справа № 619/3847/15-ц
провадження № 8/619/1/24
УХВАЛА

03 вересня 2024 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області

в складі: головуючого судді Жорняк О.М.

за участі секретаря судового засідання Молотко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дергачі заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2015 року ОСОБА_2 звернуся до Дергачівського районного суду з позовом до

ОСОБА_3 , у якому просив суд виключити відомості про його батьківство з актового запису № 169 від 19 серпня 2014 року, внесеного відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дергачівського районного управління юстиції у Харківській області.

Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 15 жовтня 2015 року позов ОСОБА_2 задоволено. Виключено відомості про батька ОСОБА_2 з актового запису № 169 від 19 серпня 2014 року про народження ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , внесені відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дергачівського районного управління юстиції у Харківській області.

03.08.2020 ОСОБА_1 звернулась до Дергачівського районного суду

із заявою про перегляд рішення Дергачівського районного суду від 15.10.2015 за нововиявленими обставинами

Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 24 листопада 2020 року заяву ОСОБА_3 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення районного суду задоволено. Рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 15 жовтня 2015 року скасовано, у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного суду від 09 грудня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення, рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 24 листопада 2020 року без змін.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 вересня 2022 року рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 24 листопада 2020 року та постанову Харківського апеляційного суду від 09 грудня 2021 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

В своїй Постанові Верховний Суд, вказав, що необхідними умовами нововиявлених обставин, визначеними пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України, на яку послалася у своїй заяві ОСОБА_5 , є те, що вони: існували на час розгляду справи, ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи, вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі. Обставини, які вважаються нововиявленими, повинні одночасно відповідати цим вимогам.

Тобто, для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами, суд повинен враховувати не тільки ту обставину, що заявнику не було відомо про них, а й те, що такі обставини не могли бути йому відомі на час розгляду справи.

Звернувшись через п`ять років до суду із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, ОСОБА_5 вказувала, що на адвокатський запит її адвокат отримав відповідь ПП «Екомед» (вих. № 156 від 18 червня 2020 року), в якому повідомлено, що жодних висновків та діагнозів (щодо безпліддя чи інше) лабораторією «Екомед» не здійснюється; ніяких власноручно здійснених записів або приміток на результаті аналізу не допускається, на підтвердження відповіді ПП «Екомед» було надано копію лабораторних досліджень, які були видані ОСОБА_2 , в яких наявні тільки проведені дослідження без приміток та інших записів. Таким чином, вона вважала, що ОСОБА_2 надав до суду підроблений результат аналізу. Крім того, посилалася на те, що позов ОСОБА_2 є недоведеним.

Заявник ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_6 повторно в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про день, час і місце слухання справи, про поважні причини неявки суд не повідомили. Заяв про розгляд справи у відсутності сторони на адресу суду не надходило, а також не надходило жодних клопотань про проведення судових засідань в режимі відеоконференцзвязку.

Неодноразово викликаємий в судові засідання ОСОБА_7 не з`являвся, хоча належним чином був повідомлений про день, час і місце слухання справи, про поважні причини неявки суд не повідомив. Заяв про розгляд справи у відсутності сторони на адресу суду не надходило, а також не надходило жодних клопотань про проведення судових засідань в режимі відеоконференцзвязку.

Дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 43 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу, а також виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Згідно з ч.3 ст.131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 р. у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Заявник має сприяти розгляду справи, оскільки він є найбільш зацікавленим в її розгляді.

При цьому суд зауважує, що ОСОБА_5 будучи ініціатором цього судового провадження без поважних причин повторно не з`явилася до суду.

Згідно частини п`ятої ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки заявника в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Так, згідно із п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Отже, якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи. Однак заяви про розгляд справи за відсутності сторони позивача до суду не надходило.

Системний аналіз вказаної норми процесуального закону свідчить про те, що законодавець диференціює необхідність врахування судом поважності/неповажності явки позивача до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне. Тобто не вказує на врахування судом поважності причин при повторній неявці позивача до суду. Це пов`язано із дією принципу цивільного судочинства - диспозитивністю, відповідно до якого кожний учасник процесу самостійно розпоряджається наданими йому законом процесуальними правами.

Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд залишає позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Згідно з вимогами ЦПК суд не зобов`язаний з`ясовувати причини повторної неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача і у випадку повторної неявки позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду. Правове значення в такому випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання ним заяви про розгляд справи за його відсутності.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 756/8612/16-ц, від 24 жовтня 2018 року у справі № 569/347/16-ц, від 28 лютого 2019 року у справі № 752/9188/13-ц, від 22 травня 2019 року у справі № 310/12817/13, від 06 червня 2019 року у справі № 760/3301/13-ц, від 20 червня 2019 року у справі № 522/7428/15, від 26 вересня 2019 року у справі № 295/19734/13-ц, від 07 жовтня 2019 року у справі № 612/403/16-ц, від 27 березня 2020 року у справі № 522/22303/14-ц, від 21 вересня 2020 року у справі № 658/1141/18.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1ст.6Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Отже, залишення заяви без розгляду, в даному випадку, не порушує право заявника на доступ до суду, а є способом вжиття дій направлених на усунення неналежних виконань заявником своїх процесуальних обов`язків та певною мірою заходом суду для протидії здійсненим перепонам для руху справи.

У пункті 3 частини першої статті 257 ЦПК України поняття "може", "має право", "за власною ініціативою" та інші подібні за змістом законодавець не застосовує. Отже, процесуальним законом не передбачено можливість інших варіантів дій суду, окрім залишення позову без розгляду. З огляду на зазначене повноваження суду залишити заяву без розгляду не є дискреційним, а відносяться до імперативних.

Отже, відповідно до пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України в разі повторної неявки позивача в судове засідання за умови, що він був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи та не надав заяви про розгляд справи за його відсутності, суд зобов`язаний залишити позов без розгляду.

Залишення заяви без розгляду у зв`язку з повторною неявкою заявника та його представника є негативним правовим наслідком для заявника у випадку зловживання своїми процесуальними правами (Постанова ВС від 19.10.2022 № 500/3087/18).

За викладених обставин, зважаючи на те, що ОСОБА_1 та її представник, будучи повідомленими судом про дату, час та місце розгляду справи, двічі поспіль не з`явилися в судові засідання, заяв про розгляд справи без їх участі не надходило, суд залишає заяву без розгляду через повторну неявку сторони заявника в судове засідання.

Керуючись ст. ст. 44, 133, 141, 142, 223, 257, 259, 260,353-355 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 15 жовтня 2015 року по цивільній справі за позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про виключено відомості про батька ОСОБА_2 з актового запису № 169 від 19 серпня 2014 року про народження ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , внесені відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дергачівського районного управління юстиції у Харківській області за нововиявленими обставинами залишити без розгляду.

Роз`яснити заявнику, що вона має право звернутися до суду із заявою повторно, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О. М. Жорняк