Справа № 545/3928/23
Провадження № 2/545/536/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.02.2024 року Полтавський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Потетія А.Г.,

секретаря судових засідань: Мамишева А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: Щербанівська сільська рада Полтавського району Полтавської області, про виділ в одиницю нерухоме майно із спільної часткової власності,-

встановив:

Позивачі звернулися до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 , третя особа: Щербанівська сільська рада Полтавського району Полтавської області, про виділ в одиницю нерухоме майно із спільної часткової власності, посилаючись на те, що 12 березня 1976 року позивачка ОСОБА_1 отримала у власність згідно договору дарування 1/2 частину житлового будинку в с. Шмиглі Полтавського району Полтавської області. Даний договір посвідчений виконавчим комітетом Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 26 червня 1989 року позивач ОСОБА_2 із ОСОБА_4 отримав у власність іншу 1/2 частину житлового будинку в АДРЕСА_1 .

У 2003 році ОСОБА_4 свою частку подарувала ОСОБА_3 згідно договору дарування від 03.12.2003 р., який в подальшому приватизував земельну ділянку для обслуговування власної частки житлового будинку, господарських будівель та споруд, про що свідчить копія державного акту на право власності на земельну ділянку від 15.07.2004 р. площею 0,0163 га, копія якого додається.

Правоустановчими документами позивачів на житловий будинок є договір дарування від 12.03.1976 року та свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 26.06.1989 року. Згідно цих документів ОСОБА_1 належить 1/2 частина будинку, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 1/2 частина (в рівних долях). На даний час склад співвласників змінився та змінилися частки у власності. ОСОБА_4 подарувала свою частку (29/50) ОСОБА_3 , а частки позивачів не визначені.

В нотаріальному порядку співвласники не мають можливості укласти договір поділу нерухомого майна, оскільки позивачі не мають приватизованої земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. А здійснити приватизацію чи реєстрацію земельної ділянки в Державному земельному кадастрі можливо лише за заявою всіх співвласників житловго будинку. Позивачі мають не зареєстровані правоустановчі документи на нерухоме майно, як зазначено у відмові проектної організації. Перешкодою у вирішенні такого питання в нотаріальному порядку також є одноосібна приватизація відповідачем земельної ділянки під власною частиною житлового будинку. Отже, для виділу частини житлового будинку із спільної часткової власності необхідно судове рішення.

Від позивачів та їх представника до суду надійшли заяви про розгляд справи без їх участі, заявлені вимоги підтримали та просили їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Від третьої особи Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області до суду надійшла заява про розгляд справи без участі їх представника, при вирішенні спору поклались на розсуд суду.

Суд вважає за можливе розгляд даної справи по суті у відсутності відповідача по наявним матеріалам справи в заочному порядку відповідно до ст. ст. 223, 280 ЦПК України.

Розглянувши подані заяви, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю.

Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що 12 березня 1976 року позивачка ОСОБА_1 отримала у власність згідно договору дарування 1/2 частину житлового будинку в с. Шмиглі Полтавського району Полтавської області. Даний договір посвідчений виконавчим комітетом Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 26 червня 1989 року позивач ОСОБА_2 із ОСОБА_4 отримав у власність іншу 1/2 частину житлового будинку в АДРЕСА_1 .

У 2003 році ОСОБА_4 свою частку подарувала ОСОБА_3 згідно договору дарування від 03.12.2003 р., який в подальшому приватизував земельну ділянку для обслуговування власної частки житлового будинку, господарських будівель та споруд, про що свідчить копія державного акту на право власності на земельну ділянку від 15.07.2004 р. площею 0,0163 га, копія якого додається.

На заяву позивачів (співвласників) рішенням Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області від 25 січня 2023 року було надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в АДРЕСА_2 на території Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області. Даним рішенням також було визначено частки земельної ділянки: ОСОБА_1 2/3 частки, а ОСОБА_2 1/3 частку. Як видно, частина нерухомого майна відповідача до цих часток не ходить, оскільки ним раніше було одноосібно приватизовано земельну ділянку під власною частиною житлового будинку.

У зв`язку із впорядкуванням адресного плану рішенням Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області від 25 квітня 2023 року № 45 було присвоєно адресу домоволодінню позивачів АДРЕСА_3 . Пізніше, рішенням Щербанівської сільської ради Полтавського району № 100 від 22 серпня 2023 року уточнено адресу житлового будинку позивачів та змінено назву населеного пункту на с. Шмиглі.

Позивачі звернулися до проектної організації із заявою про розробку технічної документації із землеустрою на земельну ділянку для обслуговування їхньої частини житлового будинку але 23 червня 2023 року проектною організацією ФО-П ОСОБА_5 . Було прийнято рішення про відмову у прийнятті документів. Підставою для відмови є заборона на розроблення документації із землеустрою під час дії воєнного стану та відсутність зареєстрованого права власності у співвласників (позивачів) на будинок. Так, Указом Президента України Про введення воєнного стану в Україні від 24.02.2022 року в Україні введено воєнний стан. Відповідно до підпункту 5 пункту 27 розділу Х Земельного кодексу України під час дії воєнного стану безоплатна передача земель державної, комунальної власності у приватну власність, надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі, розроблення такої документації забороняється. Положення цього підпункту не поширюються на безоплатну передачу земельних ділянок у приватну власність власникам розташованих на таких земельних ділянках об`єктів нерухомого майна (будівель, споруд), а також на безоплатну передачу у приватну власність громадянам України земельних ділянок, переданих у користування до набрання чинності цим Кодексом. Отже, до закінчення воєнного стану документацію із землеустрою з метою безоплатної передачі земельної ділянки у власність можливо розробляти лише щодо ділянок на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, на які зареєстровані права власності.

Правоустановчими документами позивачів на житловий будинок є договір дарування від 12.03.1976 року та свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 26.06.1989 року. Згідно цих документів ОСОБА_1 належить 1/2 частина будинку, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 1/2 частина (в рівних долях). На даний час склад співвласників змінився та змінилися частки у власності. ОСОБА_4 подарувала свою частку (29/50) ОСОБА_3 , а частки позивачів не визначені.

Згідно рішення Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області від 25.01.2023 р. розмір частки земельної ділянки, що виділяється ОСОБА_6 становить 2/3 частини, а розмір частки земельної ділянки, що виділяється ОСОБА_2 1/3 частину. Фактично частина нерухомого майна позивачів вже не залежить від частки відповідача і є відокремленими від його частки. Згідно ст. 120 ЗК України при переході права власності на будівлю та споруду до кількох осіб право на земельну ділянку визначається пропорційно часткам осіб у вартості будівлі та споруди, якщо інше не передбачено у договорі відчуження будівлі та споруди.

З рішення Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області від 25.01.2023 р. зрозуміло, що позивачі є співвласниками житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами в АДРЕСА_1 , так як виділена їм земельна ділянка для обслуговування їх житлового будинку в частках 1/3 та 2/3 разом складає одиницю. Інших співвласників не існує. Але, як вище зазначено, невідповідність правоустановчих документів, в яких вказані інші частки, а також наявність іншого співвласника, не дає можливості позивачам оформити земельну ділянку у власність. Крім того, частка майна відповідача має іншу адресу ( АДРЕСА_3 ) на відміну від частки майна позивачів АДРЕСА_3 .

Згідно технічного паспорту, виготовленого Комунальним підприємством Бюро технічної інвентаризації та містобудування Полтавського району виготовленого станом на 26.09.2023 р. житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що належить позивачам складається з житлового будинку А-1,а,а1,а2 загальною площею 76,7 м. кв. та житловою площею 31,0 м. кв., погребу а3, літньої кухні Б, сараю Д, погребу вхідного Е, вбиральні Є, огорожа №1, колодязь №3, огорожа №4, огорожа №5, ворота з хвірткою №6, вигріб № 7. Самовільних добудов чи реконструкцій не має. Всі будівлі збудовані до 1991 року.

Позивачі і відповідач володіють житловим будинком на праві спільної часткової власності. Виходячи із останнього розрахунку часток, станом на дату укладення договору дарування від 03.12.2003 р. відповідачу належить 29/50 частки нерухомого майна. Звідси випливає, що позивачам належить інша частина нерухомого майна 21/50 частка.

Пропорційність часток у власності позивачів на будинок дорівнює часткам на земельну ділянку, що їм виділялася. В даному випадку на житловий будинок частки між позивачами не визначені, а частки на земельну ділянку визначені в рішення Щербанівської сільської ради від 25.01.2023 р. в розмірі: 2/3 частки ОСОБА_1 та 1/3 частка ОСОБА_2 .

Згідно висновку № 694 щодо технічної можливості про поділ спільної часткової власності об`єкта нерухомого майна від 16.10.2023 р. частина будинку з господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 , що належать ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є відокремленими, мають окремий вхід в приміщення і можуть бути виділені в натурі в окремий об`єкт права власності. Спільних приміщень чи земель спільного користування не має. Як доказ цього є державний акт на право власності на земельну ділянку, що належить ОСОБА_3 для обслуговування його частини будинку, господарських будівель і споруд.

Будівлі і споруди позивачів знаходяться на земельній ділянці, що відведена для обслуговування житлового будинку з господарськими будівлями за цільовим призначенням згідно рішення Щербанівської сільської ради Полтавського району від 25.01.2023 р. та кадастрового плану земельної ділянки, копія якого додається.

Згідно з вимогами ч.ч. 1, 2, 6 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону, а держава не втручається у здійснення власником права власності.

Відповідно до ст. 331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва.

Враховуючи наявні докази житловий будинок в АДРЕСА_4 на даний час належить позивачам на праві спільної часткової власності: ОСОБА_1 2/3 частки, ОСОБА_2 1/3 частки. Саме так розділена земельна ділянка під будинком.

В нотаріальному порядку співвласники не мають можливості укласти договір поділу нерухомого майна, оскільки позивачі не мають приватизованої земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. А здійснити приватизацію чи реєстрацію земельної ділянки в Державному земельному кадастрі можливо лише за заявою всіх співвласників житлового будинку. Позивачі мають не зареєстровані правоустановчі документи на нерухоме майно, як зазначено у відмові проектної організації. Перешкодою у вирішенні такого питання в нотаріальному порядку також є одноосібна приватизація відповідачем земельної ділянки під власною частиною житлового будинку.

Оскільки, після виділу частки зі спільного нерухомого майна в порядку ст. 364 ЦК України право спільної часткової власності припиняється, то при виділі частки зі спільного нерухомого майна власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишаються, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні ст. 181 ЦК України та пункту 10 Порядку присвоєння об`єкту нерухомого майна реєстраційного номера, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 грудня 2010 року № 1117 «Про ідентифікацію обєктів нерухомого майна для державної реєстрації прав на них».

Так, згідно з пунктами 1.2, 2.1., 2.4. Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна від 18 червня 2007 року, поділ об`єкта нерухомого майна (виділ частки) на окремі самостійні об`єкти нерухомого майна здійснюється відповідно до законодавства на підставі висновку щодо технічної можливості такого поділу (виділу) з дотриманням чинних будівельних норм та з наданням кожному об`єкту поштової адреси. Адреси у домоволодінні також розділені.

Виходячи з аналізу змісту норм ст. ст. 183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України слід дійти висновку, що виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників.

Як роз`яснено в п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 4 жовтня 1991 року Про практику застосування законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом.

У даному випадку немає необхідності здійснювати перепланування так як всі об`єкти нерухомого майна, що належать позивачу технічно відокремлені із окремими виходами та вільним доступом до їх обслуговування.

Згідно кадастрового плану земельна ділянка, що пропонується позивачам для обслуговування їх частини житлового будинку з господарськими будівлями є неподільною на всій площі 0,2203 га.

Таким чином, маючи фактично поділене нерухоме майно частину житлового будинку з господарськими будівлями, які використовуються позивачем (власником) не порушуючи прав та інтересів відповідача (співвласника), без спільних територій чи будівель, що можуть використовуватись спільно, аналізуючи судову практику та норми чинного законодавства позивачі в судовому порядку мають намір визнати право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами згідно технічного паспорту як на окремий об`єкт права власності, тим самим скасувавши право спільної часткової власності на вище вказане нерухоме майно. Будинок має окрему систему опалення, окремі особові рахунки за електроенергію, забезпечений всім необхідним для існування незалежно від співвласника, а також має площу для обслуговування будинку без порушень території, на якій знаходиться нерухоме майно відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Держава не втручається у здійснення власником права власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 380 ЦК України житловим будинком є будівля капітального типу, споруджена з дотриманням вимог, встановлених законом, іншими нормативно-правовими актами, і призначена для постійного у ній проживання.

Згідно статті 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до статті 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно частини 1 статті 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

Згідно частини 1 статті 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Частиною 1 ст. 364 ЦК України передбачено право співвласника на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності. За змістом цієї норми виділ частки зі спільного майна це перехід частини цього майна у власність учасника спільної власності пропорційно його частки в праві спільної власності й припинення для цієї особи права на частку у спільному майні.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що позовні вимоги є доведеними в судовому порядку та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 4, 30, 175, 184, 223, 263, 268, 280 ЦПК України, ст. ст. 15,16, 328, 355-357, 364, 380, 381,391, 392 ЦК України, суд-

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ), та ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) право спільної часткової власності на нерухоме майно як самостійний об`єкт права власності - житловий будинок А-1,а,а1,а2 загальною площею 76,7 м. кв. та житловою площею 31,0 м. кв., погріб а3, літню кухню Б, сарай Д, погріб вхідний Е, вбиральню Є, огорожу №1, колодязь №3, огорожу №4, огорожу №5, ворота з хвірткою № 6, вигрібну яму №7, що знаходиться в АДРЕСА_4 в наступних частках: ОСОБА_1 2/3 частки та ОСОБА_2 1/3 частка.

Судовий збір віднести за рахунок позивачів.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з моменту проголошення, а учасниками, що не були присутні при його проголошенні у той же строк з моменту отримання копії рішення.

Суддя: А. Г. Потетій