Справа № 148/1614/22
Провадження № 22-ц/801/179/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Саламаха О. В.
Доповідач:Голота Л. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2024 рокуСправа № 148/1614/22м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді Голоти Л. О. (суддя доповідач),

суддів Медвецького С. К., Рибчинського В. П.,

розглянув у порядку письмового провадження справу за позовом за позовом Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Вінницягаз» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги розподілу природного газу,

за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Вінницягаз» на рішення Тульчинського районного суду Вінницької області від 20.10.2023 року, ухвалене у складі судді Саламахи О. В. в приміщенні суду в м. Тульчин, -

в с т а н о в и в :

6.10.2022 року Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Вінницягаз» (далі АТ «ОГС «Вінницягаз») звернулося до суду з позовом (вх. № 7699/22-вх) про стягнення заборгованості за послуги розподілу природного газу, в якому просило стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «ОГС «Вінницягаз» 3855,39 грн заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу, що виникла за період січень 2020 року по серпень 2022 року включно.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що АТ «ОГС «Вінницягаз» є суб`єктом господарювання, що здійснює господарську діяльність з розподілу природного газу на території м. Вінниця і Вінницької області, та має статус Оператора ГРМ. Розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу. Відповідач є споживачем послуг з розподілу природного газу (особовий рахунок № НОМЕР_1 ), які надаються позивачем.

У 2020-2022 роках для відповідача була розрахована щомісячна плата за розподіл газу за період: 1) січня-червня 2020 року у розмірі 221,72 грн. в місяць; 2) липня-грудня 2020 року у розмірі 241,65 грн. в місяць; 3) з січня 2021 року по грудень 2021 року у розмірі 52,75 грн. в місяць; 4) з січня 2022 року по грудень 2022 року у розмірі 55,26 грн. в місяць.

Свої зобов`язання за договором позивач виконує належним чином та в повному обсязі, однак відповідач свої зобов`язання по оплаті послуг своєчасно не виконує, у зв`язку з чим має заборгованість перед позивачем в сумі 3855,39 грн., яка виникла за період з січня 2020 року по серпень 2022 року.

Рішенням Тульчинського районного суду Вінницької області від 20.10.2023 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, 30.11.2023 року АТ «ОГС «Вінницягаз»подано засобами поштового зв`язку апеляційну скаргу (вх № 10320 від 5.12.2023 року), в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неповноту з`ясування обставин справи, неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове про задоволення позовних вимог.

Основними доводами апеляційної скарги є те, що суд першої інстанції в рішенні не зазначив мотивованої оцінки аргументів позивача (зокрема, щодо необхідності здійснення плати за річну замовлену потужність при припиненні газопостачання шляхом встановлення заглушки, що не може бути меншою за 314 куб. м. на рік); не надано оцінки чи було порушено і ким права позивача, за захистом яких товариство звернулося до суду; не застосовано при вирішенні справи положення пункту 2, 9 глави 6 розділу VI Кодексу ГРМ.

Суд першої інстанції не взяв до уваги те, що від`єднання відповідача від газопостачання згідно з актом від 10.08.2022 року здійснено шляхом встановлення заглушки з наступним опломбуванням газових приладів. Механічного від`єднання від газорозподільної мережі не відбулось.

Відповідач з 3.10.2019 року став новим власником домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , яке підключено до газорозподільної мережі, тому відповідач є таким, що приєднався до умов Типового договору розподілу природного газу. З моменту придбання будинку і дати припинення газопостачання шляхом встановлення заглушки відповідач був зобов`язаний подавати щомісячно показники лічильника природного газу Оператору ГРМ. Враховуючи, що дії з передачі показників лічильника відповідачем не вчинялись, позивачем до серпня 2022 року щомісяця здійснювалось розрахункове нарахування обсягу природного газу у визначеному Кодексу ГРМ.

Відповідач із заявою про розірвання договору розподілу природного газу та щодо механічного від`єднання будинку від газорозподільної системи АТ «Вінницягаз» не звертався, тому договір розподілу природного газу є діючим, а об`єкт від ГРМ невід`єднаний механічним шляхом.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 11.12.2023 року відкрито апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою АТ «ОГС «Вінницягаз» на рішення Тульчинського районного суду Вінницької області від 20.10.2023 року. Надіслано відповідачу копію апеляційної скарги, роз`яснено йому право подати відзив на апеляційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 360 ЦПК України (з наданням доказів надсилання (надання) копії відзиву та доданих до нього документів заявнику) у 5-денний строк з моменту отримання копії цієї ухвали.

