Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 945/1223/21
Провадження № 2-о/945/12/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2024року Миколаївський районний суд Миколаївської області, в складі головуючого судді Войнарівського М.М., за участю секретаря судового засідання Пєскова В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Радсадівська сільська рада Миколаївського району Миколаївської області про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю на час відкриття спадщини

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Миколаївського районного суду Миколаївської області із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю на час відкриття спадщини, заінтересована особа Радсадівська сільська рада Миколаївського району Миколаївської області.

Заяву обґрунтовує тим, що 02.07.2004року вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_2 . З моменту реєстрації шлюбу з ними також почав мешкати племінник її чоловіка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Чоловік заявниці ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після смерті чоловіка,його племінник ОСОБА_3 залишився мешкати із заявницею. ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 помер. Оскільки на час відкриття спадщини заявниця постійно проживала зі спадкодавцем однією сім`єю та є єдиною родичкою померлого,тому на її думку вважається особою,що прийняла спадщину. Нотаріусом було роз`яснено, що для оформлення спадкових прав заявниці необхідно підтвердити факт його постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, оскільки спадкодавець і спадкоємець зареєстровані за різними адресами. Інші спадкоємці спадщини не приймали. Тому заявниця просить суд встановити факт постійного проживання спадкодавця із заявницею на час відкриття спадщини.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючим суддею визначено Войнарівського М.М.

Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 24.09.2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено до розгляду.

Заявниця та її представник в судове засідання не з`явилися, при цьому представником подано до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, вимоги викладені в заяві підтримує та просить суд їх задовольнити.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, але надав до суду заяву, про розгляд справи у його відсутності, не заперечують проти задоволення вимог щодо встановлення факту проживання ОСОБА_1 разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, повно і всебічно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заява у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, допитавши свідків, встановив наступні обставини та дійшов до наступного висновку.

Відповідно до свідоцтва про одруження Серія НОМЕР_1 ОСОБА_1 зареєструвала шлюб з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 .

За життя ОСОБА_4 склав заповіт, посвідчений державним нотаріусом Другої миколаївської державної нотаріальної контори від 18.09.2003 року,зареєстровано в реєстрі за №1-1370, згідно з яким заповів квартиру АДРЕСА_1 та речі домашнього вжитку та обіходу- ОСОБА_3 ;земельну ділянку для будівництва та обслуговування індивідуального житлового будинку розміром 0,0992га, яка розташована в АДРЕСА_2 ОСОБА_2 .

Як вбачається з копії свідоцтва про смерть серія НОМЕР_2 ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Згідно копії свідоцтва про смерть серія НОМЕР_3 ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_6 у віці 84 роки в м.Миколаїв.

Відповідно до копії свідоцтва про смерть НОМЕР_4 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Заявниця ОСОБА_1 зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_3 ,що підтверджується довідкою №1034-02-15-24-21 від 03.09.2021року Радсадівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області.

З копії спадкової справи №8/2021, заведеної після смерті ОСОБА_3 , встановлено, що за життя спадкодавець заповіту не складав,заявниця ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 .

Постановою приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу відмовлено у вчинені нотаріальної дії ОСОБА_1 та видачі свідоцтва про право на спадщину за законом оскільки факт прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 шляхом спільного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджений, оскільки спадкодавець та спадкоємець зареєстровані за різними адресами проживання, даний факт може бути доведеним в судовому порядку.

З письмових пояснень ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 вбачається, що на момент смерті ОСОБА_3 , остнній проживав разом із заявницею ОСОБА_1 , починаючи з 15.08.2015року, у період спільного проживання були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_5 кожен окремо пояснили та підтвердили факт проживання заявниці ОСОБА_1 та ОСОБА_3 однією сім`єю по день смерті останнього.

Згідно ст.293, ч. 2 ст.315 ЦПК України, суд в порядку окремого провадження розглядає цивільні справи про встановлення фактів, що має юридичне значення. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Разом з тим, п. 2 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»(далі - Постанова) визначено, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Пунктами 2, 3Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30 травня 2008 року надано роз`яснення про те, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Статтею 1264 ЦК України передбачено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно дост. 3 ч. 2 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

У п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом.

До спадкоємців четвертої черги належить не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали із спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки.

Для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю.

Обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є наявність спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року №5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

Як встановлено в судовому засіданні, підтвердження факту проживання із спадкодавцем на момент відкриття спадщини заявниці необхідне для оформлення спадкових прав.

За таких обставин справи та відповідно до зазначених норм процесуального права, надані заявницею докази на підтвердження факту постійного її проживання із спадкодавцем у контексті положень статей 77-80 ЦПК Україниє належними, допустимими, достовірними та достатніми, встановлення такого факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про спадкове майно, а тому суд дійшов до висновку, що заява є підставною та підлягає до задоволення.

На підставі ч.7 ст.294 ЦПК України в даній справі судові витрати при ухваленні судового рішення не відшкодовуються.

З урахуванням вищевикладеного та керуючись ст.ст. 4, 5, 10, 11, 263, 264, 265, 315, 319 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Радсадівська сільська рада Миколаївського району Миколаївської області про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю на час відкриття спадщини - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 ,уродженка м.Миколаєва;паспорт серія НОМЕР_5 ; РНОКПП НОМЕР_6 ; зареєстрована: АДРЕСА_3 ) разом із спадкодавцем ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Миколаєва;РНОКПП НОМЕР_7 ), який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , на час відкриття спадщини починаючи з 15 серпня 2015року.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 273 ЦПК України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду ; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Згідно з положеннями ст. 355 ЦПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя М.М.Войнарівський