ЄУН №333/2622/24
Провадження № 2/337/1753/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2024 року місто Запоріжжя

Суддя Хортицького районного суду м. Запоріжжя Бредун Д.С., розглянувши матеріали позовної заяви Запорізького обласного центру зайнятості в особі філії Запорізького обласного центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

22 березня 2024 року Запорізький обласний центр зайнятості в особі Запорізької філії Запорізького обласного центру зайнятості в особі директора Ольги Яковлєвої звернувся до Комунарського районного суду м.Запоріжжя з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 на користь центру кошти, що були виплачені їй як допомога по безробіттю за період з 21.08.2022 по 23.11.2022 у розмірі 12 488,64 гривень, а також сплачену суму судового збору у розмірі 3028,00 грн.

Ухвалою Комунарського районного суду м.Запоріжжя від. 27 травня 2024 року матеріали позовної заяви Запорізького обласного центру зайнятості в особі філії Запорізького обласного центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення коштів передано для розгляду за підсудністю до Хортицького районного суду м.Запоріжжя, у зв`язку з тим, що відповідачка ОСОБА_1 , зареєстрована як внутрішньо переміщена особа за адресою: АДРЕСА_1 .

19 липня 2024 року матеріали цивільної справи надійшли до Хортицького районного суду м. Запоріжжя та автоматизованим розподілом судових справ між суддями цивільна справа розподілена й передана для розгляду по суті судді Бредуну Д.С.

Перевіривши матеріали справи, суд доходить наступного висновку.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Однією із умов реалізації права особи на пред`явлення позовної заяви є дотримання вимог підсудності.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Відповідно ч.1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Частиною 9 ст. 28 ЦПК України позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред`являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи).

В позові позивач зазначає місцем реєстрації відповідачки ОСОБА_1 АДРЕСА_2 .

Згідно відповіді Управління державної міграційної служби України в Запорізькій області щодо реєстрації місця проживання фізичної особи, отриманої судом в передбаченому ч.ч.6, 7 ст. 187 ЦПК України порядку, відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знята з реєстрації 06.07.2018, була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 .

Вказана територія на теперішній час є тимчасово окупованою.

Відповідно до відповіді Міністерства соціальної політики України від 03.05.2024, станом на 25 квітня 2024 року в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб міститься інформація, що ОСОБА_1 фактично проживає як внутрішньо переміщена особа за адресою: АДРЕСА_1 з 25.09.2022.

Однак відповідно до територіального розподілу міста, вулиця Мінська не відноситься до Хортицького району м. Запоріжжя, на яку поширюється територіальна юрисдикція Хортицького районного суду м. Запоріжжя.

Відповідно норм ЦПК України існує загальна підсудність справ за місцезнаходженням відповідача (ст. 27 ЦПК України), альтернативна підсудність за вибором позивача (ст.28 ЦПК України) та виключна підсудність (ст. 30 ЦПК).

Отже, Комунарський районний суд м.Запоріжжя помилково визначив територіальну підсудність вказаної справи за Хортицьким районним судом м.Запоріжжя.

За таких обставин, при вирішенні питання про відкриття провадження по справі суд керуючись вимогами щодо підсудності, вважає за доцільне повернути матеріали позовної заяви до Комунарського районного суду м.Запоріжжя, як помилково направлені.

Згідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 р., Закону України «Про виконання рішень, застосування практики Європейського суду з прав людини», інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у п. 1 ст. 6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Суд зазначає, що згідно положень ст. 378 ЦПК України, прийняття судом рішення з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності), є підставою для скасування судового рішення і направлення справи для розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю.

Враховуючи недопустимість порушення правил щодо підсудності, суд приходить до висновку про необхідність повернути матеріали позовної заяви, як помилково направлені, до Комунарського районного суду м.Запоріжжя, так як дана цивільна справа підлягає передачі для розгляду до суду за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання або перебування відповідача.

При цьому вказане не є спором щодо підсудності, як це визначено у ст. 32 ЦПК України, оскільки справа була надіслана до Хортицького районного суду м.Запоріжжя помилково, тобто не у відповідності до приписів ст.31 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.27, 28, 31, 32, 187, 260, 353 ЦПК України, суддя,

УХВАЛИВ:

Матеріали цивільної справи № 333/2622/24 за позовною заявою Запорізького обласного центру зайнятості в особі філії Запорізького обласного центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення коштів, повернути до Комунарського районного суду м.Запоріжжя, як помилково направлені до Хортицького районного суду м. Запоріжжя

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя: Д.С.Бредун