Справа № 562/4704/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"07" лютого 2024 р. Здолбунівський районний суд

Рівненської області

в складі: головуючого судді Шуляка А.С.

при секретарі Бєлявській А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м.Здолбунів цивільну справу за позовом АТ КБ "Приват Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

Акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №ROZ0GA00000768 від 13.03.2008 року в сумі 35779,16 Доларів США.

05 лютого 2024 року представником позивача було подано письмову заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру, яка була передана в іпотеку для забезпечення зобов`язання за кредитним договором №ROZ0GA00000768 від 13.03.2008 року та розташована за адресою: АДРЕСА_1 та заборони іншим особам вчиняти будь-які дії щодо вказаної квартири.

Перевіривши матеріали справи суд приходить до наступного висновку.

Статтею 149 ЦПК України передбачено, що за заявою осіб, які беруть участь у справі, суд може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Під забезпеченням позову розуміється вжиття судом передбачених законом заходів, які створюють реальну гарантовану можливість для виконання в майбутньому рішення по справі в разі задоволення заявленого позову.

При цьому забезпечення позову спрямоване, перш за все, проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його тощо.

Зазначена правова норма прямо визначає як форму і порядок звернення до суду із клопотанням про вжиття заходів забезпечення позову, так і підстави для його забезпечення.

Так, загальною підставою для вжиття заходів забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать або дозволяють достовірно припустити, що невжиття цих заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання майбутнього рішення суду.

Види забезпечення позову визначені законодавцем у ст.150 ЦПК України.

Згідно вказаної правової норми позов забезпечується, зокрема накладенням арешту на майно, що належать відповідачеві і знаходиться у нього або в інших осіб, а також забороною вчиняти певні дії.

У разі необхідності судом можуть бути застосовані й інші види забезпечення, які не передбачені цією процесуальною нормою, чи застосовано кілька видів забезпечення позову.

Проте, у будь-якому випадку види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як роз`яснено в п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Таким чином, керуючись наведеними нормами цивільного процесуального законодавства та враховуючи роз`яснення Верховного Суду України, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Згідно ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

В обгрунтування клопотання про забезпечення позову представник позивача зазначає, що є підстави вважати, що квартира, яка була передана в іпотеку для забезпечення зобов`язання за кредитним договором №ROZ0GA00000768 від 13.03.2008 року та розташована за адресою: АДРЕСА_1 без згоди позивача може бути відчужена на користь третіх осіб, що може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно договору іпотеки квартири від 13.03.2008р. вбачається, що вказана квартира належить на праві власності ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та була передана в іпотеку для забезпечення зобов`язання за кредитним договором №ROZ0GA00000768 від 13.03.2008 року, укладеним між АТ КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_1 .

Разом з тим, позивач АТ КБ «ПриватБанк» звернувся з позовними вимогами до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Вимоги щодо звернення стягнення на предмет іпотеки не є предметом розгляду по справі № 562/4704/23, а власники квартири (іпотекодавці) не є стороною по дані справі і до них позивачем не пред`явлено жодної вимоги.

Крім того, на іпотечне майно вже накладено заборону при передачі майна в іпотеку, про що зазначено в договорі іпотеки.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12,13,149,153,353 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

У задоволенні заяви представника позивача АТ КБ «ПриватБанк» Набухотного Г.О. про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя