Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/5250/23
Провадження №2-з/711/4/24
У Х В А Л А

15.01.2024 м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого-судді - Позарецької С.М.,

при секретарі - Щокань В.В.,

за участю позивача ОСОБА_1

представника позивача

адвоката Лежух Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси заяву ОСОБА_1 , яка подана його представником адвокатом Лежух Тетяною Іванівною про забезпечення доказів по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації, стягнення моральної шкоди, -

в с т а н о в и в :

В провадженні суду знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації, стягнення моральної шкоди.

Ухвалою суду від 16.08.2023 прийнято та відкрито провадження по справі та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 10.10.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

15.01.2024 до суду надійшла заява ОСОБА_1 , яка подана його представником адвокатом Лежух Т.В., про забезпечення доказів. Із посиланням на норми ст. 83 ч.ч. 1, 4, ст.116 ч.ч. 1, 3 ЦПК України, зазначено, що 08.12.2022 відповідач по справі надала покази в рамках кримінального провадження №0001662, дізнання у якому здійснюється СД Черкаським РУП ГУ НП в Черкаській області. При цьому, ОСОБА_3 повідомила, що ОСОБА_1 наніс тілесні ушкодження зовсім іншій особі ОСОБА_4 , з боку якого жодних заяв до органів поліції не надходило. Таким чином, вважають, що слід дослідити покази відповідачі, які дані у кримінальному провадженні для встановлення протиріч в наданих показах та в інформації, яку поширила ОСОБА_5 . Таким чином, просять суд, - забезпечити докази у цивільній справі, а саме витребувати з СД Черкаського РУП ГУ НП в Черкаській області протокол допиту свідка ОСОБА_3 від 08.12.2022.

В судовому засіданні позивач та його представник підтримали заяву та просили її задовольнити, посилаючись на доводи заяви. Крім того, додано, що Дізнавач постановою відмовив у задоволенні клопотання адвоката про надання дозволу на розголошення таємниці досудового розслідування.

В судове засідання відповідач та його представник не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про час, дату та місце розгляду справи.

Неявка учасників справи та їхніх представників не перешкоджає розгляду поданої заяви, враховуючи норми ст. 118 ЦПК України.

Заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи та докази щодо вирішення заяви про забезпечення доказів, суд вважає за необхідне відмовити у її задоволенні за таких підстав:

в провадженні суду знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації, стягнення моральної шкоди.

Ухвалою суду від 16.08.2023 прийнято та відкрито провадження по справі та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 10.10.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Як передбачено ч.ч. 3, 4 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом (ч.ч. 1, 2 ст. 13 ЦПК України).

Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу (ч.ч. 3, 4 ст. 83 ЦПК України).

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 84 ЦПК України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Відповідно до вимог ч.ч. 1-4 ст. 116 ЦПК України, суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом. Заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви. Забезпечення доказів до подання позовної заяви здійснюється судом першої інстанції за місцезнаходженням засобу доказування або за місцем, де повинна бути вчинена відповідна процесуальна дія. Забезпечення доказів після подання позовної заяви здійснюється судом, який розглядає справу.

Вимоги до заяви про забезпечення доказів визначені у статті 117 ЦПК України.

«Забезпечувати» - відповідно до Великого тлумачного словнику української мови це створювати надійні умови для здійснення чого-небудь, захищати, охороняти кого-, що-небудь від небезпеки.

Процесуальний механізм забезпечення доказів це не лише спосіб здобути докази, які стосуються предмету доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, але насамперед, спосіб одночасно запобігти їх ймовірній втраті у майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати має ґрунтуватися на об`єктивних фактах. Тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів.

Отже, метою забезпечення доказів, є допомога особам, котрі беруть участь у справі, одержати для подання до суду докази, отримання яких у майбутньому може стати неможливим або ускладненим. Забезпечення доказів спрямоване на недопущення їх знищення чи втрати. При цьому, такі докази мають існувати на момент подання заяви про забезпечення доказів, і особа, яка подає відповідну заяву, повинна вказати на обставини, що можуть свідчити про те, що в майбутньому певний доказ може бути втрачений, або його стане складніше подати.

