Номер справи 237/3618/24
Номер провадження 2-о/237/85/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.09.24 м. Курахове

Мар`їнський районний суд Донецької області в складі:

головуючого - судді Ліпчанського С.М.,

присяжних Подобінської І.М.,Кириленко Т.Д.,

при секретарі Бахтіяровій Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження в залі суду у м. Курахове цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Управління соціального захисту населення Курахівської міської ради Покровського району Донецької області, про визнання особи недієздатною, встановлення над нею опіки та призначення опікуна, -

В С Т А Н О В И В:

До Мар`їнського районного суду Донецької області надійшла заява ОСОБА_1 , заінтересована особа: Управління соціального захисту населення Курахівської міської ради Покровського району Донецької області, про визнання особи недієздатною про визнання особи недієздатною, встановлення над нею опіки та призначення опікуна.

Дана заява вмотивована тим, що ОСОБА_1 є чоловіком ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_1 виданий 24.09.2021 року органом 1474, РНОКПП: НОМЕР_2 , що підтверджено долученими до позову документами. На початку широкомасштабного вторгнення російської федерації на територію України, ОСОБА_2 пережила дуже сильне психологічне потрясіння внаслідок постійних ворожих обстрілів міста Курахове. На прохання заявника евакуюватися, остання відповіла категоричною відмовою, після чого вони продовжили проживати за місцем реєстрації. Приблизно через рік після цього, заявник почав помічати у своєї дружини нетипову поведінку. Остання перестала нормально харчуватися, вночі не спала що призводило до агресивної, а періодами неадекватної поведінки. Приблизно в кінці зими, на початку весни цього року поведінка ОСОБА_2 зовсім змінилась. Остання перестала адекватно реагувати на обставини та керувати своїми діями. Неодноразові звернення до лікарів для лікування - позитивних результатів не дали. На даний момент ОСОБА_2 категорично відмовляється виїжджати із міста де вони мешкають, хоча із нього оголошена примусова евакуація. Залишити ОСОБА_2 в небезпеці заявник не може, так як вважає опіку над дружиною своїм обов`язком та має надію на її подальше одужання. Визнання недієздатною ОСОБА_2 необхідне для оформлення опіки, її евакуації та подальшого лікування. Остання не може у повній мірі усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, а відтак потребує як лікування так і постійного стороннього догляду. Визнання недієздатною ОСОБА_2 необхідне для оформлення над нею опіки та захисту прав та інтересів останньої. В судовому засіданні встановлено, що заявник створює необхідні побутові умови для належного проживання, забезпечує ОСОБА_2 необхідним доглядом та лікуванням, якого остання потребує, відповідно до наданих лікарських рекомендацій. Вважає це своїм обов`язком перед сім`єю. Крім того, ОСОБА_1 має можливість забезпечувати ОСОБА_2 необхідним доглядом та лікуванням, так як остання зважаючи на свій стан, наявність психічних захворювань - не в змозі забезпечити себе необхідним доглядом самостійно.

Заявник та представник заінтересованої особи не з`явилася в судове засідання, про місце та час розгляду справи повідомлені належним чином.

Заявник надав клопотання про розгляд його заяви за його відсутності в зв`язку із зайнятістю по догляду за ОСОБА_2 .

У відповідності до ч. 2 ст.197 ЦПК України в зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши та оцінивши в сукупності докази по справі, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню із таких підстав.

Згідно ч. 1 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Встановлення опіки урегульовано ст. ст. 60, 63 ЦК України.

У відповідності до ч. 1 ст.55 Цивільного Кодексу України, опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.

Статтею 1 Закону України "Про реабілітацію інвалідів в Україні" визначено, що обмеження життєдіяльності - це помірно виражена, виражена або значно виражена втрата особою внаслідок захворювання, травми (її наслідків) або вроджених вад здатності до самообслуговування пересування, орієнтації, контролю своєї поведінки, спілкування, навчання, виконання трудової діяльності нарівні з іншими громадянами.

Постійний сторонній догляд - вид догляду, яким забезпечуються інваліди із вираженими порушеннями в організмі, зумовленими професійними та загальними захворюваннями, травмами, що призводять до значного обмеження життєдіяльності, надзвичайною залежністю від постійного догляду, допомоги або нагляду інших осіб, неспроможні до самообслуговування ( не можуть самостійно приймати їжу, забезпечувати гігієнічні потреби, потребують допомоги на прогулянках).

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 241 ЦПК України, суд, ухвалюючи рішення про визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею опіку і, за поданням органу опіки та піклування, призначає їй опікуна.

Ухвалюючи рішення від 24 жовтня 1979 року у справі Винтерверп (Winterwerp) проти Нідерландів Європейський Суд виходив із того, що у справах осіб, що страждають психічним розладом, національні суди володіють певною свободою розсуду, наприклад, вони можуть застосовувати процесуальні заходи для забезпечення належного відправлення правосуддя, захисту здоров`я відповідної особи тощо, які, проте, не повинні зачіпати саму сутність права особи на справедливий судовий розгляд. У зв`язку з цим Європейський суд з прав людини визнав невиправданим рішення судді розглянути справу на підставі письмових доказів, без особистої присутності громадянина і заслуховування його доводів і визнав, що в даному розгляді мало місце порушення принципу змагальності і тим самим порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ч. 1 ст. 295 ЦПК України заява про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, у тому числі неповнолітньої особи, чи визнання фізичної особи недієздатною подається до суду за місцем проживання цієї особи, а якщо вона перебуває на лікуванні у закладі з надання психіатричної допомоги - за місцезнаходженням цього закладу.

Відповідно до ч. 1 ст. 296 ЦПК України заяву про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи може бути подано членами її сім`ї, органом опіки та піклування, закладом з надання психіатричної допомоги.

Досліджені докази свідчать про можливість призначення заявника опікуном.

Керуючись ст. ст. 39, 55, 60, 63 ЦК України, ст. ст. 236-241, ч.2 ст. 299 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Управління соціального захисту населення Курахівської міської ради Покровського району Донецької області, про визнання особи недієздатною, встановлення над нею опіки та призначення опікуна - задовольнити у повному обсязі.

Визнати недієздатною ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_1 виданий 24.09.2021 року органом 1474, РНОКПП: НОМЕР_2 строком на 2 роки.

Встановити опіку над ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_1 виданий 24.09.2021 року органом 1474, РНОКПП: НОМЕР_2 строком на 2 роки.

Встановити одноособовим опікуном ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_1 виданий 24.09.2021 року органом 1474, РНОКПП: НОМЕР_2 - ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт серії НОМЕР_3 виданий Мар`їнським РВ ГУДМС України в Донецькій області 22.04.2015 року, адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 строком на 2 роки.

Відповідно до ч. 2 ст. 299 ЦПК України звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору.

Допустити негайне виконання рішення для запобігання загрози життю та здоров`ю учасників процесу у період дії воєнного стану.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційної скарги не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду.

Учасники справи, яким повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя С.М. Ліпчанський