Справа №489/5950/23
Провадження №2-о/489/15/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2024 м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого - судді Рум`янцевої Н.О.,

із секретарем судових засідань - Назаровою С.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа - ОСОБА_2 , ОСОБА_3

встановив.

ОСОБА_1 , через свого представника - адвоката Пірога С.В., звернулася до суду з заявою, якою просила суд встановити факт проживання однією сім`єю ОСОБА_4 та ОСОБА_5 без реєстрації шлюбу з 20 січня 2004 року по 05 липня 2014 року, що становить 10 років 5 місяців 16 днів, тобто не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_1 , у звязку зі смертю ОСОБА_5 . Мотивуючи вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла її баба ОСОБА_4 . Після її смерті відкрилася спадщина. Спадкоємцями після смерті ОСОБА_4 є вона, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які відмовилися від прийняття спадщини на її користь. 13 липня 2021 року приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Лактіоновою С.А. заведено спадкову справу після смерті ОСОБА_4 та їй видано свідоцтво про право на спадщину за законом. В квітні 2023 року вона звернулася до приватного нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 на земельну ділянку площею 12,94 га, надану для ведення сільськогосподарського виробництва в межах території Безводненської міської ради Миколаївського району Миколаївської області, що належала ОСОБА_5 . Проте, приватним нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 на вищевказану земельну ділянку, оскільки нею не подано документів, які підтверджують факт проживання однією сім`єю ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. ОСОБА_4 та ОСОБА_5 спільно проживали спочатку в с. Шурине Миколаївського району Миколаївської області з 01.01.1986 по 11.11.2003, потім в селищі Зелений Яр Миколаївського району Миколаївської області з 20.01.2004 до дня смерті ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_3 . Вони вели спільний побут, вели спільне господарство, мали взаємні права та обов`язки. Вказані обставини можуть підтвердити свідки, які проживали з ними по сусідству.

Ухвалою суду від 09.10.2023, заяву залишено без руху.

Ухвалою суду від 31.10.2023, заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено справу до судового засідання в порядку окремого провадження, витребувано докази.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Від представника заявниці надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. На задоволення вимог наполягає.

Заінтересовані особи подали заяви проти розгляд справи за їх відсутності, проти заяви не заперечують.

Передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін, на підставі доказів, поданих разом із матеріалами позову.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, є дата складання повного судового рішення.

Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини.

З свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , вбачається, що ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після його смерті відкрилась спадщина. Заявниця зазначає, що її бабуся ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 є спадкоємицею після смерті ОСОБА_5 , як особа що мешкала з ним однією сім`єю не менше десяти років до часу відкриття спадщини. У зв`язку з тим, що офіційно бабуся з ОСОБА_5 не перебували у шлюбі, відповідно спадщину ОСОБА_6 не оформила, наданий час у неї існують перешкоди в оформленні права власності в порядку спадкування після смерті бабусі.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч.1 ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема, й справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Згідно з ч. 2 ст. 293, ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до роз`яснень, які містяться у п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.ст.1220,1221 ЦК України,спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Відповідно до ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Права члена сім`ї має одинока особа. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Статтею 8 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено право кожного на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. При цьому органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. Також ст. 12 Конвенції встановлено і право на шлюб.

Виходячи з аналізу вказаної норми СК України, сім'єю є соціальна група, яка складається з людей, які зазвичай перебувають у шлюбі, їхніх дітей (власних або прийомних) та інших осіб, поєднаних родинними зв`язками з подружжям, кровних родичів, і здійснює свою життєдіяльність на основі спільного економічного, побутового, морально-психологічного укладу, взаємної відповідальності, виховання дітей.

Відповідно до абзацу 5 пункту 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 № 5-рп/99 у справі про офіційне тлумачення терміну «член сім`ї» членами сім`ї є, зокрема особи, які постійно з ним мешкають і ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають з особою у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки й інші). Обов`язковими умовами для визнання їх членами сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах та утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, про які засвідчують реальність сімейних відносин.

Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями віднесення до кола членів однієї сім`ї є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки померлих осіб, які об`єдналися для спільного проживання.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 31 березня 2020 року у справі №205/4245/17 (провадження № 61-17628св19).

Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, такими засобами: письмовими доказами, показаннями свідків.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 є рідним сином ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 .

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 є рідною донькою ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 .

З свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 , вбачається, що ОСОБА_2 зареєструвала шлюб 30 жовтня 1971 року та змінила прізвище на « ОСОБА_2 ».

Як вбачається з свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 є рідною донькою ОСОБА_9 та ОСОБА_2 .

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_6 , ОСОБА_8 зареєструвала шлюб 29 грудня 1990 року та змінила прізвище на « ОСОБА_8 ».

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_7 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 є рідною донькою ОСОБА_12 та ОСОБА_8 .

