Справа № 761/8414/24
Провадження № 4-с/761/181/2024
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2024 року Шевченківський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді Романишеної І.П.,

за участю секретаря Решти Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 , поданою адвокатом Трутнєвим Сергієм Валерійовичем, заінтересовані особи: Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Борейко Максим Валерійович, ОСОБА_2 , на постанову приватного виконавця про закінчення виконавчого провадження,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2024 року представник скаржника адвокат Трутнєв С.В. звернувся до Шевченківського районного суду міста Києва зі скаргою на постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Борейка Максима Валерійовича від 08.08.2024 року про закінчення виконавчого провадження № НОМЕР_1.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями матеріали передано до провадження судді Романишеній І.П.

Скаржник мотивує своє звернення до суду тим, що виконавець здійснюючи примусове виконання ухвали суду про забезпечення позову, передчасно закінчив виконавче провадження, не виконавши судове рішення в повному обсязі у відповідності до його резолютивної частини, не звернув уваги, що ухвала суду про часткове скасування заходів забезпечення позову, яка слугувала підставою винесення оскаржуваної постанови, оскаржена стягувачем в апеляційному порядку, що зупиняє її виконання. Вважає, що постанова виконавця порушує право на належне виконання судового рішення та не відповідає законодавству. Просить визнати оскаржувану постанову неправомірною та зобов`язати приватного виконавця відновити виконавче провадження.

Ухвалою суду від 15.08.2024 року скаргу прийнято до розгляду та призначено справу до судового розгляду.

В судове засідання учасники судового засідання не з`явилися, повідомлялися про дату, час та місце розгляду справи належним чином.

Скаржником направлено до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та повідомлено про підтримання заявлених вимог.

Приватним виконавцем до суду направлено заяву, якою він просить здійснювати розгляд справи за його відсутності та відмовити у задоволенні скарги, однак мотивів своєї позиції не наводить.

Відповідно до ч.2 ст.450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Дослідивши матеріали справи, встановлено наступне.

На примусовому виконанні приватного виконавця Борейка М.В., починаючи з 12.07.2024 року в межах виконавчого провадження № НОМЕР_1 перебувала ухвала Шевченківського районного суду м.іста Києва від 03.07.2024 року про забезпечення позову, постановлена в межах цивільної справи №761/8414/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Рижков Сергій Іванович про встановлення факту родинних відносин, визнання недійсним заповіту та визнання права власності на спадкове майно, яка одночасно є виконавчим документом.

Резолютивною частиною ухвали суду передбачалося вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , а також на майно, яке знаходиться в цій квартирі з проведенням його опису в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження» та опечатуванням жилого приміщення (квартири).

У подальшому, ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 29.07.2024 року скасовано вжиті ухвалою від 03.07.2024 року заходи забезпечення позову в частині арешту майна, яке знаходиться в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , з проведенням його опису в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження» та опечатуванням жилого приміщення (квартири).

У зв`язку зі скасування заходів забезпечення позову, 08.08.2024 року виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження.

Судом встановлено, що 06.08.2024 року представником ОСОБА_1 була подана апеляціяйна скарга до Київського апеляційного суду на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 29.07.2024 року.

Відповідно до листа представника боржника - адвоката Шмарова Олексія Валерійовича вбачається, що про ухвалу суду від 29.07.2024 року про скасування заходів забезпечення позову виконавцеві стало відомо 08.08.2024 року.

Цього ж дня представник стягувача повідомив виконавця засобами месенджеру WhatsApp про оскарження ухвали місцевого суду шляхом подання 06.08.2024 року скарги до Київського апеляційного суду.

Суд зауважує, що інформація про оскарження ухвали про скасування заходів забезпечення позову є загальнодоступною та розміщена на офіційному веб-сайті суду апеляційної інстанції за посиланням: https://www.kas.gov.ua/CourtPortal.WebSite/Home/Sprava/3.

Так, підставою закінчення виконавчого провадження № НОМЕР_1 визначено фактичне виконання в повному обсязі рішення згідно виконавчим документом (п.9 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження»), оскільки інша частина рішення, яка залишилася невиконаною, скасована судом.

Постанова про закінчення виконавчого провадження винесена в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини, тобто про обставини скасування заходів забезпечення позову (ч.2 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження»).

Як уже зазначалося, виконавче провадження відкрито виконавцем задля примусового виконання ухвали суду про забезпечення позову.

Відповідно до другого речення ч. 1 ст. 157 ЦПК така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Згідно ч. 1 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову постановляється ухвала (ч. 4 ст. 158 ЦПК України).

У відповідності ч.1 ст.261 ЦПК України зазначена ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Згідно ч.11 ст.158 ЦПК України примірник ухвали про скасування заходів забезпечення позову невідкладно після набрання такою ухвалою законної сили надсилається заявнику, всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також державним та іншим органам, які повинні були та (або) виконували ухвалу про забезпечення позову, для здійснення ними відповідних дій щодо скасування заходів забезпечення позову.

Ухвала суду про скасування заходів забезпечення позову може бути оскаржена (ч.5 ст.158 ЦПК України).

Відповідно до ч.12 ст.153 ЦПК України оскарження ухвали про скасування забезпечення позову зупиняє виконання цієї ухвали.

Тлумачення наведених норм процесуального права дає підстави для висновку, що незважаючи на набрання ухвалою про скасування заходів забезпечення позову законної сили, - її оскарження зупиняє виконання цієї ухвали.

Отже, подача апеляційної скарги на ухвалу суду від 29.07.2024 року про скасування заходів забезпечення позову зупиняє виконання такої ухвали.

Наведене узгоджується з позицією, висловленою Верховним Судом у постанові від 11.04.2019 року №910/6543/18 та від 04.11.2020 року №826/3525/17 при вирішення аналогічних питань.

Враховуючи, що ухвала суду про скасування заходів забезпечення позову оскаржена стягувачем в апеляційному порядку до 08.08.2024 року, тобто до того як про її існування стало відомо виконавцеві, то ухвала від 03.07.2024 року про забезпечення позову в частині арешту майна, яке знаходиться в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , з проведенням його опису в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження» та опечатуванням жилого приміщення (квартири) на момент закінчення виконавчого провадження була чинною та підлягала виконанню.

Відтак, доводи скарги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні.

Згідно ч.1 ст.2 ЦПК України одним із основних завдань цивільного судочинства визначається ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб.

Конституційний Суд України в абзаці шостому пункту 9 мотивувальної частини рішення від 30.01.2003 року № 3-рп/2003 зазначив, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Відповідно до ч.2 ст.451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Враховуючи викладене, суд вважає, що скарга підлягає задоволенню повністю шляхом визнання оскаржуваної постанови неправомірною та зобов`язання приватного виконавця відновити виконавче провадження.

На підставі вищевикладеного та керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст. 447-451 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Трутнєвим Сергієм Валерійовичем, заінтересована особа: Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Борейка Максима Валерійовича, боржник ОСОБА_2 , на постанову приватного виконавця про закінчення виконавчого провадження, - задовольнити.

Визнати неправомірною постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Борейка Максима Валерійовича від 08.08.2024 року про закінчення виконавчого провадження, винесену в межах виконавчого провадження № НОМЕР_1.

Зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Борейка Максима Валерійовича відновити виконавче провадження № НОМЕР_1.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не був вручений у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційну скаргу подано протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СУДДЯ І.П. РОМАНИШЕНА