Провадження № 2/204/1718/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2024 року м. Дніпро

Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська, у складі:

головуючого судді Приваліхіної А.І.,

за участю секретаря судового засідання Єрмак Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дітей, -

В С Т А Н О В И В:

27 листопада 2023 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 із вимогою про стягнення аліментів на утримання двох малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) ОСОБА_2 , щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку і до досягнення дітей повноліття (а. с. 1-3).

В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що 26 квітня 2014 року між сторонами було укладено шлюб, в якому у них народилися двоє малолітніх дітей: донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Сімейне життя з відповідачем не склалося, оскільки між сторонами почались конфлікти через втрату почуття любові та поваги відповідача до позивача, різні погляди на сімейне життя, відповідач вирішив розірвати стосунки з позивачем. Зазначає, що відповідач своїх малолітніх дітей матеріально не забезпечує та всіляко ухиляється від надання матеріальної допомоги на їх утримання, чим грубо порушує свої закріплені сімейним законодавством України обов`язки, як батько. Вважає, що відповідач є працездатною особою, іншої сім`ї та дітей у нього не має, непрацездатних батька чи матері на його утриманні не перебуває, він зобов`язаний та має можливість утримувати своїх малолітніх дітей. Крім того, вказує, що спільні діти сторін знаходяться у активній фазі росту, а отже активно розвиваються та ростуть, потребують постійного фінансування для одягу, фінансування потребує і розвиток дітей в культурних, розумових та спортивних напрямах, також проживання за кордоном потребує більших витрат, оскільки вони є вимушено переміщеними особами, а на сьогоднішній день фінансування такого розвитку їх спільних дітей відповідачем не здійснюється. Зазначає, що станом на сьогоднішній день позивачці не відомий дійсний розмір доходу відповідача. На підставі зазначеного позивачка вимушена звернутися до суду з позовною заявою про стягнення аліментів на утримання спільних з відповідачем малолітніх дітей. Тому прохає суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання їх дітей у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку і до досягнення дітьми повноліття.

Ухвалою суду від 04 грудня 2023 року у справі відкрито спрощене позовне провадження, з викликом сторін (а. с. 21), копія якої надіслана учасникам справи 04 грудня 2023 року за вихідним № 36265/23-вих/2/204/4524/23 (а. с. 22).

Позивачка в судове засідання не з`явилася, представниця позивачки адвокатка Маркова Ю.В. надала заяву про розгляд справи за відсутності сторони позивача (а. с. 28), в якій позовні вимоги позивачки підтримала, прохала задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності (а. с. 29), в якій позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням кожен окремо та в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Судом встановлено, що сторони з 26 квітня 2014 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 (а. с. 9). Сторони від шлюбу мають малолітніх дітей: сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 (а. с. 10), та доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 (а. с. 13). Відповідач матеріальну допомогу добровільно не надає.

Згідно з вимогами ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Таке право кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дитину до її повноліття, який закріплений в у ст. 51 Конституції України, а також у ст. 180 Сімейного кодексу України та гарантується Державою, в свою чергу, ст. 15 СК України чітко регламентовано, що сімейні обов`язки не можуть бути перекладені на іншу особу.

Відповідно до вимог ст. ст. 18, 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Україною, Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Приписами ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, а батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Положеннями ч. 1 ст. 3 Конвенції ООН, ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України визначено, що при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини і, тим більше, при захисті одного із основних прав дитини - права на утримання.

Такий висновок також узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, що викладено у постанові від 30 квітня 2020 року у справі № 283/1309/17.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів судом враховується стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів. При визначенні розміру аліментів суд враховує вимоги щодо мінімального розміру аліментів, який не може бути менший ніж 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що передбачено ч. 2 ст. 182 СК України. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Приписами ч. ч. 1, 2 ст. 80 СК України визначено, що аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі; розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Законом України від 09 листопада 2023 року № 3460-IX «Про державний бюджет України на 2024 рік», з 01 січня 2024 року, встановлено прожитковий мінімум: для дітей віком від 6 до 18 років у розмірі 3196 гривень.

З матеріалів справи вбачається, що малолітній ОСОБА_3 на час розгляду справи виповнилось 9 повних років, а малолітньому ОСОБА_4 повних 7 років.

Враховуючи, що відповідач перебуває у працездатному віці, суд вважає, що він спроможний сплачувати позивачці аліменти на утримання малолітніх дітей.

Враховуючи вищевикладене, оскільки батьки зобов`язані у рівній мірі забезпечувати дитину усім необхідним, суд вважає, що відповідач зобов`язаний утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Через те, що відповідач матеріальну допомогу добровільно не надає, суд доходить висновку про можливість стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання малолітніх сина та доньки у розмірі 1/3 частки від усіх його доходів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 27 листопада 2023 року, тобто із дня звернення із позовом до суду, і до досягнення найстаршою дитиною повноліття, що є об`єктивним, необхідним, достатнім та справедливим розміром стягнення аліментів з урахуванням встановлених у справі обставин та відповідно до вимог чинного законодавства України.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір на підставі приписів ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 15, 80, 180, 182, 191 СК України, ст. ст. 141, 258, 259, 263-265, 268, 279, 353, 430 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_4 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_5 ) про стягнення аліментів на дітей, задовольнити у повному обсязі.

Стягувати із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та малолітнього сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щомісячно, у розмірі 1/3 частки від усіх його видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи стягнення з 27 листопада 2023 року, і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у сумі 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 (шістдесят) копійок.

Допустити негайне виконання рішення суду у частині стягнення аліментів за один місяць.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 30 днів зо дня його підписання суддею або протягом 30 днів зо дня отримання учасниками справи його копії.

Рішення суду набирає законної сили протягом 30 днів зо дня його підписання суддею або протягом 30 днів зо дня отримання його копії учасниками справи, якщо не буде оскаржено у встановленому законом порядку.

Суддя А.І. Приваліхіна