_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2-др/947/120/24
13.09.2024 року Київський районний суд м.Одеси у складі:
головуючого - судді Огренич І.В.
за участю секретаря Грабової Т.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Одесі заяву представника ОСОБА_1 адвоката Голєвої С.В. про ухвалення додаткового рішення по справі за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про встановлення порядку користування квартирою,-
Рішенням Київського районного суду м.Одеси від 02 вересня 2024 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

09.09.2024 представник позивачки - адвокат Голєва С.В. надала до суду заяву про ухвалення додаткового рішення, та просила стягнути з ОСОБА_2 на користь позивачки витрати на правову допомогу в розмірі 16000 гривень.

11.09.2024 представник відповідача адвокат Данилюк А.Б. надав до суду відзив (заперечення) на заяву про винесення додаткового рішення в яких просив відмовити в задоволенні заяви в повному обсязі.

Відповідно до ч.3 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Згідно до ч.4 ст.270 ЦПК України заява розглядається без виклику сторін.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Як встановлено у судовому засіданні, рішенням Київського райсуду м.Одеси від 02 вересня 2024 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено та встановлено порядок користування квартирою АДРЕСА_3 . Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1073 грн., витрати за проведення експертизи у розмірі 8000 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Статтею 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

На підтвердження розміру понесених витрат на правову допомогу представником позивача надано договір №8 про надання правової допомоги від 20.10.2023, додаток №1 до договору №8 про надання правової допомоги від 20.10.2023, акт виконаних робіт згідно договору №8 від 02.09.2024.

Разом із тим, на думку суду, розмір витрат на правничу допомогу, визначений представником позивача в розмірі 16000 грн. є не співмірним із складністю справи, не відповідає критерію розумної необхідності таких витрат.

Таким чином, враховуючи складність справи та виконані роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, суд дійшов висновку про необхідність зменшити їх розмір та стягнути з відповідача судові витрати на правову допомогу у розмірі 4000 гривень.

Керуючись ст.220 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Заяву представника ОСОБА_1 адвоката Голєвої С.В. - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) судові витрати на правову допомогу у розмірі 4000 гривень.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку, шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя Огренич І. В.