Справа № 686/6159/24
Провадження № 2/686/2975/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

20.08.2024

м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області у складі:

головуючого судді Салоїд Н.М.,

секретаря судового засідання Гуменного В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Хмельницькому цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Фізичної особи підприємця ОСОБА_2 про розірвання договору підряду та стягнення сплачених коштів за договором, -

встановив:

01 березня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, який обґрунтовує тим, що 18 лютого 2021 року він уклав договір на виготовлення продукції №7/21 з фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 .

Відповідно до п. 1 Розділу виконавець взяв на себе зобов`язання з виробництва продукції за індивідуальним замовленням та зобов`язався доставити та передати у власність «Замовника», а відповідно «Замовник» відповідно до умов Договору оплатити і прийняти продукцію, що виробляється (замовлення), зазначених в п. 1.3 «Найменування продукції, що виробляється», а саме комплект меблів стінової панелі.

Загальна вартість продукції, що виробляється (Замовлення) відповідно до п. 2.1 Договору визначається в момент укладання Договору є договірною та становить 117 180,00 грн., що еквівалентно 4 200 доларів США.

Пунктом 3.1 Договору передбачено, що виконавець здійснює доставку та установку продукції, що виробляється, зазначеної в п. 1.3 Договору замовнику не пізніше 28 квітня 2021 року.

Ним внесено відповідачеві 3 200 доларів США, що підтверджується реєстром платежів, який є додатком №1 до Договору на виготовлення продукції № 7/21 від 18.02.2021 року.

Відповідно до п. 5.2 договору сторони погодили, що у разі недотримання виконавцем п. 4.1 Договору замовник має право вимагати у нього сплати штрафу в розмірі 0.05% від ціни виготовлення за кожен день прострочення платежу.

Відповідач умов договору не виконав та замовлення не поставив. Просить розірвати договір та стягнути кошти за договором в сумі 3 200 доларів США, що еквівалентно 122 264,64 грн. та 83 204,90 грн. штрафу.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду 06.03.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження.

20.08.2024 року ухвалено рішення у справі.

Позивач в судове засідання не з`явився, повідомлений про час і місце розгляду справи належним чином. Подав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з`явився, повідомлений про час і місце розгляду справи у передбаченому законом порядку. Відзиву на позов не подав.

Суд, у зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, зі згоди представника позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ст.ст.280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини.

18 лютого 2021 року між Приватним підприємцем ОСОБА_2 (виконавець) та ОСОБА_1 (далі замовник) укладено Договір на виготовлення продукції № 7/21, відповідно до якого підрядчик зобов`язується виконати, а замовник прийняти та сплатити роботи по виготовленню вбиральні.

Відповідно до п. 1.1 замовник доручає, а виконавець бере на себе зобов`язання з виготовлення продукції за індивідуальним замовленням, ескізи та специфікації якого є обов`язковим додатком до цього договору.

Відповідно виконавець зобов`язується поставити та передати у власність замовника, а замовник оплатити і прийняти продукцію, що виробляється зазначену у пункті 1.3 Договору комплект меблів стінової панелі за ціною 117 180 грн., що еквівалентно 4 200 доларів США, що складає загальну вартість продукції, що виробляється.

Пунктом 2.1 договору визначено, що оплата здійснюється шляхом внесення замовником грошових коштів до каси виконавця в такий спосіб: 58 590,00 грн, що еквівалентно 2 100,00 доларів США, 50% вартості в термін до 22 лютого 2021 року, 29 295,00 грн., що еквівалентно 1 015,00 доларів США в термін до 24 березня 2021 року.

Згідно пункту 3.1 договору виконавець здійснює доставку та установку продукції , що виробляється в п. 1.3 Договору замовнику не пізніше 28.04.2021 року.

Позивач вказує, що станом на теперішній час, відповідач замовлення не виконав та грошові кошти не повернув.

Стаття 11 Цивільного кодексу України вказує, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, й серед підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, передбачає договори та інші правочини.

За змістом ст. ст. 11, 509, 627 Цивільного Кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, зокрема, з правочинів. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Майново-господарські зобов`язання між суб`єктами господарювання виникають на підставі договорів. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Згідно з ч. 2 ст. 849 ЦК України якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків.

Як встановлено судом під час розгляду даної цивільної справи, спірні правовідносини між сторонами виникли на підставі укладеного між ними договору на виготовлення продукції, зокрема комплекту меблів стінової панелі вартістю 117 180,00 грн., що еквівалентно 4 200,00 доларів США. Позивач мотивує позовні вимоги тим, що у погоджений сторонами у договорі строк виконавець свої зобов`язання за договором не виконав, що як вважає позивач, є підставою для розірвання договору між сторонами.

За ч.2 статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Зміна умов договору (чи його розірвання) в судовому порядку з причин істотного порушення договору є правовим наслідком порушення зобов`язання іншою стороною договору у відповідності до пункту 2 частини першої статті 611 ЦК України, тобто, способом реагування та захисту права від порушення договору, яке вже відбулося.

Оцінка порушення договору як істотного здійснюється судом відповідно до критеріїв, установлених зазначеною нормою. Вирішуючи питання про оцінку істотності порушення стороною договору, суди повинні з`ясувати не лише наявність істотного порушення договору, але й наявність шкоди, завданої цим порушенням другій стороні, яка може бути виражена у виді реальних збитків та (або) упущеної вигоди, її розмір, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору, а також установити, чи є справді істотною різниця між тим, на що мала право розраховувати сторона, укладаючи договір, і тим, що в дійсності вона змогла отримати.