Зазначену ухвалу та копію апеляційної скарги АТ «ОГС «Вінницягаз» надіслано апеляційним судом відповідачу за зареєстрованим місцем його проживання ( АДРЕСА_1 ) /а. с. 134/.

Надіслані судом відповідачу документи були повернуті відділенням поштового зв`язку «Укрпошта» з причин «адресат відсутній за вказаною адресою» /а. с. 144-161/.

Днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду (пункт 3 частини восьмої статті 128 ЦПК України).

У строк встановлений судом відзив на апеляційну скаргу не находив.

Справа розглядається в порядку частини першої статті 369 ЦПК України без повідомлення учасників справи.

АТ «ОГЗ «Вінницягаз» подано апеляційну скаргу на рішення Тульчинського районного суду Вінницької області від 20.10.2023 року у справі з ціною позову 3855,39 грн, що є менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (268400 грн).

Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, апеляційний суд прийшов до наступних висновків.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (частина перша статті 367 ЦПК України).

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (стаття 263 ЦПК України).

Рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам статті 263 ЦПК України з таких підстав.

У справі встановлено наступні обставини.

Сторонами не заперечуються ті факти, що ОСОБА_1 у жовтні 2019 року придбав житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 .

Будинок відповідача підключений до газорозподільної системи.

На момент придбання будинку були зафіксовані показники лічильника, які становили 10145.

Заборгованість, за надані комунальні послуги попереднього власника будинку, була відсутня.

З часу купівлі будинку у ньому ніхто не проживав та газ не використовував.

Відповідно до фінансового стану розрахунків за послугу з розподілу природного газу споживачем ОСОБА_1 за особовим рахунком № НОМЕР_1 , за період з січня 2020 року по серпень 2022 року рахується заборгованість за послугу розподілу природного газу у розмірі 3855,39 грн. із розрахунку щомісячної плати за розподіл газу за період: січня-червня 2020 року у розмірі 221,72 грн. в місяць; липня-грудня 2020 року у розмірі 241,65 грн. в місяць; січня 2021 року по грудень 2021 року у розмірі 52,75 грн. в місяць, з січня 2022 року по серпень 2022 року у розмірі 55,26 грн. в місяць /а. с. 8/.

Згідно довідки про фактичний обсяг споживання природного газу за особовим рахунком № НОМЕР_1 за період з жовтня 2020 року по вересень 2021 року включно, споживачем ОСОБА_1 спожито природного газу 314 м.куб /а. с. 9/.

Відповідно до довідки про фактичний обсяг споживання природного газу за особовим рахунком № НОМЕР_1 за період з 01.10.2019 по 30.09.2020, споживачем спожито природного газу 314 м.куб /а. с. 10/

Згідно довідки про фактичний обсяг споживання природного газу за особовим рахунком № НОМЕР_1 за період з 01.10.2018 по 30.09.2019, споживачем спожито природного газу 2491,27 м.куб /а. с. 11/

Відповідно до акту обстеження газового лічильника від 30.11.2022 року, по АДРЕСА_1 , комісією у складі депутата Тульчинської районної ради Стріяшка П. А., ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та власника будинку ОСОБА_1 , зафіксовано показник газового лічильника № 00528042, станом на 30.11.2021 10145 м3 /а. с. 50/.

Згідно фототаблиці на якій зображено газовий лічильник № 00528042 із показником 10145 м3 /а. с. 51/.

Відповідно до копії акту про відключення газопостачання від 10.08.2020 року, представник Тульчинського відділення ОСОБА_4 та абонент ОСОБА_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_2 , особовий рахунок № НОМЕР_1 , склали акт, про те, що 10.08.2020 року проведено відключення газової плити, котла, колонки від газопостачання шляхом «заглушки». Лічильник № 00528042, рік випуску 2014, показник лічильника 10146. Заборгованість за використаний природній газ на момент відключення газових приладів становить АТ-2538,60 грн. /а. с. 75/.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач придбав 3.10.2019 року житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , однак природнім газом не користувався, також згідно акту про відключення газопостачання від 10.08.2020 року, газопостачання за вказаною адресою припинено, останній показник лічильника був 10146 м3. Суд зробив висновок про те, що позивач не виконав свій процесуальний обов`язок та не довів, що відповідач у період з січня 2020 року по серпень 2022 року споживав природній газ.