Суд при вирішенні питання про забезпечення доказів має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення доказів; забезпечення збалансованості прав та інтересів сторін; наявності взаємозв`язку між забезпеченням доказів, витребуванням певної інформації, і предмету позовних вимог, а також запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб учасників даного судового процесу, а також те, що є наявні підстави вважати, що засіб доказування може бути втрачений, або збирання, або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Під час розгляду заяви про забезпечення доказів, судом досліджено долучену до заяви постанову дізнавача СД Черкаського РУП ГУ НП в Черкаській області Сергатого В.О. від 31.10.2023, яка винесена у кримінальному провадженні №0001662, відомості про яке внесені до ЄРДР 20.10.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, про те, що у задоволенні клопотання адвоката Лежух Т.І., як представника потерпілого ОСОБА_1 , яке подане в інтересах останнього, про надання дозволу на розголошення відомостей досудового розслідування, а саме допиту свідка ОСОБА_2 . При цьому, дізнавачем зазначено, що розголошення відомостей досудового розслідування може завдати шкоди повноті й об`єктивності встановлення обставин кримінального правопорушення.

Вказана постанова є чинною на час вирішення судом заяви про забезпечення доказів.

Розголошення даних оперативно-розшукової діяльності або досудового розслідування є злочином, відповідальність за який встановлена ч.1 ст. 387 Кримінального Кодексу України.

Кримінальний процесуальний кодекс України містить заборону розголошення усіх відомостей кримінального провадження за винятком лише тих, щодо яких слідчий чи прокурор надали письмовий дозвіл.

Так, відповідно до ст. 222 КПК України відомості досудового розслідування можна розголошувати лише з письмового дозволу слідчого або прокурора і в тому обсязі, в якому вони визнають можливим. Слідчий, прокурор попереджає осіб, яким стали відомі відомості досудового розслідування, у зв`язку з участю в ньому, про їх обов`язок не розголошувати такі відомості без його дозволу. Незаконне розголошення відомостей досудового розслідування тягне за собою кримінальну відповідальність, встановлену законом.

Як передбачено ч. 4 ст. 40-1 КПК України, дізнавач, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення дізнавача.

Отже, суд вважає, що за наявності чинного рішення дізнавача про відмову у наданні дозволу потерпілому ОСОБА_1 на розголошення відомостей досудового розслідування, а саме допиту свідка ОСОБА_2 , у суду під час розгляду цивільної справи, відсутні повноваження щодо втручання у процесуальну діяльність органу досудового розслідування, тобто задля забезпечення доказів у цивільній справі, як вказує сторона позивача, витребовувати протокол допиту свідка ОСОБА_2 .

Крім того, суд вважає, що сторона позивача ні у своїй заяві, ні в судовому засіданні не повідомили про обставини, які б вказували на те, що існує загроза втрати якихось доказів по цивільній справі або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим, враховуючи, що позивач повинен подавати докази разом із поданням позовної заяви, враховуючи норми ч. 2 ст. 83 ЦПК України.

Зважаючи на доводи, викладені у заяві ОСОБА_1 , яка подана його представником адвокатом Лежух Т.І. та, які викладені в судовому засіданні, суд вважає, що заява про забезпечення доказів є безпідставною та такою, що не відповідає нормам ст. 116 ЦПК України та ст. 222 КПК України, а тому у її задоволенні слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 84, 116 - 118, 259, 260, 261 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_1 , яка подана його представником адвокатом Лежух Тетяною Іванівною про забезпечення доказів від 14.01.2024, яка надійшла до суду 15.01.2024, - залишити без задоволення.

Ухвала суду набирає законної сили після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом 15-ти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Повний текст ухвали складений 22.01.2024.

Головуючий: С. М. Позарецька