Провадження №2/521/876/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2024 року місто Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді Тополевої Ю. В.,

за участю секретаря Бодрухіної К.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа- Гарант», ОСОБА_2 , за участі третьої особи: ОСОБА_3 про стягнення невиплаченого страхового відшкодування, стягнення грошових коштів,

ВСТАНОВИВ:

25серпня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю Страхова Компанія "Альфа- Гарант на користь ОСОБА_1 частину невиплаченого страхового відшкодування в розмірі 42 242 грн.; стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю Страхова Компанія "Альфа-Гарант" на користь ОСОБА_1 збитки (інфляційні втрати, пеню, 3% річних), заподіяні несвоєчасним виконанням грошового зобов`язання від 28.06.2023 року до дати ухвалення судового рішення; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 18 266 гривень різниці між матеріальною шкодою, страховою виплатою та вартості автомобіля з врахуванням аварійних пошкоджень; вирішити питання про судові витрати.

Позов обґрунтований такими обставинами. 21 листопада 2022 року в м. Одесі, вул. Магістральна, 124. відбулась ДТП за участю транспортного засобу FORD Fiesta з номерним знаком НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 та транспортного засобу Mercedes-Benz з номерним знаком НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 .Внаслідок зіткнення автомобілі отримали механічні пошкодження.Відповідно до постанови Малиновського районного суду міста Одеси від 31.01.2023 року ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні ДТП та притягнутий до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу, постанова набрала законної сили, є чинною, сторонами не оскаржувалась.Власником автомобіля FORD Fiesta з номерним знаком НОМЕР_1 є ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_3 .Довіреною особою ОСОБА_3 , з правом отримання страхового відшкодування є ОСОБА_1 на підставі нотаріально посвідченої довіреності НСТ 551382 від 14.02.2023 року.

На момент ДТП, 21.11.2022 року, цивільно-правова відповідальність водія автомобіля Mercedes-Benz з номерним знаком НОМЕР_2 була застрахована згідно полісу 209385880, виданий ТДВ СК Альфа-Гарант". Позивач звернувся до страховика з заявою про виплату страхового відшкодування. 28.06.2023 року страховик здійснив виплату страхового відшкодування на рахунок позивача в розмірі 87 757.60 гривень. Ознайомити позивача з документом, на підставі якого було здійснено розрахунок матеріальної шкоди страхова компанія відмовилась. 22 червня 2023 року було складено висновок судового експерта Федотова Ф.В., відповідно до якого ринкова вартість автомобіля FORD Fiesta з номерним знаком НОМЕР_1 пошкодженого внаслідок ДТП 21.11.2022 року складає 148 266 гривень; Вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля FORD Fiesta з номерним знаком НОМЕР_1 пошкодженого внаслідок ДТП 21.11.2022 року складає 148 266 гривень; ринкова вартість автомобіля FORD Fiesta з номерним знаком НОМЕР_1 з урахуванням аварійних пошкоджень, отриманих внаслідок ДТП 21.11.2022 року дорівнює вартості утилізації та складає 6 825 грн. Таким чином, на думку позивача, з врахуванням висновку судового експерта Федотова Ф.В. з ТДВ СК «Альфа-Гарант» підлягає стягненню різниця між лімітом відповідальності страховика 130 000 гривень та частиною страхового відшкодування, яке вже було сплачено. Датою відліку строку, за який необхідно стягнути інфляційні втрати, 3 % річних та пеню, на думку позивача, є дата виплати страхового відшкодування, а сумою, на яку мають бути нараховані санкції є різниця:130 000 - 87 757.60 = 42 242 гривень. Також позивач вважає, що на підставі статті 1194 ЦК України з ОСОБА_2 підлягає стягненню різниця між матеріальним збитком, лімітом відповідальності страховика та вартістю автомобіля з урахуванням аварійних пошкоджень; 148 266 - 130 000 = 18 266 гривень.

13 листопада 2023 року третя особа ОСОБА_3 подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність та підтримання позовних вимог.

17 листопада 2023 року представник ТДВ СК «Альфа-Гарант» подав до суду відзив на позов, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог. Заперечення проти позову обґрунтовані тим, що позивачем до подання позовної заяви в суд було подано скаргу на дії ТДВ СК «Альфа-Гарант» до Національного Банку України, який є регулятором небанківських фінансових установ, після проведення детальної перевірки обставин справи, НБУ не виявлено жодних порушень чинного законодавства України з боку ТДВ СК «Альфа-Гарант». Позивачем приховано від суду інформацію та докази, а саме - вартість автомобіля «Форд Фиеста 2005» д.н.з. НОМЕР_1 в пошкодженому стані. Автомобіль було відчужено та перереєстровано на нового власника, та на це авто станом на 14.11.2023 року оформлений поліс обов`язкового страхування №АР-006422765 в ПАТ СК «Уніка». Згідно даних сайту «Авто Ріо» автомобіль був виставлений на продаж за 2800 $, що еквівалентно 104328.00 грн. (станом на 14.11.2023 року), але не за 6825,00 грн. згідно утилізаційної вартості що вказую позивач в своїй позовної заяві. Отже, на думку відповідача, позивач, намагається збагатитися за рахунок страхового відшкодування, отримавши від ТДВ СК «Альфа-Гарант» відшкодування шкоди в розмірі більшої, ніж реально понесені останнім збитки в результаті настання ДТП 21.11.2022 року, що нівелює основні принципи відшкодування шкоди.

