У Х В А Л А

11 вересня 2024 року м. Черкаси

Черкаський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого-судді Морозова В.В.

присяжних Приходька К.М.

Давиденка П.П.

за участю:

секретаря судового засідання Швидкої І.О.

заявника ОСОБА_1

особи, відносно якої розглядається заява ОСОБА_2

представника заінтересованої особи

КНП «Черкаський обласний

психоневрологічний диспансер» Луніна Є.Г.

розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді Черкаського районного суду Черкаської області Морозова В.В. поданої у рамках розгляду цивільної справи за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи КНП «Черкаський обласний психоневрологічний диспансер», Орган опіки та піклування Руськополянської об`єднаної територіальної громади, КНП «Черкаська центральна районна лікарня» Червонослобідської сільської ради про визнання особи недієздатною та призначення опікуна,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про визнання ОСОБА_2 недієздатним та призначення опікуна.

Ухвалою суду від 08.08.2024 року, відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити судом в порядку окремого провадження з викликом сторін у складі одного судді та двох присяжних. Призначено справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні на 09 годину 40 хвилин 28 серпня 2024 року.

28.08.2024 року заявником ОСОБА_1 подано до канцелярії суду заяву про відвід судді Морозова В.В.

Судове засідання, призначене на 28.08.2024 року о 09.40 годині відкладено до 11.09.2024 року до 12.00 години у зв`язку із неявкою присяжних.

Заява ОСОБА_1 мотивована тим, що на думку заявника головуючий у справі суддя Морозов В.В. є упередженим у вирішенні даної заяви.

Зокрема, заявник ОСОБА_1 вказує, дослівно: "З кінця травня 2024 року у провадженні судді Морозова В.В. перебуває його заява про встановлення опіки щодо його рідного батька ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який страждає розладами психіки. При незаперечних доказах, суддя В.В. Морозов сфальшував ухвалу, якою незаконно повернув заяву, чим створив тяганину протягом майже трьох місяців". За таких обставин він не довіряє судді В.В. Морозову , тому вважає, що наявні обставини, передбачені п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, а саме наявні сумніви щодо неупередженості судді Морозова В.В.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_1 підтримав заяву про відвід головуючому.

Представник заінтересованої особи КНП «Черкаський обласний психоневрологічний диспансер» щодо заяви про відвід поклався на розсуд суду.

Суд, дослідивши матеріали справи та доводи відповідача, дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення відводу з огляду на наступне.

Статтею 40 ЦПК України визначено порядок вирішення заявленого відводу та самовідводу.

Так, відповідно до частин 1, 2 - 3 ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Відповідно до частини 7 статті 40 ЦПК України питання про відвід вирішується невідкладно.

Зважаючи на те, що заява про відвід надійшла безпосередньо у день судового засідання, питання про відвід вирішується судом, що розглядає справу, відповідно до вимог ч. 3 ст. 40 ЦПК України.

Виходячи з положень частини другої статті 39 ЦПК України, з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками справи.

Відповідно до частини 3 статті 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Стаття 36 ЦПК України визначає підстави для відводу (самовідводу) судді та вказує, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Згідно з ч. 4 ст. 39 ЦПК України встановлення обставин, вказаних у пунктах 1-4 частини першої статті 36 цього Кодексу, статті 37 цього Кодексу, звільняє заявника від обов`язку надання інших доказів упередженості судді для цілей відводу.

Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді під час розгляду справи.

У п.п. 49, 50, 52, 53 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України» (заява № 33942/02) від 09 листопада 2006 року зазначено, що відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Стосовно об`єктивного критерію слід визначити, чи існували переконливі факти, які б могли свідчити про його безсторонність. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Аналогічна правова позиція викладена у рішеннях Європейського суду з прав людини у справах "Агрокомплекс проти України" (заява № 23465/03) від 06 жовтня 2011 року, п.п. 126, 127; "Газета «Україна - Центр» проти України" (заява № 16695/04) від 15 липня 2010 року, п.п. 28-32; "Олександр Волков проти України" (заява № 21722/11) від 09 січня 2013 року, п.п. 104-107; «Бочан проти України» (заява № 7577/02) від 03 травня 2007 року, п. 66.

Аналізуючи викладені норми чинного законодавства, суд дійшов висновку, що доведення факту наявності обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді, шляхом подання суду відповідних належних та допустимих доказів, є обов`язком учасника провадження, яким заявлено відвід, у даному випадку -заявника .

Побоювання заявника щодо небезсторонності головуючого судді Морозова В.В. не можна вважати об`єктивно виправданими, оскільки вони ґрунтуються на припущеннях та суб`єктивній оцінці заявником обставин, незгоді з процесуальним рішенням судді і не доведені належними та допустимими доказами.

Інших обставин, які б слугували підставою для відводу судді Морозова В.В., заявником не вказано.

Враховуючи наведене, заяву ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Морозова В.В. суд вважає необґрунтованою, непереконливою та недоведеною, а тому вона не підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 36-40 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Черкаського районного суду Черкаської області Морозова В.В. поданої у рамках розгляду цивільної справи за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи КНП «Черкаський обласний психоневрологічний диспансер», Орган опіки та піклування Руськополянської об`єднаної територіальної громади, КНП «Черкаська центральна районна лікарня» Червонослобідської сільської ради про визнання особи недієздатною та призначення опікуна - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і окремому оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 13 вересня 2024 року.

Головуючий суддя В.В. Морозов

Присяжні К.М. Приходько

П.П. Давиденко