Доповідач: Матвійчук Л. В.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Д О Д А Т К О В А П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 січня 2024 року місто Луцьк
Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - судді Матвійчук Л. В.,
суддів - Федонюк С. Ю., Осіпука В. В.,
з участю секретаря судового засідання - Губарик К. А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника позивача ОСОБА_1 - Хомич Олени Володимирівни про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про поділ майна подружжя та визнання договору недійсним за апеляційними скаргами представника відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_5 , представника позивача ОСОБА_1 - Хомич Олени Володимирівни на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24 серпня 2023 року та додаткове рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14 вересня 2023 року,
Постановою Волинського апеляційного суду від 04 січня 2024 року апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_5 залишено без задоволення.
Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - Хомич О. В. задоволено частково, рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24 серпня 2023 року у цій справі в частині вирішення вимог первісного позову ОСОБА_1 про стягнення грошової компенсації за транспортні засоби та судового збору скасовано та ухвалено в цій частині нове судове рішення.
Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості транспортного засобу марки Iveco 65C14, 2016 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , у розмірі 501 172 грн 66 коп., а також грошову компенсацію вартості транспортного засобу марки Opel Vivaro, 2006 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 , у розмірі 99 283 грн 20 коп.
Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24 серпня 2023 року у цій справі в частині задоволення позовної вимоги зустрічного позову ОСОБА_3 про стягнення сплачених в рахунок погашення заборгованості по кредитному договору № 7-кД-1 від 18 січня 2021 року грошових коштів змінено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 грошові кошти, сплачені в рахунок погашення заборгованості по кредитному договору №7-кД-1 від 18 січня 2021 року, у розмірі 25 763 грн 73 коп.

В решті рішення суду залишено без змін.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Додаткове рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14 вересня 2023 року у цій справі залишено без змін.

10 січня 2024 року представник позивача ОСОБА_1 - Хомич О. В. засобами поштового зв`язку подала до Волинського апеляційного суду заяву про ухвалення додаткового рішення, яку обґрунтовувала тим, що у поданій апеляційній скарзі вона заявила про необхідність стягнення з відповідача ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 , зокрема витрат на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції, орієнтовний розмір яких становить 10 000 грн і що підтверджуючі документи щодо вказаних витрат будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення, оскільки будуть укладені фактично після надання усіх послуг. Просила суд ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_6 витрати на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції у розмірі 13 000 грн.

Заява представника позивача ОСОБА_1 - Хомич О. В. про ухвалення додаткового рішення у цій справі підлягає частковому задоволенню.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до частин 3, 4 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Сторони по справі, будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились. Представник позивача ОСОБА_1 - Хомич О. В. подала на адресу апеляційного суду заяву, у якій просила проводити розгляд справи без неї та позивача. Їх неявка не перешкоджає розгляду питання про ухвалення додаткового рішення у цій справі.

Колегія суддів вважає можливим проводити розгляд справи за відсутності учасників справи відповідно до вимог ст. 372 ЦПК України, оскільки їх неявка в судове засідання апеляційної інстанції не перешкоджає розгляду справи.

У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи фіксування судового засідання у відповідності до вимог ст. 247 ЦПК України не здійснюється.

За змістом частин 4 та 5 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляд справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Датою прийняття постанови у цій справі є 24 січня 2024 року - дата складення повного судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

Частинами 1-4 ст. 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до пунктів 1, 2 ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

При стягненні витрат на правову допомогу необхідно враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (ст. 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору.

Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу.

Витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, складання відзиву на позовну заяву, апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів).

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Як вбачається з матеріалів справи, в апеляційній скарзі представник позивача ОСОБА_1 - Хомич О. В. заявила про необхідність стягнення з відповідача ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 , зокрема витрат на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції, орієнтовний розмір яких становить 10 000 грн і що підтверджуючі документи щодо вказаних витрат будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення, оскільки будуть укладені фактично після надання усіх послуг. Заява про ухвалення додаткового рішення та стягнення витрат на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції у розмірі 13 000 грн та документи на підтвердження понесення таких витрат позивачем ОСОБА_1 та їх надання адвокатом Хомич О. В. подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення.

