441/2712/23 2/441/158/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.01.2024 Городоцький районний суд Львівської області в складі:

головуючого - Ференц О.І.,

за участю секретаря судових засідань - Пеленської Х.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Городок Львівської області за участю сторін за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення аліментів на утримання дружини, -

В С Т А Н О В И В:

08.11.2023 позивачка звернулася до суду із позовом, покликаючись на те, що вони з відповідачем є колишнім подружжям. Рішенням Городоцького районного суду Львівської області від 23.06.2005 у справі № 2-443 вирішено стягувати з відповідача в її користь аліменти в сумі 250 грн. щомісячно, починаючи з 23.03.2005. Рішенням Апеляційного суду Львівської області від 22.01.2007 рішення Городоцького районного суду Львівської області від 23.06.2005 в частині суми аліментів змінено з 250 грн. на 150 грн.. На сьогодні відповідачем виплачуються аліменти в розмірі 150 грн. щомісячно. Вона є інвалідом ІІ групи та потребує матеріальної допомоги, допомоги в 150 грн. їй не вистачає на покриття її потреб. Її хвороби на сьогодні прогресують, вона регулярно звертається до лікаря, практично не бачить на одне око, проживає в поганих житлових умовах, не має можливості їх покращити або взагалі здійснювати належне утримання житла. За станом здоровя вона не може працювати, з моменту прийняття попереднього рішення суду її матеріальне становище значно погіршилося.

Просила суд ухвалити рішення, яким змінити розмір аліментів, що сплачує ОСОБА_2 на її утримання із 150 грн. до 1000 грн. щомісячно.

Згідно поданого відповідачем відзиву на позов позовну заяву ОСОБА_1 вважає необґрунтованою та невмотивованою, а тому у задоволенні позову просить відмовити. На даний час він не працює, є пенсіонером за віком, отримує пенсію в розмірі 3444 грн. 97 коп., відтак на сьогодні не спроможний надавати матеріальну допомогу позивачці. Остання не надала суду доказів на підтвердження розміру доходів, які вона отримує особисто, можливо розмір її пенсії перевищує розмір його пенсії або не є нижчою прожиткового мінімуму доходів громадян, а тому відсутні будь які підстави для зміни розміру аліментів, які з нього стягуються в користь позивачки, в сторону їх збільшення. Крім цього ОСОБА_3 отримує дохід від оренди земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, про що також не повідомила суд. Він також хворіє, має цукровий діабет ІІ типу середнього ступеня важкості, ст. декомпенсації (інсулінозалежний), кетоацитоз, гіпертонічна хвороба ІІ ст., ст. 2, р.3 Ангіопатія судин сітківки обох очей, ускладнена катаракта обох очей. Крім цього вказує, що не зважаючи на те, що він розлучений з позивачкою багато років, вона продовжує проживати в належному йому на праві власності будинку в АДРЕСА_1 , який не є спільним майном подружжя, був подарований йому сестрою. За положеннями ч. 2-4 ст.75 СК України право на утримання (аліменти) має той з подружжя, хто є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той з подружжя, хто досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом І, ІІ чи ІІІ групи. Аналіз вказаних норм дає підстави для висновку, що аліментні зобовязання на утримання одного з подружжя можуть призначатися за наявності юридичних складових сукупності певних умов, зокрема: перебування у зареєстрованому шлюбі або після розірвання шлюбу, якщо особа стала непрацездатною до розірвання шлюбу або протягом одного року від дня розірвання шлюбу, а також коли вона стала інвалідом після спливу одного року від дня розірвання шлюбу, якщо її інвалідність була результатом протиправної поведінки щодо неї колишнього чоловіка, колишньої дружини під час шлюбу; непрацездатність одного з подружжя; потреба в матеріальній допомозі; нижчий від прожиткового мінімуму рівень матеріального забезпечення. Таким чином, право на утримання (аліменти) має зазначена вище непрацездатна особа, яка не забезпечена прожитковим мінімумом. Підтверджена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 16.08.2017 у справі № 6-111цс1.

Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, додатково пояснила, що домашнього господарства не веде, оскільки їй важко пересуватися, жодних доходів від земельних ділянок не отримує, все спільно нажите майно відповідач у неї відібрав, ввів її своєю поведінкою у хвороби, оскільки систематично застосовував фізичне насильство. На сьогодні вона отримує пенсію в розмірі 2760 грн. і аліменти від відповідача в розмірі 150 грн., також їй фінансово допомагають діти.