Іншими підставами для зміни або розірвання договору в судовому порядку (крім істотного його порушення) відповідно до частини другої статті 651 ЦК України є випадки, встановлені законом або договором, і настання таких випадків зумовлює право сторони ініціювати в судовому порядку питання зміни чи припинення відповідних договірних правовідносин.

Підставами для виникнення юридичного спору про внесення змін у договір чи про його розірвання, який підлягає вирішенню судом є обставини, наведені у частині другій статті 651 ЦК України, і ці обставини виникають в силу прямо наведених у цій нормі фактів та подій, що зумовлюють правову невизначеність у суб`єктивних правах чи інтересах.

Право особи на звернення до суду для внесення змін у договір (чи його розірвання) у передбаченому законом випадку відповідає статті 16 ЦК України, способам, передбаченим нею (зміна чи припинення правовідношення).

Відповідна правова позиція викладена, зокрема, у постанові Верховного Суду від 05.08.2021 у справі № 910/3948/19.

У постановах від 24.10.2019 року у справі №905/799/18, від 18.09.2019 року у справі

№916/1921/18, від 28.05.2019 року у справі№910/9234/18, від 13.02.2018 року у справі №925/1074/17, від 16.10.2018 року у справі №910/3568/18, від 17.04.2019 року у справі №910/6381/18, від 14.08.2019 року у справі №910/8819/18, від 18.08.2020 року у справі №927/784/19 Верховний Суд зробив висновок про те, що оціночне поняття істотності порушення договору законодавець розкриває за допомогою іншого оціночного поняття - «значної міри» позбавлення сторони того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Це друге оціночне поняття значно звужує сферу огляду суду. Істотність порушення визначається виключно за об`єктивними обставинами, що склалися у сторони, яка вимагає розірвання договору. У такому випадку вина (як суб`єктивний чинник) сторони, що припустилася порушення договору, не має будь-якого значення і для оцінки порушення як істотного, і для виникнення права вимагати розірвання договору на підставі частини другої статті 651 ЦК України.

Іншим критерієм істотного порушення договору закон визнає розмір завданої порушенням шкоди, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору. При цьому йдеться не лише про грошовий вираз завданої шкоди, прямі збитки, а й випадки, коли потерпіла сторона не зможе використати результати договору. Вирішальне значення для застосування зазначеного положення закону має співвідношення шкоди з тим, що могла очікувати від виконання договору сторона.

Статтею 854 Цивільного кодексу України визначено, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Відповідно до статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Обов`язок підрядника виконати роботу або виконавця надати послугу на свій ризик говорить про те, що він не може відмовитися від прийняття на себе певних негативних наслідків, що виникають при виконанні підрядних робіт.

Істотними умовами договору є - предмет договору, умови, визначені законом як істотні чи необхідні для договору даного виду, а також всі ті умови, відносно яких за заявою однієї із сторін повинна бути досягнута угода. Згідно зі статтею 6 ЦК України сторони вільні в укладенні договору, виборі контрагента і визначенні умов договору з врахуванням законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За положеннями частини першої статті 854 ЦК України замовник виплачує належну підряднику суму за результатами виконаної роботи. Щодо наданих послуг винагорода за виконану роботу (надані послуги) виплачується виконавцю в розмірі, в терміни і в порядку, який встановлений в договорі (частина перша статті 903 ЦК України).

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно положень частини 1статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За даних обставин, суд виходить із того, що законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень статей 55, 124 Конституції України та статті 13 Конвенції, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Оскільки положення Конституції України мають вищу юридичну силу (статті 8, 9 Конституції України), а обмеження матеріального права суперечать цим положенням, порушене цивільне право чи інтерес підлягає судовому захисту у спосіб, який є ефективним засобом захисту, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням.

Таким чином, на основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилається позивач, як на підставу своїх вимог підтверджених доказами, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти у розмірі 3200 доларів США, що еквівалентно 122 264.64 грн.

Відповідно до умов укладеного договору (пункт 5.2у разі недотримання виконавцем пункту 4.3 договору замовник має право вимагати у виконавця сплати штрафу в розмірі 0.05% від ціни виготовлення за кожен день прострочення платежу. При цьому розрахунок штрафу позивач здійснив, виходячи з 160 472,34 грн., однак ціна договору сторонами визначена в сумі 117 180.00 грн., і для визначення розміру штрафу не може визначатися шляхом прив`язки до збільшення курсу долара США.

Тому розрахунок штрафу буде таким: 117180.00 х 0,05 % : 100 :1 037 днів = 60 757.8 грн.

Згідно із ч. 6 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. За такого, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2 433.8 грн.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 4, 12, 89, 141, 247, 259, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

У х в а л и в :

Позов задовольнити частково.

Розірвати Договір на виготовлення продукції № 7/21 від 18 лютого 2021 року укладений між ОСОБА_1 та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 передоплату за Договором підряду № 7/21 від 18 лютого 2021 року у розмірі 3 200 доларів США, що еквівалентно 122 264.64 грн. та 60 757.8 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 2 433.8 грн.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: Фізична особа підприємець ОСОБА_2 , юридична адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Повний текст судового рішення складено 20 серпня 2024.

Суддя: