Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа №760/21867/23

Провадження №2/377/62/24

24 січня 2024 року Славутицький міський суд Київської області у складі головуючої судді Бабич Н.С., за участю секретаря судового засідання Пскової А.І., за відсутності сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Славутичі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

У С Т А Н О В И В:

У вересні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до Солом`янського районного суду м.Києва з позовом до ОСОБА_2 , відповідно до якого просила розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 10 вересня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1413.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначила, що вона з відповідачем перебуває в шлюбі, зареєстрованому Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м.Києві, актовий запис №1413. За час шлюбу в них народилися діти: дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Сімейне життя у неї з відповідачем не склалося через різні характери та погляди на таке життя, відсутність взаєморозуміння та спільних інтересів. Все це стало наслідком втрати між нею та відповідачем почуття любові та поваги один до одного. Суперечності, що виникли між нею та відповідачем з різних причин, призвели до розпаду сім`ї. На даний момент вона та відповідач припинили вести спільне господарство, проживають окремо один від одного, мають окремі бюджети. Вона не має наміру зберігати шлюб з відповідачем, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить її інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого шлюб підлягає розірванню. Діти перебувають на її утриманні та проживають разом із нею.

Солом`янський районний суд м. Києва ухвалою від 02 жовтня 2023 року передав цивільну справу № 760/21867/23 за підсудністю на розгляд до Вишгородського районного суду Київської області, який ухвалою від 13 листопада 2023 року передав вказану цивільну справу на розгляд за підсудністю до Славутицького міського суду Київської області.

14 грудня 2023 року матеріали цивільної справи №760/21867/23 надійшли до канцелярії Славутицького міського суду Київської області та відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14 грудня 2023 року для розгляду даної справи визначено суддю Бабич Н.С.

Ухвалою судді від 28 грудня 2023 року після виконання вимог, передбачених частиною шостою статті 187 ЦПК України, позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання на 24 січня 2024 року.

Позивач ОСОБА_1 у призначене судове засідання не прибула, про дату, час і місце якого повідомлена належним чином в порядку, передбаченому статтями 128-130 ЦПК України. На електронну адресу суду надіслала заяву, підписану кваліфікованим електронним підписом, в якій просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала.

Відповідач ОСОБА_2 у призначене судове засідання не прибув, про дату, час і місце якого повідомлений належним чином в порядку, передбаченому статтями 128-130 ЦПК України. На електронну адресу суду надіслав заяву, підписану кваліфікованим електронним підписом, в якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого.

З матеріалів справи судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_5 зареєстрували шлюб 10 вересня 2014 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м.Києві, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м.Києві 10 вересня 2014 року складено відповідний актовий запис за № 1413 та видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 . Прізвище після державної реєстрації шлюбу: чоловіка- ОСОБА_6 , дружини- ОСОБА_7 (а.с.12).

Під час шлюбу в них народилися діти: дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьком яких є відповідач, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 та серії НОМЕР_3 ( а.с.13-14).

Як убачається із змісту позовної заяви, причиною звернення позивача до суду з позовом про розірвання шлюбу стало те, що сімейне життя у сторін не склалося через різні характери та погляди на таке життя, відсутність взаєморозуміння та спільних інтересів. Між позивачем та відповідачем втрачені почуття любові та поваги один до одного. Суперечності, що виникли між ними з різних причин, призвели до розпаду сім`ї. Сторони припинили вести спільне господарство, проживають окремо один від одного, мають окремі бюджети. Позивач не має наміру зберігати шлюб з відповідачем, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення.

Відповідно до положень статті 51 Конституції України, частини першої статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Зі статті 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 р., ратифікована Україною 17 липня 1997 р.) вбачається, що кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання.

Згідно з частиною другою статті 18, статтею 51, частиною третьою статті 56, частиною першою статті 110 СК України дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред`явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним з подружжя.

Відповідно до частини другої статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що за час сімейного життя у сторін склалася обстановка, що виключає можливість спільного проживання. Примирення між подружжям та збереження сім`ї неможливе.

За таких обставин суд дійшов висновку, що сім`я розпалася остаточно, а шлюб існує формально, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача.

Ураховуючи відсутність обставин, що перешкоджають розірванню шлюбу, передбачених частиною другою статті 110 СК України, суд вважає за необхідне позов про розірвання шлюбу задовольнити, оскільки позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що не суперечать закону та не порушують права інших осіб.

Як убачається із змісту позовної заяви, малолітні діти сторін перебувають на утриманні позивача ОСОБА_1 та проживають разом із нею.

Про наявність між сторонами спору щодо місця проживання дітей та майна, набутого за час шлюбу, у позовній заяві не зазначено та відповідачем в заяві, в якій він підтримав позов та просив задовольнити, також не вказано.

Відповідно до статті 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Позивач ОСОБА_1 щодо її прізвища після розірвання шлюбу свою позицію не висловила, тому суд дійшов висновку про необхідність залишення їй прізвища ОСОБА_7 .

Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

За змістом частини першої статті 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Згідно з ІD квитанцією 8601-4526-7557-1815 від 20 вересня 2023 року АТ «Таскомбанк» позивач ОСОБА_1 при зверненні до Солом`янського районного суду м.Києва з позовом про розірвання шлюбу сплатила судовий збір у сумі 1073, 60 грн ( а.с.19). Проте, відповідно до виписки судовий збір зараховано до спеціального фонду державного бюджету України в сумі 1073 грн, що на 60 коп менше від суми судового збору, яка підлягає сплаті при зверненні до суду з позовом про розірвання шлюбу з урахуванням ставки судового збору, визначеної пунктом 3 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (а.с.33).

Виходячи з наведеного та враховуючи, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, а зарахована до спеціального фонду державного бюджету сума судового збору становить 1073 грн, то на користь позивача з державного бюджету підлягає поверненню судовий збір в сумі 536 гривень 20 копійок, а з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 536 гривень 80 копійок.

На підставі викладеного, керуючись статтями 258, 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 10 вересня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м.Києві, актовий запис №1413.

Після розірвання шлюбу залишити позивачу прізвище ОСОБА_7 .

Головному Управлінню Державної казначейської служби України у м.Києві повернути ОСОБА_1 судовий збір в сумі 536 гривень 20 копійок, сплачений при поданні позову згідно з ІD квитанцією 8601-4526-7557-1815 від 20 вересня 2023 року АТ «Таскомбанк», яка зберігається в матеріалах цивільної справи №760/21867/23 (провадження №2/377/62/24).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 536 гривень 80 копійок.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду. Апеляційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 ;

відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Повне рішення суду складено 24 січня 2024 року.

Суддя Н. С. Бабич