Справа № 944/4632/24
Провадження №2/944/1440/24
УХВАЛА

22.08.2024 рокум.Яворів

Суддя Яворівського районного суду Львівської області Поворозник Д.Б., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до командира Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 про знання раніше накладеного стягнення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 , звернувся до суду з позовом до командира Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 , в якому просить винести рішення, яким скасувати дисциплінарне стягнення «Попередження про неповну службову відповідальність» накладене командиром Військової частини НОМЕР_1 від 23 вересня 2022 року №1156 та скасувати дисциплінарне стягнення «Попередження про неповну службову відповідальність» накладене командиром Військової частини НОМЕР_1 від 12 грудня2022 року №1516.

Позовні вимоги мотивує тим, що під час проходження військової служби на посаді заступника командира 38 гаубичного самохідно-артилерійського дивізіону з озброєння військової частини НОМЕР_2 накладено два стягнення у виді попередження про неповну службову відповідальність. Вважає дані стягнення незаконними, незаслуженими та несправедливими.

Суддя, дослідивши матеріали заяви вважає, що у відкритті провадження потрібно відмовити з таких підстав.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України визначено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Статтею 124 та 125 Конституції України визначено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи. Судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Згідно з вимогами частини першої статті 18 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

З метою якісної та чіткої роботи судової системи міжнародним і національним законодавством передбачено принцип спеціалізації судів.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (частини перша статті 13 ЦПК України).

За загальним правилом, передбаченим у частині першій статті 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Отже, у порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, що виникають із приватноправових відносин, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.

У пунктах 1, 2 частини першої статті 4 КАС України вказано, що адміністративна справа це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір. Публічно-правовий спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

За змістом пункту 1 та 2 частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження; 2) спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Характерною ознакою публічно-правових спорів є сфера їх виникнення публічно-правові відносини, тобто передбачені нормами публічного права суспільні відносини, що виражаються у взаємних правах та обов`язках їх учасників у різних сферах діяльності суспільства, зокрема пов`язаних з реалізацією публічної влади.

Публічно-правовим вважається також спір, який виник з позовних вимог, що ґрунтуються на нормах публічного права, де держава в особі відповідних органів виступає щодо громадянина не як рівноправна сторона у правовідносинах, а як носій суверенної влади, який може вказувати або забороняти особі певну поведінку, надавати дозвіл на передбачену законом діяльність тощо.

Відповідно до п.17 ч.1 ст.4 КАС України публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування;

Аналіз змісту статті 19 ЦПК України та статті 19 КАС України у сукупності дає підстави для висновку, що під час вирішення питання про розмежування компетенції судів щодо розгляду адміністративних і цивільних справ у кожній конкретній справі визначальною ознакою є характер спірних правовідносин.

Згідно заявлених позивачем позовних вимог, предметом позову є скасування стягнення у виді попередження про неповну службову відповідальність, з приводу проходження військової служби.

Суд зазначає, що відповідач у справі є суб`єктом органу державної влади, а позивач проходив публічну службу, спір виник з приводу оскарження особою з числа військовослужбовців рішення щодо накладення на нього стягнення з приводу проходження військової служби, тобто є спором з приводу проходження позивачем військової служби як різновиду служби публічної. Такі спори, на переконання суду, належать до юрисдикції адміністративних судів.

Таким чином, оскільки подана позовна заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а відтак слід відмовити у відкритті провадження у справі.

На виконання вимог ч. 5 ст. 186 ЦПК України роз`яснюю, що вирішення даного спору віднесено до юрисдикції Львівського окружного адміністративного суду.

Керуючись ст.ст. 186, 259-261 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до командира Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 про знання раніше накладеного стягнення.

Копію ухвали разом із заявою та всіма доданими до неї документами направити позивачеві ОСОБА_1 .

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня винесення ухвали.

Суддя Д.Б. Поворозник