ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1613/24 Справа № 207/4118/18 Суддя у 1-й інстанції - Тюлюнова В. Г. Суддя у 2-й інстанції - Ткаченко І. Ю.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 лютого 2024 року Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Ткаченко І.Ю.

суддів - Деркач Н.М., Пищиди М.М.

за участю секретаря Лопакової А.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу

за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на заочне рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 12 квітня 2019 року,-

В С Т А Н О В И В:

22 листопада 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , в якій посилається на те, що 10.05.2018 року між ним і відповідачем було укладено договір позики грошей, згідно з яким відповідач отримав грошові кошти у розмірі 100 000,00 (сто тисяч) гривень. Факт отримання грошових коштів підтверджується підписом відповідача на договорі та розпискою від 10 травня 2018 року. Кінцевий строк повернення позики до 10 червня 2018 року. Відповідач свої зобов`язання не виконав, тому позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості за договором позики 100000,00 грн., штрафу передбаченого договором позики у розмірі 10.000 (десять тисяч) грн., пені у розмірі 150000 грн. та судових витрат у вигляді судового збору у розмірі 2600.00 грн. (2-4).

Заочним рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 12 квітня 2019 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики - задоволенні.

Стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН № НОМЕР_1 , зареєстрованого у АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 , суму основного боргу за договором позики від 10 травня 2018 року у розмірі 100 000.00 гривень, суму штрафу за договором позики від 10 травня 2018 року у розмірі 10 000 гривень 00коп., пеню за договором позики від 10 травня 2018 року у розмірі 150 000 гривень 00 коп.

Також вирішено питання щодо судових витрат (а.с.50-51)

Ухвалою Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 01 листопада 2023 року у задоволенні заяви ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики - відмовлено (а.с.80-81).

Не погодившись із заочним рішенням суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду просить його скасувати в частині задоволених позовних вимог про стягнення пені та ухвалити в цій частині нове, яким відмовити в задоволенні вказаних позовних вимог, вирішити питання щодо розподілу судових витрат (а.с. 87-90).

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Враховуючи, що апелянт оскаржує рішення суду в частині задоволених позовних вимог щодо стягнення пені, апеляційний суд перевіряє його законність та обґрунтованість саме в цих межах.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, виходячи з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги в частині стягнення пені, суд 1 інстанції виходив з того, що оскільки відповідач покладені на нього зобов`язання за договором позики від 10 травня 2018 року не виконав, а договором позики передбачено сплату позикодавцю неустойки у розмірі 1,00 % від суми позики за кожний день прострочення платежу, тому вимоги позивача про стягненні пені підлягають задоволенню.

Однак, судове рішення в частині, яка переглядається судом апеляційної інстанції, не відповідає нормам закону.

Як вбачається із матеріалів справи, 10 травня 2018 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір позики грошей, згідно з яким відповідач отримав від позивача суму грошових коштів у розмірі 100000,00 (сто тисяч) гривень (а.с.15).

Факт отримання грошових коштів підтверджується підписом відповідача на договір позики від 10 травня 2018 року та розпискою від 10 травня 2018 року (а.с.16).

Кінцевий строк повернення позики відповідно до договору до 10 червня 2018 року.

Договором передбачено, що якщо відповідач не поверне позику, він має сплатити штраф у розмірі 10% від різниці між фактично повернутою і належною сумою.

Окрім того, договором позики передбачено сплату позикодавцю неустойки у розмірі 1,00 % від суми позики за кожний день прострочення платежу.

Так, статтею 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Частиною першою статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною першою статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

За правилом статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною першою статті 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За змістом частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом та неустойку припиняється у разі закінчення строку кредитування або пред`явлення до позичальника вимог згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України (постанова Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року, справа № 444/9519/12, провадження № 14-10цс18).

Відповідно до наданого позивачем розрахунку позивач нараховував пеню за несплату суми позики за період з 11 червня 2018 року до 08 листопада 2018 року (а.с.17), тобто поза межами строку дії договору.

Отже, оскільки сторони договору позики узгодили строк дії договору позики з 10.05.2018 року до 10.06.2018 року, то право на нарахування пені припинилось з 11.06.2018 року.

На підставі викладеного колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції в частині стягнення пені за несплату суми позики за період з 11.06.2018 року до 08.11.2018 року підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову в цій частині, оскільки зазначені вимоги є безпідставними та не підлягають задоволенню.

Відповідно слід зменшивши суму судового збору, стягнутого з відповідача на користь позивача, зменшивши з 2 600,00 грн до 1 499,94 грн.

На підставі статті 141 ЦПК України з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 підлягають стягненню судові витрати, що складаються із судового збору, сплаченого за подачу апеляційної скарги в розмірі 3 900,00 грн.

Керуючись ст. ст. 259, 268, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Заочне рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 12 квітня 2019 року в оскарженій частині - скасувати.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені - відмовити, відповідно змінивши суму судового збору, стягнутого з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , зменшивши з 2 600,00 грн до 1 499,94 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір сплачений при подачі апеляційної скарги у розмірі 3 900,00 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів в передбаченому законом порядку.

Судді: