Справа № 211/284/24
Провадження № 2-н/211/73/24
У Х В А Л А

іменем України

про відмову у видачі судового наказу

07 лютого 2024 року суддя Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Ніколенко Д.М., розглянувши матеріали заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ЖИТЛОСЕРВІС-КР» про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги,

встановив:

заявник Товариство з обмеженою відповідальністю «ЖИТЛОСЕРВІС-КР» звернулося до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги.

Вивчивши заяву та додані до неї докази, суд дійшов до таких висновків.

Відповідно до частини третьої статті 19 ЦПК України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Згідно статті 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо: заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, електронних комунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Згідно частини 9 статті 165 ЦПК України, у разі якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника, суд відмовляє у видачі судового наказу.

На виконання вимог частини п`ятої статті 165 ЦПК України судом було зроблено запит до Департаменту адміністративних послуг виконкому Криворізької міської ради, за відомостями якого відсутня інформація щодо реєстрації місця проживання одного з боржників, а саме ОСОБА_1 . Даних, що він є власником житла суду не надано. Таким чином, у видачі судового наказу слід відмовити.

Відповідно до частини 2 статті 164 ЦПК України, у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Керуючись ст. 165 ЦПК України, суд -

постановив:

відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «ЖИТЛОСЕРВІС-КР» у видачі судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення до Дніпровського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено та підписано 07 лютого 2024 року.

Суддя Д.М.Ніколенко