Дата документу 22.01.2024
Справа № 501/3457/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2024 року Іллічівський міський суд Одеської області в складі:

головуючої судді Петрюченко М.І.,

за участю секретаря судового засідання Тейбаш Н.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Чорноморську Одеської області цивільну справу за

позовом ОСОБА_1

до

відповідача: ОСОБА_2

предмет та підстави позову: про розірвання шлюбу, поділ спільного майна подружжя,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

представник позивача - адвокат Котик Ф.І.,

відповідач ОСОБА_2 ,

представник відповідача - адвокат Ліферчук Т.С.

постановив ухвалу про наступне та

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебуває вказана цивільна справа.

Від позивача 03.07.2023 до суду надійшла заява (а.с.238-239 т.1), в якій вона просить суд залишити без розгляду вимогу про поділ майна в натурі шляхом виділення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по частці незавершеного будівництва будівлі житлового будинку загальною площею 253,5 кв.м, житловою площею 125,8 кв.м., з господарськими спорудами та будівлями, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 та виділення по частці земельної ділянки площею 0,0896 га, кадастровий номер :05:013:0102, яка розташована за цією ж адресою

Також, позивач 18.01.2024 надав до суду заяву про відмову позивача ОСОБА_1 від позовних вимог в частині поділу легкового автомобіля марки Volvo модель XC90, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , зареєстрований на ім`я ОСОБА_1 12.11.2020, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 .

Позивач просить суд закрити провадження у справі в частині позовних вимог про поділ автомобіля.

В судовому засіданні позивач та її представник просили суд задовольнити дані заяви.

Відповідач та його представник в судовому засіданні не заперечили проти задоволення даних заяв.

Заслухавши сторони по справі, за результатами вивчення матеріалів справи та заяви позивача про залишення її позову без розгляду, суд доходить до висновку про необхідність залишення позову без розгляду з наступних підстав.

Так, частиною 3 статті 2 ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства визначено: 1) верховенство права; 2) повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом; 3) гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; 4) змагальність сторін; 5) диспозитивність; 6) пропорційність; 7) обов`язковість судового рішення; 8) забезпечення права на апеляційний перегляд справи; 9) забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом; 10) розумність строків розгляду справи судом; 11) неприпустимість зловживання процесуальними правами; 12) відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Частиною 1 статті 13 ЦПК України, якою дано визначення принципу диспозитивності цивільного процесу, встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

З наведеного вбачається, що звернення до суду за захистом прав є беззаперечним правом, а не обов`язком особи, реалізація якого безпосередньо пов`язана з її волею, а суд не має можливості розглядати справу за відсутності такого волевиявлення, реалізованого шляхом подання до суду відповідної заяви.

Частиною 3 статті 13 ЦПК України учаснику справи надано право вільно розпоряджатися своїми правами щодо предмету спору.

Підстави залишення позову без розгляду визначені частиною 1 статті 257 ЦПК України.

Так, пунктом 5 частини 1 статті 257 ЦПК України визначено, що суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Частиною другою статті 49 ЦПК України передбачено, що крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу: 1) позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу; 2) позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження; 3) відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.

Із заяви позивача вбачається, що позивач скористалася своїм процесуальним правом та висловила свою волю, що відповідає положенням п.5 ч.1 ст.257 ЦПК України.

Враховуючи викладене та те, що відповідно до положень ст.ст.3, 13 ЦПК України право звернення до суду та його реалізація є беззаперечним правом позивача, яким він користується на власний розсуд, положення п.5 ч.1 ст.257 ЦПК України, заява позивача про залишення вимог без розгляду підлягає задоволенню.

Щодо заяви позивача про відмову від частини вимог, суд керується наступним.

Відповідно до приписів статті 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Зі змісту заяви про відмову від позову вбачається, що її подано у відповідності до вимог ст.206 ЦПК України, наслідки відмови від позову та наслідки закриття провадження по справі, передбачені ч.2 ст.256 ЦПК України, позивачу відомі та зрозумілі.

Будь-яких підстав для неприйняття відмови позивача від позову судом не встановлено, відмова від позову не суперечить вимогам чинного законодавства і не порушує прав та охоронюваних законом інтересів сторін.

З урахуванням наведеного суд вважає за можливе прийняти відмову позивача від позову.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Беручи до уваги те, що позивач відмовилася від позову і така відмова прийнята судом, провадження у даній справі підлягає закриттю.

З цих підстав, керуючись ст.ст.2, 5, 10-13, 18, 141, 158, 255, 258-259, 263 Цивільного-процесуального кодексу України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

Вимогу ОСОБА_1 про поділ майна в натурі шляхом виділення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по частці незавершеного будівництва будівлі житлового будинку загальною площею 253,5 кв.м, житловою площею 125,8 кв.м., з господарськими спорудами та будівлями, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 та виділення по частці земельної ділянки площею 0,0896 га, кадастровий номер :05:013:0102, яка розташована за цією ж адресою залишити без розгляду.

Прийняти відмову позивача ОСОБА_1 від позовних вимог в частині поділу легкового автомобіля марки Volvo модель XC90, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , зареєстрований на ім`я ОСОБА_1 12.11.2020, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 .

Закрити провадження у справі в частині позовних вимог про поділ автомобіля .

Роз`яснити сторонам, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет із тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Іллічівського міського

суду Одеської області М.І.Петрюченко