УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2024 року Солом`янський районний суд міста Києва у складі судді Майстренко О.М., розглянувши заяву судді Солом`янського районного суду міста Києва Майстренко О.М. про самовідвід у цивільній справі № 757/22119/22-ц за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Національного антикорупційного бюро України, Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 06.05.2024 справу № 757/22119/22-ц передано для розгляду за підсудністю до Солом`янського районного суду міста Києва.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.08.2024 для розгляду зазначеної заяви визначено суддю Майстренко О.М. Фактично справа передана судді згідно реєстру передання справ 02.09.2024.

Головуючий суддя Майстренко О.М. заявив самовідвід з підстав, передбачених

п. 5 ч. 1 ст. 36 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

Так, ч. 2 ст. 1 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» встановлено, що судову владу реалізовують судді та, у визначених законом випадках, присяжні шляхом здійснення правосуддя у рамках відповідних судових процедур.

Статтями 36, 37 ЦПК України передбачено чіткий та виключний перелік підстав з яких може бути заявлено самовідвід, відвід судді.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно з ч. 1 ст. 39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

За ч.ч. 1, 2, 9 ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Пунктом 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип, за яким кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи безстороннім судом.

Як зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Олександр Волков проти України», як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (i) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (ii) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності. У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється».

Тобто, згідно з практикою Європейського суду з прав людини, суд має забезпечити достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності.

Наявність безсторонності відповідно до п. l cт. 6 Конвенції має визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто те, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у конкретній справі. Згідно з об`єктивним критерієм визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад умови, за яких були б неможливі будь-які сумніви в його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, які свідчать про відсутність безсторонності суду.

Зовнішні вияви можуть мати певне значення, або іншими словами, «правосуддя повинно не тільки здійснюватися, повинно бути також видно, що воно здійснюється». Важливим питанням є забезпечення у демократичному суспільстві довіри громадськості до суду (Білуха проти України, 2006).

Так, кожний суддя, стосовно якого існують будь-які сумніви щодо недостатньої неупередженості, повинен відмовитись від розгляду справи (Micallefv.Malta (МікалеффпротиМальти) / ВП), § 98).

Підставою заявлення суддею самовідводу є те, що суддя Майстренко О.М. в період з 2018 року по травень 2024 року працював у Національному антикорупційному бюро України на посаді Заступника Керівника Юридичного управління. До посадових обов`язків Заступника Керівника Юридичного управління було віднесено здійснення безпосередньої організації представництва Національного бюро у судах всіх інстанцій, перевірка та погодження заяв по суті та інших документів, які подавались Національним бюро у судових справах.

Перебуваючи на посаді Заступника Керівника Юридичного управління Майстренко О.М. здійснював погодження проекту відзиву, який був поданий представником Національного антикорупційного бюро України у справі № 757/22119/22-ц і знаходиться у матеріалах справи № 757/22119/22-ц (т. 1, а.с. 160).

Крім того, до матеріалів справи було долучено перелік уповноважених осіб Національного бюро, які уповноваженні здійснювати представництво інтересів Національного у справі, серед яких також був Заступник Керівника Юридичного управління Майстренко О.М.

(т. 1, а.с. 166).

Враховуючи викладене, обставини, зазначені в заяві про самовідвід судді Майстренко О.М., свідчать про неможливість прийняття до свого провадження та розгляду справи в такому складі суду, мотиви заявлення самовідводу мають об`єктивне підґрунтя та відповідають положенням ст.36 ЦПК України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

З метою забезпечення високого рівня довіри громадян до суду та усунення в подальшому обставин, які б могли вплинути на об`єктивний розгляд справи і недопущення недовіри до правосуддя, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви про самовідвід судді.

Керуючись ст.ст. 36-41 ЦПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву судді Солом`янського районного суду міста Києва Майстренко О.М. про самовідвід у цивільній справі № 757/22119/22-ц за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Національного антикорупційного бюро України, Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди - задовольнити.

Цивільну справу № 757/22119/22-ц за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Національного антикорупційного бюро України, Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди - передати для визначення головуючого по справі автоматизованою системою документообігу Солом`янського районного суду міста Києва.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Майстренко