Висновок суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог зроблено за неповного з`ясування обставин справи, неправильного застосування норм матеріального права та з порушенням норм процесуального права з огляду на наступне.

Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За змістом частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Заперечуючи позовні вимоги АТ «Вінницягаз», відповідач ОСОБА_1 у своїх запереченнях на позовну заяву посилався на те, що він не є споживачем природного газу, оскільки договору про постачання йому газу з позивачем не укладав.

Колегія суддів відхиляє дані заперечення відповідача та приходить висновку про наявність між сторонами договірних відносин з розподілу природного газу з наступних підстав.

Правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. У випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням (стаття 205 ЦК України).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (частина перша статті 634 ЦК України).

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що до комунальних послуг належать в тому числі послуги з постачання та розподілу природного газу.

Індивідуальний споживач зобов`язаний: укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом (частина друга статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Споживач має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на дання житлово-комунальних послуг. Споживач зобов`язаний укласти договір на дання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору (частина перша, пункт 1 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Згідно з частиною першою, другою статті 40 Закону України «Про ринок природного газу» розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами. За договором розподілу природного газу оператор газорозподільної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги розподілу природного газу на період та умовах, визначених договором розподілу природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газорозподільної системи вартість послуг розподілу природного газу. Типовий договір розподілу природного газу затверджується Регулятором.

Типовий договір розподілу природного газу затверджений постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 року № 2498.

Згідно з пунктом 1.3 Типового договору розподілу природного газу (далі Типовий договір) цей договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного Кодексу України на невизначений строк.

Споживач - фізична або юридична особа чи фізична особа - підприємець, об`єкт якої підключений до газорозподільної системи Оператора ГРМ (пункт 1.4 розділу І Типового договору).

У разі зміни власника об`єкта, підключеного в установленому порядку до газорозподільної системи Оператора ГРМ, та необхідності укладення Договору з новим власником Договір з попереднім власником може бути розірвано Оператором ГРМ в односторонньому порядку (пункт 12.3 розділу XIІ Типового договору).

Відповідно до пункту 4, 6, 7 глави IІІ розділу VI Кодексу газорозподільчих систем (далі Кодекс ГРМ) укладення договору розподілу природного газу між Оператором ГРМ та Споживачем не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору.

Якщо в результаті реконструкції чи технічного переоснащення вже підключеного до ГРМ об`єкта та /або зміни форми власності чи власника цього об`єкта є необхідність внесення змін до персоніфікованих даних споживача або укладення договору розподілу природного газу з новим власником, споживач повинен самостійно звернутися до Оператора ГРМ з відповідною заявою про внесення змін до персоніфікованих даних або укладення договору розподілу природного газу.

Фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка Оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу.

У разі незгоди споживача приєднатися до умов договору розподілу природного газу споживач не має права використовувати природний газ із ГРМ та має подати до Оператора ГРМ письмову заяву про припинення розподілу природного газу на його об`єкт (пункт 5 глави ІІІ розділу VI Кодексу ГРМ).

Пунктом 1 глави ІІІ розділу VI Кодексу ГРМ договір розподілу природного газу має бути укладений Оператором ГРМ з усіма споживачами, у тому числі побутовими споживачами, об`єкти яких в установленому порядку підключені до/через ГРМ, що на законних підставах перебуває у власності чи користуванні Оператора ГРМ.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить висновку, що надання Оператору ГРМ своїх персоніфікованих даних та переоформленням на своє ім`я розрахункової книжки по оплаті за природний газ; відключення газопостачання лише від газової плити, котла, колонки, шляхом встановлення «заглушки»; не звернення відповідача із заявою про припинення розподілу природного газу на його об`єкт (про механічне від`єднання від газорозподільної мережі) є діями, що у відповідності до глави IІІ розділу VI Кодексу ГРМ засвідчують про намір ОСОБА_1 отримувати послуги з розподілу природного газу, а тому підтверджують факт приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу та наявності між сторонами договірних правовідносин.

Припинення або обмеження розподілу (споживання) природного газу не звільняє споживача від зобов`язання оплати вартості послуг за договором розподілу природного газу, крім випадків, передбачених цим пунктом, у тому числі розірвання цього договору або внесення змін до заяви-приєднання, що є додатком до договору розподілу природного газу, та вилучення об`єкта споживача (пункт 9 глава 6 розділу VI Кодексу ГРМ).

Величина річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) Споживача на розрахунковий календарний рік визначається відповідно до Кодексу ГРМ (п.п. 6.3 розділу VI Типового договору).

Розрахунки споживача за послугу розподілу природного газу, що надається Оператором ГРМ за договором розподілу природного газу, здійснюються виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача та оплачуються споживачем рівномірними частками протягом календарного року (пункт 1 глави 6 розділу VI Кодексу ГРМ).

Оплата вартості послуги з розподілу природного газу здійснюється споживачем, що є побутовим до 20 числа (включно) місяця, в якому надаються послуги з розподілу природного газу, на підставі рахунка Оператора ГРМ. Оплата здійснюється виключно грошовими коштами на поточний рахунок Оператора ГРМ (пункт 6.6 розділу VI Типового договору).

У відповідності до пункту 2 частини першої статті 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

За невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим Договором Сторони несуть відповідальність згідно з цим Договором та чинним законодавством України (пункт 8.1 розділу VIІІ Типового договору).

Відповідно до частини третьої статті 12, частина перша статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи, з моменту придбання будинку і дати припинення газопостачання, шляхом встановлення заглушки, відповідач не подавав щомісячно показники лічильника природного газу Оператору ГРМ та не здійснював оплату отриманих послуг (послуга за забезпечення доступу до газорозподільної системи з можливістю споживання природного газу).

Враховуючи, що дії з передачі показників лічильника відповідачем не вчинялись, оплата послуг не здійснювалася, позивачем за період з січня 2020 року по серпень 2022 року включно, була розрахована сума заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу у розмірі 3855,39 грн, яка була розрахована виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта споживача, яка обраховувалася Оператором ГРМ виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року, що визначався відповідно до вимог Кодексу ГРМ.

З урахуванням вимог глави 6 розділу VI Кодексу ГРМ, пункту 6.1, 6.2 розділу VІ Типового договору позивачем для відповідача розрахована щомісячна плата за послуги розподілу природного газу по періодам : січня-червня 2020 року у розмірі 221,72 грн. в місяць; липня-грудня 2020 року у розмірі 241,65 грн. в місяць; січня 2021 року по грудень 2021 року у розмірі 52,75 грн. в місяць, з січня 2022 року по серпень 2022 року у розмірі 55,26 грн. в місяць /а. с. 4-5, 8/.

Відповідно до наданої позивачем виписки з особового рахунку споживача, заборгованість споживача по особовому рахунку № НОМЕР_1 за період з січня 2020 року по серпень 2022 року включно становить 3855,39 грн. /а. с. 4-5, 8/.

Доказів на спростування розміру заборгованості, наданої позивачем, відповідачем суду не надано.

З огляду на наведене, аргументи апеляційної скарги АТ «ОГС «Вінницягаз» заслуговують на увагу.

Підставами для скасування судового рішення повністю та ухвалення нового рішення у відповідній частині є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права (пункти 1 - 4 частини першої статті 376 ЦПК України).

Враховуючи зазначене, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення позовних вимог.

Щодо розподілу судових витрат.

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України, статті 141 ЦПК України суд розподіляє судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Ураховуючи те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення позовних вимог, відтак з відповідача підлягає стягненню на користь АТ «ОГС «Вінницягаз» судовий збір за подання позовної заяви в сумі 2481 гри /а. с. 1/ та за подання апеляційної скарги в сумі 3721,50 грн /а. с. 137 зворот/.

Керуючись частиною четвертою статті 258, частиною першою статті 259, статтями 367, 369, 374, 376, 382, 384, 389 ЦПК України, суд апеляційної інстанції, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Вінницягаз» задовольнити.

Рішення Тульчинського районного суду Вінницької області від 20.10.2023 року у даній справі скасувати та ухвалити нове.

Позовні вимоги Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Вінницягаз» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги розподілу природного газу задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 /РНОКПП НОМЕР_2 / на користь Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Вінницягаз» // 3855 (три тисячі вісімсот п`ятдесят п`ять) гривень 39 копійок заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу, що виникла за період січень 2020 року по серпень 2022 року включно.

Стягнути з ОСОБА_1 /РНОКПП НОМЕР_2 / на користь Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Вінницягаз» // судовий збір за подання позовної заяви в сумі 2481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одну) гривню та за подання апеляційної скарги в сумі 3721 (три тисячі сімсот двадцять одну) гривню 50 копійок.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною, касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Головуючий суддя Л. О. Голота

Судді: С. К. Медвецький

В. П. Рибчинський