Відповідач в судовому засіданні висловився проти задоволення позову з мотивів, викладених у відзиві на позов. Додатково пояснив, що окрім пенсії в розмірі 3444 грн. інших доходів не має, цих коштів йому не достатньо для оплати комунальних послуг, постійного лікування та забезпечення себе усім необхідним, оскільки йому також встановлено ряд діагнозів. Не в змозі на сьогодні допомагати фінансово позивачці. З будинку пішов, хоч такий і належить йому, щоб уникнути постійних скандалів. Позивачка отримує пенсію, аліменти, допомогу від дітей і ще чогось постійно хоче, йому ж ніхто фінансово не допомагає, він близько 50 років працював на мізерну пенсію.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебували між собою у шлюбі, який розірвано рішенням Городоцького районного суду Львівської області від 17.09.2004 (а.с.3). Позивачка ОСОБА_1 є інвалідом ІІ групи, їй встановлений діагноз зріла катаракта лівого ока, початкова катаракта правого ока, цукровий діабет ІІ типу, дифузний кардіосклероз, гіпертонічна хвороба ІІ ст., ризик 4 ст., ерозивний гастродуоденіт активна стадія, хронічний панкреатит, бронхіальна астма (а.с.6-9). Згідно довідки про доходи № 2567 5755 2359 1971/23 від 04.01.2023 ОСОБА_1 отримує пенсію по інвалідності в розмірі 2760 грн. в місяць (а.с.40). Також згідно даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно їй належить три земельні ділянки у Львівському районі Львівської області площами 0.2606 га, 0.25 га та 0.5376 га (а.с.47).

Рішенням Городоцького районного суду Львівської області від 23.06.2005 у цивільній справі № 2-443/2005 вирішено стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 аліменти в розмірі 250 грн. щомісяця, починаючи з 23.03.2005 (а.с.). Рішенням апеляційного суду Львівської області від 22.01.2007 рішення Городоцького районного суду Львівської області від 23.06.2005 змінено в частині суми аліментів, стягнених з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , визначивши розмір аліментів у 150 грн. (а.с.).

Актом обстеження житлово-побутових умов проживання ОСОБА_1 Великолюбінської селищної ради Львівського району Львівської області № 47 від 25.04.2023 підтверджується, що позивачка зареєстрована і проживає в АДРЕСА_1 , в кімнатах, де проживає ОСОБА_4 , прогнила підлога, стіни і меблі покриті грибком (а.с.11).

ОСОБА_2 є пенсіонером за віком, розмір його щомісячної пенсії становить 3444 грн. 97 коп. (а.с.). Крім цього ОСОБА_2 також хворіє цукровим діабетом типу 2 з множинними мікросудинними та іншими уточненими несудинними ускладненнями, кетоацидозом, гіпертонічною хворобою ІІ, ст.2, ст.3, ангіопатією судин сітківки обох очей, ускладненою катарактою обох очей. Згідно даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відповідачу належать дві земельні ділянки у Львівському районі Львівської області площами 0.0033 га та 0.223 га (а.с.48).

Згідно ст.7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" установлено з 01.01.2024 прожитковий мінімум на одну особу, яка втратила працездатність, в розрахунку на місяць в розмірі 2361 грн..

Згідно ст.75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той з подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є особою з інвалідністю І, ІІ чи ІІІ групи. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона покликається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивачка ОСОБА_1 , заявляючи у поданому позові про те, що вона потребує додаткового утримання від колишнього чоловіка, оскільки її матеріальне становище погіршилося і призначених аліментів в сумі 150 грн. недостатньо для покриття її витрат, не надає суду жодних доказів на підтвердження цього. Поза тим, маючи встановлену групу інвалідності, ОСОБА_1 отримує пенсію по інвалідності в розмірі 2760 грн., що з урахуванням аліментів в 150 грн., лише на 534 грн. менше від доходу, який отримує відповідач, також маючи ряд встановлених діагнозів, які потребують постійного лікування, відтак і матеріальних витрат.

Беручи до уваги те, що станом на момент прийняття рішення у справі відповідач є непрацездатним, щомісячна сума пенсії, яку він отримує з листопада 2023, становить 3444 грн. 97 коп. при встановленому прожитковому мінімумі для осіб, які втратили працездатність, в розмірі 2361 грн., також має ряд важких захворювань, які потребують додаткових витрат на лікування, збільшення йому суми аліментів на утримання колишньої дружини суттєво вплине на його матеріальний стан, відтак підстав для задоволення позову суд не знаходить.

У зв`язку із відмовою у задоволенні позовних вимог, з врахуванням того, що позивачка звільнена від сплати судового збору, такий слід віднести за рахунок держави.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст. 75-76 СК України, ст. 5, 10, 18-19, 258, 263-265, 268, 430 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення аліментів на утримання дружини відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Повний текст рішення складено та проголошено 24.01.2024.

Головуючий Ференц О.І.