Справа № 496/4396/23
Провадження № 2/496/796/24
07 червня 2024 року Біляївський районний суд Одеської області у складі:
головуючої - судді Портної О.П.,
секретаря - Бондаренко Л.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Біляївка Одеської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу
за позовом: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстрація місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , до
відповідача: ОСОБА_2 , громадянина Російської Федерації, ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстрація останнього відомого місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 ,
вимоги позивача: про позбавлення батьківських прав,
позивачка - у судове засідання не з`явилася, але надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності,
відповідач - повідомлений належним чином про час, дату та місце слухання справи, у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив,
представник третьої особи - повідомлений належним чином про час, дату та місце слухання справи, у судове засідання не з`явився, але надав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, -
І. Виклад позиції позивачки та заперечень відповідача.
1. 15.06.2023 року ОСОБА_1 (далі - позивачка) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , громадянина Російської Федерації (далі - відповідач), третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Орган опіки та піклування Біляївської міської ради Одеського району Одеської області (далі - третя особа), в якому просить суд позбавити відповідача батьківських прав відносно дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
2. Свої вимоги мотивує тим, що 20.07.2017 року між сторонами було зареєстровано шлюб, який рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 20.04.2018 року був розірваний. Від даного шлюбу сторони мають дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Відповідач не цікавиться життям дитини, станом її здоров`я, матеріально не допомагає. Позивачка звернулася до Біляївської міської ради Одеської області з заявою про отримання висновку про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав. 25.07.2022 року позивачка отримала лист-відповідь № 11-18/646, з якого вбачається, що висновок органу опіки та піклування Біляївської міської ради Одеської області буде направлено на адресу суду після відкриття провадження по справі щодо позбавлення відповідача батьківських прав по відношенню до його малолітньої дитини. У зв`язку з викладеним, позивачка звернулася до суду з вказаним позовом.
3. Відповідач відзиву на позов не надав.
ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.
4. 16.11.2023 року позивачкою надано до суду заяву про зобов`язання третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, надати висновок щодо доцільності/не доцільності позбавлення відповідача батьківських прав. (а.с. 31)
5. Позивачка у судове засідання не з`явилася, але до матеріалів позовної заяви долучено заяву про розгляд справи за відсутності позивача, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила задовільнити та не заперечувала проти заочного розгляду справи. (а.с. 31)
6. Представник третьої особи у судове засідання не з`явилася, але надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, не заперечувала проти їх задоволення. (а.с. 36)
ІІІ. Інші процесуальні дії у справі.
7. Згідно автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.06.2023 року, цивільну справу № 496/4396/23, передано на розгляд головуючій судді Біляївського районного суду Одеської області Портній О.П. (а.с. 15)
8. Ухвалою судді Біляївського районного суду Одеської області Портної О.П. від 18.08.2023 року було відкрито загальне позовне провадження по справі з проведенням підготовчого судового засідання. Окрім того відповідачу був визначений п`ятнадцятиденний строк для надання відзиву на позов. (а.с. 23-24)
9. Ухвалою судді Біляївського районного суду Одеської області Портної О.П. від 16.11.2023 року було задоволено заяву позивачки та зобов`язано третю особу, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору надати висновок щодо доцільності/не доцільності позбавлення відповідача батьківських прав. (а.с. 33-34)
10. Ухвалою судді Біляївського районного суду Одеської області Портної О.П. від 08.04.2024 року підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. (а.с. 43)
11. Відповідач, в установлені ч. 7 ст. 178 ЦПК України строки, не подав до суду відзив на позовну заяву, будучи повідомленим належним чином про наявність ухвали про відкриття провадження та необхідністю подання відзиву, а тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України.
12. Оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, відповідно до ст. 128 ЦПК України - шляхом направлення рекомендованого поштового відправлення з повідомленням про вручення, яке він отримав 02.09.2023 року (а.с. 28) та розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Біляївського районного суду Одеської області (а.с. 44), в судове засідання не з`явився, про поважність причин своєї неявки суд не повідомив, а представник позивачки не заперечував проти проведення заочного розгляду справи, Судом було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст.ст. 280-281 ЦПК України.
13. Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі №913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).
14. Верховний Суд у своїй Постанові від 29 квітня 2020 року у справі № 348/1116/16-ц вказав, що, якщо сторони чи їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи їх представників, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови їх належного повідомлення про час і місце розгляду справи.
15. Судом на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.
