УХВАЛА

12 липня 2024 року

м. Київ

справа № 359/3438/23

провадження № 61- 9812ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Шиповича В. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якого

діє адвокат Соколов Сергій Віталійович, на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11 січня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 04 червня 2024 року у цивільній справі

за позовомвиконуючого обов`язки керівника Бориспільської окружної прокуратури Київської області в інтересах держави, в особі Пристоличної сільської ради Бориспільського району Київської області, до ОСОБА_1 про витребування земельних ділянок,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2023 року виконувач обов`язків керівника Бориспільської окружної прокуратури Київської області в інтересах держави, в особі Пристоличної сільської ради Бориспільського району Київської області, звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про витребування земельних ділянок

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11 січня 2024 року позовні вимоги виконуючого обов`язки керівника Бориспільської окружної прокуратури Київської області задоволено. Витребувано

у ОСОБА_1 земельну ділянку 53, площею 0,1250 га, кадастровий номер :01:030:0218, розташовану на АДРЕСА_1 , та передано її у власність Пристоличної сільської об`єднаної територіальної громади Бориспільського району Київської області. Витребувано у ОСОБА_1 земельну ділянку 53, площею 0,1250 га, кадастровий номер :01:030:0219, розташовану

на АДРЕСА_1 , та передано її у власність Пристоличної сільської об`єднаної територіальної громади Бориспільського району Київської області. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Постановою Київського апеляційного суду від 04 червня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11 січня 2024 року залишено без змін.

У касаційній скарзі, поданій 08 липня 2024 року ОСОБА_1 , від імені

якого діє адвокат Соколов С. В., просить скасувати рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11 січня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 04 червня 2024 року (повний текст якої складено 10 червня 2024 року), ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Частиною першою статті 394 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки судові рішення у цій справі не підлягають касаційному оскарженню.

Згідно із статтею 129 Конституції України та статтями 2, 17 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», частина четверта статті 10 ЦПК України), умови прийнятності касаційної скарги відповідно до норм національного законодавства можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Касаційний перегляд справи вважається екстраординарним.

Застосування передбаченого законодавством вартісного порогу для подання скарг до Верховного Суду є правомірною та обґрунтованою процесуальною вимогою, враховуючи саму суть повноважень Верховного Суду щодо розгляду лише справ відповідного рівня значущості.

Обмеження доступу до Верховного Суду охоплюється загальновизнаною легітимною метою встановленого законодавством вартісного порогу для скарг, що подаються на розгляд суду касаційної інстанції, яка полягає в тому, щоб забезпечувати розгляд у Верховному Суді, з огляду на саму суть його функцій, лише справ необхідного рівня значущості.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених у цій же статті ЦПК України.

Встановлення у процесуальному законі виняткових підстав для касаційного оскарження судових рішень у малозначних справах (справах незначної складності) та справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, лише у тих випадках, коли таке оскарження є дійсно необхідним (зокрема, коли касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу), має гарантувати право на остаточне та обов`язкове до виконання судове рішення, сприяти стабільності й визначеності у цивільних правовідносинах.

Конституційний Суд України у Рішенні від 22 листопада 2023 року № 10-р(ІІ)/2023 дійшов висновку, що припис пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, який встановлює один із «фільтрів» для касаційного перегляду судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, є зрозумілим за змістом та передбачним за наслідками застосування. Зазначений припис ЦПК України також має правомірну мету - додержання принципу остаточності судового рішення (res judicata) як одного з аспектів вимоги юридичної визначеності. Пункт2 частини третьої статті 389 цього Кодексу містить домірні засоби законодавчого внормування процесуальних відносин щодо відкриття касаційного провадження.

Повноваження суду касаційної інстанції не можуть використовуватися для здійснення нового судового розгляду справи та переоцінки доказів, яким було надано належну оцінку судами попередніх інстанцій.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову у позовах про визнання права власності на майно або його витребування визначається вартістю майна.

Предметом касаційного оскарження є судові рішення, ухвалені у справі щодовитребування земельних ділянок.

Згідно з договорами купівлі-продажу від 29 грудня 2021 року вартість

кожної із земельних ділянок з кадастровими номерами :01:030:0218, :01:030:0219 становить 165 000 грн, що разом дорівнює

330 000 грн.

У позові прокурор просив витребувати у ОСОБА_1 земельну ділянку кадастровий номер :01:030:0218, вартістю 165 000 грн і земельну кадастровий номер :01:030:0219), вартістю 165 000 грн.

Таким чином ціна позову у цій справі не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня 2024 року (250 х 3 028 грн = 757 000 грн).

Отже судові рішення у цій справі за загальним правилом не підлягають касаційному оскарженню. Норми процесуального закону, якими врегульовано процедуру доступу до суду касаційної інстанції, слід визнати такими, що відповідають критеріям правової визначеності та передбачуваності.

Касаційна скарга не містить прямих посилань на наявність обставин, які передбачені підпунктами а-г пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Колегія суддів враховує мотиви судових рішень і доводи касаційної скарги, які значною мірою стосуються переоцінки доказів у справі, та вважає, що з огляду на встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини справи та надання обґрунтованої правової оцінки наявним у матеріалах справи доказам, незгода відповідача з ухваленими судовими рішеннями у цій справіне свідчить про те, що ця справа має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

З огляду на ціну позову, доводи касаційної скарги, складність справи Верховним Судом не встановлено обставин, за наявності яких судові рішення у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб,підлягають касаційному оскарженню.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З урахуванням наведеного, оскільки ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Соколов С. В., подав касаційну скаргу на судові рішення, що згідно з приписами ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі належить відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 2 частини третьої статті 389, частиною першою, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Соколов Сергій Віталійович, на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11 січня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 04 червня 2024 року у цивільній справі за позовомвиконуючого обов`язки керівника Бориспільської окружної прокуратури Київської області в інтересах держави, в особі Пристоличної сільської ради Бориспільського району Київської області, до ОСОБА_1 про витребування земельних ділянок.

Копію ухвали та додані до касаційної скарги матеріали надіслати особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Синельников

О. М. Осіян

В. В. Шипович