Єдиний унікальний номер судової справи 462/6325/24
Номер провадження 2-н/462/2401/24
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

03 вересня 2024 року суддя Залізничного районного суду м. Львова Галайко Н. М., перевіривши матеріали заяви Львівського міського комунального підприємства «Львівводоканал» (далі - ЛМКП «Львівводоканал»), , електронний кабінет: , місцезнаходження: 79017, м. Львів, вул. Зелена, 64, р/р НОМЕР_1 в АБ «Укргазбанк» у м. Львові, МФО 320478 про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ), згідно довідки Державної фіскальної служби України - фізичну особу неможливо однозначно ідентифікувати заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення,

встановив:

І. Рух справи.

Уповноважений представник ЛМКП «Львівводоканал» - Бегей Н. В., 07.08.2024 року (вх. № 18420) звернулася у Залізничний районний суд м. Львова із письмовою заявою про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ) заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення у розмірі 13 117 грн. 09 коп. та 302 грн. 80 коп. судового збору.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.08.2024 року для розгляду зазначеної справи визначено головуючого суддю - Галайко Н. М.

Судом у порядку ч. 5 ст. 165 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) 07.08.2024 року направлявся запит щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому порядку місце проживання фізичної особи - боржника.

Відповідь на вказаний запит надійшла до суду 03.09.2024 року.

ІІ. Щодо можливості видачі судового наказу.

Перевіривши письмову заяву про видачу судового наказу та додані до неї документи, а також дослідивши відповідь на запит суду щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому порядку місце проживання фізичної особи - боржника, суд дійшов висновку про необхідність відмови у видачі судового наказу.

Так, відповідно до ч. 9 ст. 165 ЦПК України суд відмовляє у видачі судового наказу, у разі якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника.

ІІІ. Щодо інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника.

Наказне провадження - це особливий спрощений вид цивільного судочинства, передбачений для розгляду справ, які не потребують повної та детальної процедури розгляду, спрямований на спрощений та ефективний захист безспірних прав осіб шляхом видачі судового наказу, який є судовим рішенням та одночасно виконавчим документом.

Відповідно до ч. 1 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 163 ЦПК України у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника; ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) представника заявника, якщо заява подається представником, його місце проживання або місцезнаходження; вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Згідно отриманої відповіді з Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України у Львівській області від 03.09.2024 року, надісланої на запит Залізничного районного суду м. Львова від 07.08.2024 року у справі № 462/6325/24 встановлено, що ОСОБА_1 , не значиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Отже встановити факт проживання та підтвердження такого достовірними доказами чи зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника ОСОБА_1 неможливо.

ІV. Щодо переліку доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 163 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги. Згідно п. 4 ч. 3 ст. 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Так, відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2011 року «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» судовий наказ видається лише за умови безспірності вимог. У п. 9 вказаної постанови зазначено, що наявність спору про право (п. 2 ч. 3 ст. 100 ЦПК України) (1618-15), яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб`єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб`єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов`язок перед заявником (кредитором); із доданих документів вбачається пропуск позовної давності. Така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні (ч. 3 ст. 267 ЦК України). Разом із тим лише той факт, що договірні зобов`язання (наприклад, у частині оплати заборгованості телекомунікаційних послуг чи послуг телебачення і радіомовлення) не виконуються, без обґрунтування причин, не вважається наявністю спору про право.

Суд звертає увагу, що всупереч вимог ч. 2 ст. 163 ЦПК України у поданій письмовій заяві про видачу судового наказу не зазначено повних відомостей щодо персональних даних боржника, а тому враховуючи, що суд не наділений повноваженнями самостійно уточнювати/змінювати анкетні дані у ході розгляду заяв про видачу судового наказу, заявнику слід уточнити анкетні дані про боржника, зокрема дату, місяць та рік народження останнього.

V. Підсумки.

Оскільки отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника, тому суд відмовляє у видачі судового наказу на підставі ч. 9 ст. 165 ЦПК України.

Згідно з ч. 2 ст. 164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається.

У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Відповідно до ч. 1 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п. 1, 2, 8, 9 ч. 1 ст. 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

На підставі наведеного та керуючись ст. 160, 161, 165-166, 258-261, 352-354 ЦПК України, суд -

постановив:

У видачі судового наказу за заявою Львівського міського комунального підприємства «Львівводоканал» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення - відмовити.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п. 1, 2, 8, 9 ч. 1 ст. 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Порядок оскарження ухвали суду та набрання нею законної сили.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо (ч. 1 ст. 355 ЦПК України) до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення (ч. 1 ст. 354 ЦПК України).

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду (ч. 2 ст. 354 ЦПК України).

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України (ч. 3 ст. 354 ЦПК України).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання (ч. 2 ст. 261 ЦПК України).

Суддя/підпис/

Згідно з оригіналом.

Суддя: Н. М. Галайко