн. Також перераховує кошти на утримання повнолітніх дітей. З урахуванням того, батько добровільно здійснює утримання дитини, вважає, що судовий наказ Оболонського районного суду м. Києва від 20 вересня 2023 року повинен бути визнаний таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 11 січня 2024 року вказана заява про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню прийнята до провадження та призначено судове засідання.

У судовому засіданні представник боржника адвоката Зімін М.В. вимоги заяви підтримали в повному обсязі, просив задовольнити.

Стягувач ОСОБА_2 та її представник адвокат Гурневич Н.В. в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи судом повідомлялись, про що у матеріалах справи містяться відповідні документи. Подали письмові заперечення та просили розгляд заяви провести без їх участі. В обґрунтування заперечення зазначає, що дійсно ОСОБА_1 надає матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини, як носить періодичний характер та у розмірі, який визначає за власним міркуванням. До серпня 2023 року ОСОБА_1 здійснював виплату аліментів на виконання судового рішення. Також зазначає про недоречність посилання позивача на шлюбний договір в частині утримання дітей, який припинив свою дію після рішення суду про стягнення аліментів.

Заслухавши пояснення представника боржника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до статті 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом.

За змістом п. п. 4, 5 ч. 1 статті 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей- однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб; заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Відповідно до частин першої, сьомої статті 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

У разі видачі судового наказу відповідно до пункту 4 частини першої статті 161 цього Кодексу боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів.

Згідно з частиною восьмою статті 170 ЦПК України у разі видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 і 5 частини першої статті 161 цього Кодексу, судовий наказ може бути переглянутий за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу.

Частиною другою статті 423 ЦПК України визначено, що підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Окрім того, відповідно до ст. 173 ЦПК України суд може внести виправлення до судового наказу, визнати його таким, що не підлягає виконанню, або відстрочити або розстрочити виконання судового наказу в порядку, встановленому статтями 432, 435 цього Кодексу.

Згідно ст. 432 ЦПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

При цьому, словосполучення «або з інших причин» стосується саме відсутності (припинення) обов`язку боржника, який підлягає виконанню. Підстави припинення зобов`язання визначені главою 50 розділу І книги п`ятої ЦК України.

З аналізу наведених норм процесуального права убачається, що законодавцем передбачено можливість судового захисту прав боржника у разі, якщо стягувач не визнає відсутність обов`язку боржника.

Судом встановлено, що 20 вересня 2023 року Оболонським районним судом м. Києва видано судовий наказ про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно у розмірі частини з усіх видів доходу (заробітку), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку тане більше десяти прожиткових мінімумів, починаючи стягнення з 18 вересня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття.

Доводи заявника про відсутність у нього обов`язку сплачувати аліменти на утримання дитини ґрунтуються на тій підставі, що він добровільно надає матеріальну допомогу на утримання дитини.

Матеріали справи не містять належних доказів припинення зобов`язань ОСОБА_1 за судовим наказом від 20 вересня 2023 року, який набрав законної сили, а тому у відповідності до вимог ст. 129-1 Конституції України та ст. 18 ЦПК України є обов`язковим до виконання.

Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Законодавцем визначено підстави припинення обов`язку зі сплати аліментів на підставі судового рішення.

Так, статтею 273 Сімейного кодексу України визначено, що якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати.

Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267-271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення.

Аналіз вказаної норми закону свідчить, що у зв`язку зі зміною обставин, які мають істотне значення, платник аліментів у порядку визначеному законом, зокрема шляхом звернення до суду з відповідним позовом, має право на звільнення його від обов`язку щодо сплати аліментів.

Факт добровільної оплати батьком аліментних платежів на утримання дитини може бути врахований виконавцем при примусовому виконанні судового рішення, але не може бути підставою для його не виконання. Окрім того, як встановлено з досліджених доказів, ОСОБА_1 здійснював оплату аліментів на виконання рішення Оболонського районного суду м.Києва від 07 грудня 2020 року, яке постановою суду апеляційної інстанції від 01 липня 2021 року залишено без змін.

Добровільне зарахування коштів на рахунок повнолітніх дітей не може бути підставою для позбавлення неповнолітньої дитини на утримання. Посилання представника боржника, що кошти отримує стягувач не відповідають виписки по рахунку ОСОБА_1 .

Доводи заявника, щодо наявності укладеного між сторонами шлюбного договору не позбавляє права стягувача ОСОБА_2 на звернення до суду зі заявою про стягнення аліментів, що відповідає інтересам дитини.

Обставини, на які посилається представник боржника - адвокат Зімін М.В., як на підставу визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню, не вказують на припинення обов`язку батька зі сплати аліментів, суд дійшов висновку про необхідність відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_4 про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Керуючись ст.ст. 3, 12, 81, 89, 259, 260, 261, 268, 353, 432 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника боржника ОСОБА_1 - адвоката Зіміна Максима Вікторовича, стягувач: ОСОБА_2 про визнання судового наказу виданого Оболонським районним судом м. Києва у справі № 756/11958/23 від 20 вересня 2023 року таким, що не підлягає виконанню - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до суду апеляційної інстанції протягом 15 днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення.

Повний текст ухвали складено 06 лютого 2024 року.

Суддя І.С. Шролик