Відповідач ОСОБА_2 відзив на позов не подав, матеріали справи містять відомості про вручення відповідачу копії позовних матеріалів.

Судом розглянуто справу в порядку спрощеного позовного провадження в порядку ч. 1 ст. 274 ЦПК України без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Як вбачається з матеріалів справи, позовні вимоги ОСОБА_1 направлені на стягнення на його користь частини невиплаченого страхового відшкодування із санкціями за порушення грошового зобов`язання. Отже, між сторонами виникли зобов`язання у зв`язку із завданням майнової шкоди, які регулюються главою 82 ЦК України та Законом України «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи такі фактичні обставини.

Відповідно до постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 31.01.2023 року ОСОБА_2 визнано винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850 грн. в дохід держави (а. с. 5).

Із постанови суду вбачається, що 21.11.2022 року о 14 год. 00 хв. ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Mercedes-Benz» з номерним знаком НОМЕР_2 в м. Одесі по вул. Магістральна, 124 не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного інтервалу та допустив зіткнення з автомобілем «Форд» д/н НОМЕР_1 , в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Із копії Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 вбачається, що автомобіль марки «FORD FIESTA» д/н НОМЕР_1 зареєстрований за ОСОБА_3 (а. с. 6).

В обгрунтування позову ОСОБА_1 зазначено, що іншим учасником ДТП, яка сталася 21 листопада 2022 року з вини ОСОБА_2 була саме власник автомобіля «FORD FIESTA» д/н НОМЕР_1 ОСОБА_3 .

Положеннями статті 22 Цивільного кодексу України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України).

Відповідно до статті 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Згідно з пунктом 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю здоров`ю, майну третьої особи.

За змістом статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Судом встановлено, що ОСОБА_3 скористалась можливістю врегулювання збитків та звернулась, через свого представника ОСОБА_1 , який діяв на підставі довіреності, до ТДВ «СК «Альфа-Гарант» із заявою про відшкодування збитку (а. с. 55).

Із матеріалів справи вбачається, що на рахунок представника ОСОБА_3 ОСОБА_1 зараховано страхове відшкодування в розмірі 87757,60 грн. (а. с. 34).

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст.2 Закону України «Про судоустрій та статус суддів" є, зокрема, захист гарантованих Конституцією України та законами, прав і законних інтересів фізичних осіб.

За змістом положень вказаних норм, правом на пред`явлення позову до суду наділені, зокрема, фізичні особи, а суд шляхом вчинення провадження у справах здійснює захист осіб, права і охоронювані законом інтереси яких порушені або оспорюються.

Встановивши наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і відповідно ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу у захисті, встановивши безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог.

Розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Так, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

При цьому, суд вказує, що виключне право на визначення предмету та підстави позову належить позивачу, натомість суд, вирішуючи спір, повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права фактичним обставинам та вимогам закону.

Позовні вимоги ОСОБА_1 направлені на стягнення на його користь частини невиплаченого страхового відшкодування із санкціями за порушення грошового зобов`язання, яке виникло в зв`язку із заподіянням майнової шкоди ОСОБА_3 , яка уповноважила ОСОБА_1 представляти її інтереси з питань володіння, користування, експлуатації та розпорядження (в тому числі і страхування) на підставі довіреності від 14.02.2023 року (а. с. 36).

Відповідно до ч. ч. 1,2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

За приписами статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_1 , суд керується тим, що позивач звернувся до суду із позовом з метою захисту своїх інтересів, обравши собі процесуальний статус позивача.

Разом із цим, із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 майнова шкода дорожньо-транспортною пригодою, яка сталася 21 листопада 2022 року завдана не була. Особою, якій майнова шкода була спричинена, є третя особа ОСОБА_3 , від імені якої і міг звертатися ОСОБА_1 з відповідним позовом на підставі довіреності від 14 лютого 2023 року.

Представництвом є правовідношення, в якому одна сторона зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє (стаття 237 ЦК України).

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 є незаконними, необґрунтованими, та в їх задоволенні необхідно відмовити, так як ОСОБА_1 не є особою, цивільне право якого порушено відповідачами у справі, а є представником особи, права якої порушені, з правом звернення до суду за захистом її інтересів від її імені.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Керуючись ст. ст. 16, 22, 1166, 1168, 1188, 1194 ЦК України, ст. ст. 12, 81, 82, 89, 133, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа Гарант», код ЄДРПОУ 32382598, юридична адреса: 01133, м. Київ, бульв. Лесі Українки, 26, ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 , за участі третьої особи: ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_5 , АДРЕСА_1 про стягнення невиплаченого страхового відшкодування, стягнення грошових коштів залишити без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржене учасниками справи до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 05 лютого 2024 року.

Суддя: Ю.В. Тополева

29.01.24