Справа № 189/2154/24
У Х В А Л А

Іменем України

13.09.2024 року смт. Покровське

Суддя Покровського районного суду Дніпропетровської області Лукінова К.С., розглянувши заяву про забезпечення позову представника позивача ОСОБА_1 адвоката Єланського Олега Геннадійовича у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,-

встановив:

В провадженні Покровського районного суду Дніпропетровської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики.

Представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_3 подав до суду заяву про забезпечення позову, в якій просить постановити ухвалу, якою до розгляду по суті цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики накласти арешт та оголосити заборону відчуження наступного майна, яке належить на праві приватної власності ОСОБА_2 , ІПН НОМЕР_1 , а саме: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; земельну ділянку загальною площею 0,25 га, кадастровий номер - :02:006:0006; житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; нежитлову будівлю (кафе «Молодіжне», розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суддя вважає, що таку заяву слід повернути заявнику без розгляду з огляду на наступне

У статті 151 ЦПК України зазначені вимоги до змісту і форми заяви про забезпечення позову.

Так, згідно частини першої статті 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта (для фізичних осіб - громадян України), номери засобів зв`язку, адресу електронної пошти (за наявності), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.05.2021 в справі № 914/1570/20 (провадження № 12-90гс20) вказано, що під забезпеченням позову розуміють сукупність процесуальних дій, що гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Таким чином, особам, які беруть участь у справі, надано можливість уникнути реальних ризиків щодо утруднення чи неможливості виконання рішення суду, яким буде забезпечено судовий захист законних прав, свобод та інтересів таких осіб. При цьому важливим є момент об`єктивного існування таких ризиків, а також того факту, що застосування заходів забезпечення позову є дійсно необхідним, що без їх застосування права, свободи та законні інтереси особи (заявника клопотання) будуть порушені, на підтвердження чого є належні й допустимі докази. Також важливо, щоб особа, яка заявляє клопотання про забезпечення позову, мала на меті не зловживання своїми процесуальними правами, порушення законних прав відповідного учасника процесу, до якого зазначені заходи мають бути застосовані, а створення умов, за яких не існуватиме перешкод для виконання судового рішення. Отже, при використанні механізму забезпечення позову учасники спору повинні належним чином обґрунтовувати підстави застосування відповідного заходу забезпечення позову у конкретній справі; зазначати обставини, які свідчать про те, що неприйняття зазначеного заходу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду; підтверджувати такі обставини належними й допустимими доказами. Так, згідно із п. 6 ч. 1 ст.151 ЦПК України заява про забезпечення позову повинна містити пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення. У порушення вимог п. 6 ч. 1 ст.151 ЦПК України, заява про забезпечення позову від представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_3 не містить жодної інформації про пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.

Разом з тим, заявником не надано належного підтвердження того, що майно, на яке заявник прохає накласти арешт, крім земельної ділянки загальною площею 0,25 га, кадастровий номер :02:006:0006, дійсно належить особі, до якої спрямовано позовні вимоги. В свою чергу, не додано витягу щодо власника майна, щодо наявності чи відсутності цього майна в Єдиному реєстрі заборон відчуження, обтяжень, іпотек, арештів щодо цього нерухомого майна.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, які не залучені до справи, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Отже, заява про забезпечення позову подана без додержання вимог статті 151 ЦПК України.

Згідно частини десятої статті 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

За таких обставин, заява представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_3 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, підлягає поверненню заявнику.

В свою чергу, повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду.

Керуючись ст. 151, 153, 260, 261 ЦПК України, суддя,-

ухвалив:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_3 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики - повернути заявнику.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення або з дня складання повного тексту ухвали.

Учасник справи, якому повну ухвалу суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повної ухвали суду.

Суддя К.С. Лукінова