ОСОБА_1 зареєструвала шлюб 30 квітня 2014 року та змінила прізвище на « ОСОБА_1 », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_8 .

Отже, ОСОБА_4 є рідною прабабкою ОСОБА_1 .

З свідоцтва про смерть серії НОМЕР_9 , вбачається, що ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після її смерті відкрилася спадщина.

13 липня 2021 року ОСОБА_2 звернулася до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Лактіонової С.А. з завою про відмову від прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 .

13 липня 2021 року ОСОБА_3 звернувся до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Лактіонової С.А. з завою про відмову від прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 .

29 липня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Лактіонової С.А. з заявою про прийняття спадщини після смерті прабабусі ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

01 лютого 2023 року приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Лактіоновою С.А. видано ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , яке складається з земельною ділянкою площею 12,9431 га, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в межах території Веснянської (колишньої Безводненської) сільської ради Миколаївського району Миколаївської області.

01 лютого 2023 року ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Лактіонової С.А. з завою про прийняття спадщини після смерті прабабусі ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 на земельну ділянку площею 12,9431 га, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в межах території Веснянської (колишньої Безводненської) сільської ради Миколаївського району Миколаївської області, що належала ОСОБА_5 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Постановою приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Лактіонової С.А. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 13.04.2023 за вих. № 226/02-31, відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті прабабусі ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 на земельну ділянку площею 12,9431 га, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в межах території Веснянської (колишньої Безводненської) сільської ради Миколаївського району Миколаївської області, що належала ОСОБА_5 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки заявницею не надано документів, які підтверджують факт проживання однією сім`єю ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Вказане підтверджується матеріалами спадкової справи № 82/2021 до майна ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину, сформованої 07.11.2023, спадкова справа після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , не заводилася.

Заявниця зазначає, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 спільно проживали спочатку в с. Шурине Миколаївського району Миколаївської області з 01.01.1986 по 11.11.2003, потім в селищі Зелений Яр Миколаївського району Миколаївської області з 20.01.2004 до дня смерті ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_3 . Вони вели спільний побут, вели спільне господарство, мали взаємні права та обов`язки. Вказані обставини можуть підтвердити свідки, які проживали з ними по сусідству.

Згідно довідки Веснянської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області від 27.06.2023 за вих. № 1536-09.04-23, відповідно до записів по господарських книг, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 були зареєстровані з 01.01.1986 по 11.11.2003 за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до довідки Веснянської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області від 03.02.2023 за вих. № 25, ОСОБА_5 постійно проживав та був зареєстрований в АДРЕСА_2 з 20 січня 2004 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 . за цією адресою були зареєстровані та постійно проживали разом зі спадкодавцем: ОСОБА_4 з 20 січня 2004 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З письмових пояснень свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , вбачається, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 проживали разом, вели спільне господарство, мали взаємні права та обов`язки, мали спільний бюджет. Спільно здійснювали ремонт квартири і її утримання, у тому числі і сплати комунальних платежів. Кожен з них проявляв повагу до індивідуальності іншого з подружжя, до звичок та уподобать іншого, що проявлялося і у манері спілкування між ними, і у поступливості кожного з них іншому. ОСОБА_5 та ОСОБА_4 спільно дбали про забезпечення сім`ї усім необхідним для роботи в домі, роботи на городі, для відпочинку і взагалі про матеріальне забезпечення сім`ї. ОСОБА_14 інколи відвозив їх до м. Миколаєва в лікарню, або купував продукти харчування їм, гроші вони завжди давали з спільного бюджету.

Досліджені докази в їх сукупності вказують на наявність відносин ОСОБА_4 та ОСОБА_5 які притаманні сім`ї.

На підставі викладеного, надавши оцінку зібраним у справі доказам в цілому, а також кожному доказу окремо, суд приходить до висновку про задоволення заяви ОСОБА_1 в частині встановлення факту її проживання однією сім`єю ОСОБА_4 з ОСОБА_5 не менше як п`ять років до часу смерті останнього ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що свідчить реальність сімейних відносин між ними, підтверджена дослідженими судом письмовими доказами та показаннями свідків, а саме: пов`язаність спільним місцем проживання, побутом та наявністю взаємних прав і обов`язків.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 89, 259, 263-265, 315 Цивільного процесуального кодексу України, суд

вирішив:

заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 - задовольнити.

Встановити факт проживання ОСОБА_4 з ОСОБА_5 однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, а саме: до дня смерті останнього ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено скорочене судове рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи в порядку статті 355 ЦПК України безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua або за веб-адресою Судової влади України: https://court.gov.ua/fair/.

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , РНКОПП НОМЕР_10 .

Заінтересовані особи:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_11 .

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_12 .

Повний текст судового рішення складено «15» січня 2024.

Суддя Н.О. Рум`янцева