До заяви про ухвалення додаткового рішення та апеляційної скарги представник позивача ОСОБА_1 - Хомич О. В. додала: договір про надання правової допомоги № 02/09-11 від 09 листопада 2022 року, укладений між ОСОБА_1 та Хомич О. В. ; ордер на представництво інтересів позивача ОСОБА_1 від 05 жовтня 2023 року, виданий на підставі договору про надання правової допомоги від 09 листопада 2022 року; свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю № 2/69-5, видане Хомич О. В. 27 серпня 2021 року; додаткова угода від 02 жовтня 2023 року № 2 до договору про надання правової допомоги № 02/09-11 від 09 листопада 2022 року; акт здачі-прийняття виконаних робіт (наданих послуг) № 2 від 04 січня 2024 року; квитанцію № 2 від 04 січня 2024 року про сплату ОСОБА_1 адвокату Хомич О. В. грошових коштів за надання правової допомоги у розмірі 13 000 грн. Згідно із зазначеним актом-здачі прийняття виконаних робіт (наданих послуг) адвокатом Хомич О. В. позивачу ОСОБА_1 була надана правова допомога у вигляді: підготовки та подання апеляційної скарги в інтересах ОСОБА_6 вартістю 4 000 грн; підготовки та подання відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_3 вартістю 4 000 грн; участь у судовому засіданні в суді апеляційної інстанції 14 грудня 2023 року вартістю 3 000 грн; участь у судовому засіданні в суді апеляційної інстанції 04 січня 2024 року вартістю 2 000 грн. Такий перелік та вартість наданих послуг з правничої допомоги позивач ОСОБА_1 та адвокат Хомич О. В. погодили у додатковій угоді від 02 жовтня 2023 року № 2 до договору про надання правової допомоги № 02/09-11 від 09 листопада 2022 року.

Чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц викладено наступний правовий висновок.

Принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях частин 5 та 6 ст. 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності, тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення.

Отже, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Представник відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_7 18 січня 2024 року через систему Електронний суд подав до апеляційного суду клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з ч. 6 ст. 137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Клопотання мотивоване тим, що визначений представником позивача ОСОБА_1 - Хомич О. В. розмір витрат на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції у розмірі 13 000 грн, не відповідає критеріям реальності адвокатських послуг та розумності їхнього розміру, такі витрати не мають характеру необхідних і неспівмірні із виконаною адвокатом роботою у суді апеляційної інстанції, тому їх розмір є необґрунтованим. Зокрема, обґрунтування апеляційної скарги займає лише кілька сторінок, і є фактично копіюванням тексту позовної зави та цитуванням норм права. Це стосується і відзиву на апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_3 . Вартість наданих послуг за вказані послуги склав по 4 000 грн за кожну (складання апеляційної скарги ОСОБА_1 , складання відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_3 ). Крім того, вартість участі адвоката у двох судових засіданнях у суді апеляційної інстанції у розмірі 5 000 грн переоцінена та не відповідає тривалості та інтенсивності судових засідань. Незрозуміло з яких критеріїв було визначено вартість таких послуг, без зазначення години витраченого часу в судовому засіданні. Вважає, що рівень складності справи не вимагав значного обсягу правничої допомоги, а вказана вартість виконаних робіт (наданих послуг), яка зазначена в акті виконаних робіт, є неспівмірною та значно завищеною.

У запереченні на клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами представник позивача ОСОБА_1 - Хомич О. В. вказувала, що вид та характер правової допомоги, що відображений в доданих до матеріалів справи документах дає підстави стверджувати, що правова допомога у такому виді стосується та пов`язана з цією справою, була реальною та необхідною для здійснення провадження у ній, тобто є обґрунтованою, а також була неминучою, оскільки процесуально була потрібною для захисту прав та інтересів позивача. Витрати, понесені позивачем за правничу допомогу, повністю підтверджуються належними та допустимими доказами, а тому підлягають відшкодуванню.

Визначаючи розмір відшкодування позивачу ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції колегія суддів враховує: пропорційність задоволених вимог апеляційної скарги; обґрунтування витрат на правову допомогу представником позивача Хомич О.В. ; зазначений в апеляційній скарзі орієнтовний розмір витрат на правничу допомогу у розмірі 10 000 грн; доводи клопотання представника відповідача ОСОБА_7 про зменшення витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами; реальність наданих адвокатських послуг Хомич О. В.

Враховуючи наведене, доводи клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, колегія суддів приходить до висновку, що реально понесені витрати позивача на правничу допомогу адвоката у розмірі 6 000 грн відповідають обсягу виконаних робіт, є співмірними з предметом позову та складністю справи, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, тому вказані витрати підлягають стягненню з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_1 .

Керуючись ст. ст. 268, 270, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 - Хомич Олени Володимирівни про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково та ухвалити у цій справі додаткове рішення.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції у розмірі 6 000 (шість тисяч) гривень.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду упродовж тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий-суддя

Судді: