УХВАЛА

11 липня 2024 року

м. Київ

справа № 607/21787/13-ц

провадження № 61-9474ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Шиповича В. В.,

розглянув касаційну скаргуакціонерного товариства «УкрСиббанк» на ухвалу Тернопільського апеляційного суду від 27 травня 2024 року у цивільній справі за заявою публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2016 року ПАТ «УкрСиббанк» звернулося до суду із заявою про

видачу дубліката виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання у цивільній справі за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13 січня 2017 року заяву ПАТ «УкрСиббанк» в частині поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання залишено без розгляду. В іншій частині заяви ПАТ «УкрСиббанк» про видачу дублікату виконавчого листа відмовлено.

Не погодившись з ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13 січня 2017 року, АТ «УкрСиббанк» 06 травня 2024 року подало апеляційну скаргу.

Ухвалою Тернопільського апеляційного суду від 27 травня 2024 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою АТ «УкрСиббанк» на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від

13 січня 2017 року.

26 червня 2024 року АТ «УкрСиббанк» звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Тернопільського апеляційного суду від 27 травня 2024 року, направити справу до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу, обґрунтовано тим, що судом апеляційної інстанції порушено норми процесуального права. Заявник вказує, що апеляційний суд належним чином не оцінив причини пропуску строку на звернення з апеляційною скаргою.

Перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла такого висновку.

Згідно з частиною першою статті 394 ЦПК України питання про відкриття касаційного провадження (відмову у відкритті касаційного провадження) вирішується колегією у складі трьох суддів.

Доступ до суду як елемент права на справедливий судовий розгляд не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку, коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить пункту першому статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Європейський суд з прав людини у справі «Устименко проти України», заява № 32053/13, від 29 жовтня 2015 року вказав, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (пункт 46 рішення).

Право на апеляційний перегляд справи, яке гарантовано Конституцією України, реалізується у порядку, передбаченому процесуальним законом.

Згідно з підпунктом 13 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону № 2147-VIII судові рішення, ухвалені судами першої інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Порядок і строки оскарження судового рішення, ухваленого судом першої інстанції до 15 грудня 2017 року, були визначені у частині першій статті 294 і статті 296 ЦПК України у редакції, яка діяла до набрання чинності Законом № 2147-VIII. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції мала бути подана протягом п`яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина перша статті 354 ЦПК України у редакції, яка набрала чинності 15 грудня 2017 року).

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду (частина друга статті 354 ЦПК України).

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу (частина третя статті 354 ЦПК України).

Суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними (пункт 4 частини першої статті 358 ЦПК України).

Частиною другою статті 358 ЦПК України (у редакції, чинній на момент звернення з апеляційною скаргою) передбачено, що незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: 1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; 2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Згідно з частиною першою статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Суд апеляційної інстанції у цій справі, зокрема, встановив, що 08 липня 2016 року представник ПАТ «УкрСиббанк» - Синявський О. В. звернувся до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення пропущеного строку

для пред`явлення виконавчого документу до виконання у цивільній справі

№ 607/21787/13-ц та просив суд розглядати заяву без участі банку. 19 липня

2016 року ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області заяву ПАТ «УкрСиббанк» про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. 15 серпня 2016 року до суду надійшла заява представника ПАТ «УкрСиббанк» - Синявського О. В. про усунення недоліків, що свідчить про те, що сторона обізнана про рух справи, цікавилася провадженням у справі, користувалася належними процесуальними правами та виконувала процесуальні обов`язки. За наслідками розгляду заяви Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області постановив ухвалу від 13 січня 2017 року, яку надіслав заявнику. Ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13 січня 2017 року отримано 23 січня 2017 року представником ПАТ «УкрСиббанк», який здійснював представництво у суді першої інстанції на підставі довіреності від 04 січня 2016 року № 30-1/67, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, яке міститься в матеріалах справи.

Оскільки ПАТ «УкрСиббанк» було обізнане про існування судового провадження, яке ним же ініційовано, взявши до уваги, що апеляційна скарга подана 06 травня 2024 року, тобто більше ніж через сім років після постановлення оскаржуваної ухвали Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13 січня 2017 року, суд апеляційної інстанції, врахувавши недоведеність існування обставин непереборної сили, дійшов обґрунтованого висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження у цій справі, правильно застосувавши приписи частини другої статті 358 ЦПК України. Виключних випадків, передбачених пунктами 1, 2 частини другої статті 358 ЦПК України банком не доведено.

Встановивши вказані обставини, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що виключні випадки, передбачені частиною другою статті 358 ЦПК України, для відкриття апеляційного провадження у справі у разі спливу одного року (присічного строку) після складення повного тексту рішення суду відсутні.

Частиною четвертою статті 394 ЦПК України визначено, що у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Згідно з частиною шостою статті 394 ЦПК України ухвала про відмову

у відкритті касаційного провадження повинна містити мотиви, з яких суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.

Доводи поданої касаційної скарги не дають підстав для висновку про недотримання судом апеляційної інстанції норм процесуального права, не спростовують висновків суду апеляційної інстанції.

На підставі наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що правильність застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права, зокрема статті 358 ЦПК України, не викликає розумних сумнівів, а касаційна скарга

АТ «УкрСиббанк» на ухвалу Тернопільського апеляційного суду від 27 травня

2024 року (не відноситься до переліку ухвал, якими закінчено розгляд справи) є необґрунтованою.

Керуючись частинами першою, четвертою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою акціонерного товариства «УкрСиббанк» на ухвалу Тернопільського апеляційного суду від 27 травня 2024 року у цивільній справі за заявою публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання - відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Синельников

О. М. Осіян

В. В. Шипович