16. Судом встановлено, що 20.07.2017 року між ОСОБА_2 , громадянином Російської Федерації, та ОСОБА_1 , Біляївським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, зареєстровано шлюбу, а/з № НОМЕР_1 , що підтверджується копією Свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 . (а.с. 9)
17. Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 20.04.2018 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задоволено та шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано. (а.с. 10)
18. Батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що підтверджується копією Свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого Біляївським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області 25.04.2018 року, а/з № 302. (а.с. 11)
19. Рішенням виконавчого комітету Біляївської міської ради Одеського району Одеської області № 63 від 14.03.2024 року, вирішено затвердити висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно малолітньої доньки, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Відповідно до висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Біляївської міської ради Одеського району Одеської області, встановлено, що матір`ю в повній мірі створені належні умови для повноцінного виховання та розвиту дитини. Зі слів матері, батько - ОСОБА_2 , проживає в Краснодарському краї, РФ, ніяким чином не піклується про доньку, не цікавиться успіхами, станом здоров`я, не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, не бере педагогічної, матеріальної або будь-якої іншої участі у виховані доньки. Додатково встановлено, що батько не звертався ані до Служби у справах дітей, ані до відділу поліції, ані до суду із заявами про перешкоджання у спілкуванні з дитиною. 23.02.2024 року ОСОБА_2 було запрошено через засоби масової інформації на наступне засідання комісії з питань захисту прав дитини, однак останній не з`явився до Служби у справах дітей Біляївської міської ради у зазначений термін, хоча повідомлений належним чином, письмових пояснень на адресу Служби не надавав. Враховуючи викладене, захищаючи права та інтереси дітей, керуючись п. 2 ст. 164 СК України, виконавчий комітет Біляївської міської ради, як орган опіки та піклування, вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно малолітньої доньки, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . (а.с. 37-39)
V. Оцінка Суду.
20. Згідно ч.ч. 1, 3, 4 ст. 12 Цивільно-процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
21. Статтею 51 Конституції України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.
22. Положеннями ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція) передбачено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.
23. Відповідно до ст. 3 Конвенції в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
24. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
25. Статтею 18 Конвенції передбачено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
26. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року (далі - Декларація), у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю.
27. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
28. Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини.
29. Згідно зі ст. 150 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, поважати дитину.
30. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
31. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх стан здоров`я, фізичний, духовний, моральний розвиток, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дітей, готувати їх до самостійного життя та праці.
32. Як, роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 16 своєї постанови № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негайно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
33. Позбавлення батьківський прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.
34. Зазначена позиція узгоджується також з висновками ВССУ у справі № 211/559/16-ц від 01 листопада 2017 року.
35. Судом встановлено, що відповідач не приймає участі у вихованні дитини, проживає окремо від нього, не цікавиться його життям, не має постійного спілкування з дитиною, має низький батьківський потенціал та не здатний створити сприятливі умови для проживання та розвитку дитини. Вищезазначені факти як кожен окремо, так і в сукупності, свідчать про свідоме нехтування батьком виконання батьківських обов`язків по догляду та вихованню дитини, що є підставою для позбавлення батьківських прав.
36. Відповідно до ч. 5 та ч. 6 ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.
37. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
38. Надані позивачем докази, Суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета розгляду, та підтверджують той факт, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не піклується про фізичний, духовний і моральний розвиток дитини, не готує її до самостійного життя, ніяким чином не цікавиться дитиною, а тому суд приходить до висновку про доцільність позбавити відповідача батьківських прав.
39. На підставі вищевикладеного, приймаючи до уваги висновок органу опіки та піклування, суд вважає, що позовні вимоги про позбавлення відповідача батьківських прав є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.
VІ. Розподіл судових витрат між сторонами.
Керуючись ст. ст. 150, 164, 165, 180-182, 184, 191 СК України, Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст. 12, 13, 76, 77, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 272, 273, 353, 354 ЦПК України, суд-
1. Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , громадянина Російської Федерації, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Орган опіки та піклування Біляївської міської ради Одеського району Одеської області, про позбавлення батьківських прав- задовольнити.
2. Позбавити ОСОБА_2 , громадянина Російської Федерації, ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстрація останнього відомого місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , батьківських прав у відношенні ОСОБА_3 , малолітньої, ІНФОРМАЦІЯ_3 .
3. Стягнути з ОСОБА_2 , громадянина Російської Федерації, ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстрація останнього відомого місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстрація місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , сплачений нею судовий збір у розмірі 1073,60 гривні.
4. Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.
5. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
6. Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
7. Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
8. Повний текст рішення складено 07.06.2024 року.
Суддя О.П. Портна