Справа № 727/2534/24
Провадження № 2-др/727/56/24
03 вересня 2024 року Шевченківський районний суд м.Чернівці
головуючого-судді: Танасійчук Н.М.,
секретаря судового засідання Дячук І.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника позивача ТОВ «Гіг-Ант» адвоката Осіва П.В. про ухвалення додаткового рішення по справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ГІГ-АНТ» до ОСОБА_1 про стягнення трьох відсотків річних, що нараховано на підставі ст.625 ЦК України та клопотання представника відповідача ОСОБА_2 про стягнення з ТОВ «Гіг-Ант» судових витрат на правничу допомогу, які має понести відповідач.
27.08.2024 року представник позивача адвокат Осів П.В. звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення у справі №727/2534/24. Посилався на те, що рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 22.08.2024 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ГІГ-АНТ» до ОСОБА_1 про стягнення трьох відсотків річних, що нараховано на підставі ст.625 ЦК України, позовні вимоги задоволено.
На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представником позивача надано: ордер про надання правової допомоги від 29.03.2024 року, копію договору на представництво інтересів від 29.02.2024 року, акт прийому-передачі наданих правничих послуг до договору № 29/02 про надання правничої допомоги від 29.02.2024 року.
Від представника відповідача надійшло до суду клопотання про долучення до матеріалів справи акту на виконання договору про надання правничої допомоги та прохання стягнути з ТОВ ««Гіг-Ант» судові витрати на правничу допомогу адвоката, які має понести відповідач.
Представники сторін спрямували до суду клопотання про розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення у їх відсутності.
Оскільки в судове засідання учасники справи не з`явились, суд вважає за можливе слухати справу за відсутності учасників справи. У зв`язку із чим фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України.
Дослідивши заяву представника позивача, матеріали справи, суд приходить до наступного:
Як встановлено судом, рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 22.08.2024 року позовні вимоги ТОВ «Гіг-Ант» задоволено.
У судовому рішенні питання про стягнення судових витрат по справі в частині стягнення витрат на правничу допомогу не вирішувалося.
У відповідності до вимог ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
На підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу, представником позивача ТОВ «Гіг-Ант» - адвокатом Осів П.В. надано опис наданих послуг у справі №727/2534/24, відповідно до якого адвокатом Осів П.В. надавалися ТОВ «Гіг-Ант» наступні послуги: 1) пошук та вивчення судової практики у постановах Верховного суду України, для підготовки та складання позову, відповіді на відзив, письмових пояснень, та пояснень у судових засіданнях 2 год.; 2) складання позову 4 год; 3) складання відповіді на відзив 2 год; 4) складання письмових пояснень 1 год; складання заяви про зменшення позовних вимог 1 год.; складання семи клопотань про участь у судовому засіданні в режимі відео конференції 1,75 год.; участь в шести судових засіданнях.
Представник позивача ОСОБА_3 до завершення судових дебатів повідомив суд, що вищезазначені докази до ухвалення судового рішення об"єктивно надати не в змозі, тому надав їх в п"ятиденний термін після розгляду справи.
Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI).
Відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI).
Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.
Так, за змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Згідно положень ч.2 п.1 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються ,у разі задоволення позову, на відповідача;
Для цілей розподілу судових витрат: - розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; - розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Згідно вимог ч.5 ст.137 ЦПК України у разі дотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідач та його представник ОСОБА_2 , про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, до суду не клопотали. Відтак підстави зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які просить стягнути позивач у суду відсутні, заява представника позивача ОСОБА_3 обгрунтована та підлягає задоволенню.
Клопотання представника відповідача ОСОБА_2 про стягнення з ТОВ «Гіг-Ант» судових витрат на правничу допомогу, які має понести відповідач, задоволенню не підлягає, оскільки в даній справі, в зв"язку з задоволенням позовних вимог, судові витрати покладаються на відповідача, що узгоджується з положеннями ч.2 п.1 ст. 141 ЦПК України
Керуючись ст.ст. 133, 137,141, 144, 259, 260, 270, 353 ЦПК України, суд, -
Клопотання представника відповідача ОСОБА_2 про стягнення з ТОВ «Гіг-Ант» судових витрат на правничу допомогу, які має понести відповідач, залишити без задоволення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя Танасійчук Н.М.