_________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 522/908/24
Провадження № 6/947/502/24
УХВАЛА
03.09.2024 Київський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого - судді Огренич І.В.
за участю секретаря - Грабової Т.П.,
ВСТАНОВИЛА:
У судове засідання учасники процесу не з`явились, повідомлялись належним чином. Приватний виконавець Матвійчук Н.Є. надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, подання підтримала у повному обсязі.
Вивчивши матеріали справи суд приходить до наступного.
27.06.2024 виконавчі провадження №75408517, №75408619 об`єднані у зведене виконавче провадження №75408709.
З матеріалів справи вбачається, що 27.06.2024 винесено постанову про арешт коштів боржника.
Також, 27.06.2024 винесено постанову про арешт рухомого і нерухомого майна боржника.
На запит приватного виконавця щодо перетину боржником державного кордону України Державною прикордонною службою України надано відповідь про те, що боржник в період з 27.06.2024 по 19.08.2024 не перетинав державний кордон.
Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно боржнику на праві власності не належать об`єкти нерухомого майна.
За інформацією ПФУ та ДФС боржник доходи не отримує. В МВС відсутні дані про зареєстровані за боржником транспортні засоби.
Відповідно до відомостей Департаменту надання адмінпослуг Одеської міської ради боржник зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .
Згідно Акту від 23.07.2024, складеного Приватним виконавцем Матвійчук Н.Є., 27.06.2024 за адресою боржника приватним виконавцем надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження та виклик з`явитись до виконавця, щодо сплати боргу за вищевказаним виконавчим документом або надання підтверджуючих документів про сплату. 23.07.2024, на виклик приватного виконавця боржник не з`явився, пояснення за фактом невиконання вимог виконавчого документа не надав, достовірних відомостей про доходи та майно не надав, про причини неявки не повідомив.
Згідно Акту від 26.07.2024, складеного Приватним виконавцем Матвійчук Н.Є., 27.06.2024 за адресою боржника приватним виконавцем надіслано вимогу бути присутнім та надати приватному виконавцю доступ до приміщення за адресою: АДРЕСА_2 для проведення опису та арешту майна боржника, який відбудеться 26.07.2024 з 10.00 до 17.00. 26.07.2024 приватним виконавцем зроблено вихід за зазначеною адресою для проведення опису та арешту майна боржника. Двері приміщення на вимогу приватного виконавця відчинено не було, доступу до будинку боржником не надано.
Приватний виконавець Матвійчук Н.Є. звернулась до суду з даним поданням стверджуючи, що нею у виконавчому провадженні вжито всіх можливих заходів примусового виконання: кошти на рахунках боржника відсутні, рухоме, нерухоме майно відсутнє, доходи відсутні або приховуються. Тобто, боржник обізнаний про виконавче провадження та ухиляється від виконання рішення.
Так, відповідно до ч.1,2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.
У відповідності до ч. 1 ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження» у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування боржника - фізичної особи, а також дитини за виконавчими документами про відібрання дитини виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника або дитини.
Згідно п. 4 розділу ІХ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5, за неможливості з`ясування місцезнаходження боржника чи дитини державний виконавець звертається з поданням до суду про розшук дитини або боржника.
Відповідно до ст. 438 ЦПК України розшук боржника або дитини, привід боржника оголошуються за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача. Суд має право витребувати від виконавця всі необхідні документи для вирішення питання про оголошення розшуку. Суд розглядає подання виконавця протягом десяти днів.
Статтями 270, 271 ЦК України передбачено, що відповідно до Конституції України фізична особа має право на життя, право на охорону здоров`я, право на безпечне для життя і здоров`я довкілля, право на свободу та особисту недоторканність, право на недоторканність особистого і сімейного життя, право на повагу до гідності та честі, право на таємницю листування, телефонних розмов, телеграфної та іншої кореспонденції, право на недоторканність житла, право на вільний вибір місця проживання та на свободу пересування, право на свободу літературної, художньої, наукової і технічної творчості.
Зміст особистого немайнового права становить можливість фізичної особи вільно, на власний розсуд визначати свою поведінку у сфері свого приватного життя.
Статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.
Аналіз положень Закону України «Про виконавче провадження» та процесуальних норм дає підстави для висновку, що законодавець збалансував права як виконавця, який ініціює питання звернення з поданням до суду про розшук боржника, так і особи, щодо якої такі заходи застосовано. При цьому питання про розшук боржника вирішується не інакше як шляхом прийняття вмотивованої ухвали суду з додержанням принципу верховенства права.
Крім того, за змістом наведених норм національного та міжнародного законодавства, розшук боржника, як обмеження конституційного та конвенційного права особи на приватне життя, має виступати виключним засобом забезпечення примусового виконання судового рішення та бути виправданим.
Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини, висловлену у п. 33 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фельдман проти України», за яким будь-яке втручання у право особи на повагу до її приватного та сімейного життя становитиме порушення статті 8 Конвенції, якщо воно не здійснювалося «згідно із законом», не переслідувало легітимну ціль та було «необхідним у демократичному суспільстві» у тому сенсі, що воно було пропорційним цілям, які мали бути досягнуті.
Відповідно до ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» боржник зобов`язаний утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення.
Оцінюючи доводи подання приватного виконавця, в якому остання просить оголосити розшук боржника, суд зауважує, що підставою для звернення виконавця до суду з даним поданням є відсутність відомостей про місце перебування та проживання боржника - фізичної особи.
Звернення виконавця до суду із поданням про розшук боржника повинно бути підтверджене відповідними документами, що обґрунтовують наявність невиконаного виконавчого провадження з вини боржника та безрезультатність виконавчих дій по виявленню місця знаходження боржника.
Невиконання рішення суду хоч і зачіпає законні права стягувача, але з боку Приватного виконавця належного доказового обґрунтування неможливості виконання судового рішення, вжиття нею всіх необхідних заходів щодо його виконання, а також щодо встановлення місця знаходження боржника та необхідності оголошення боржника в розшук не надано, а сам факт наявності заборгованості не дає підстав для задоволення подання.
В матеріалах подання відсутні докази того, що виконавцем вчинено всі дії, передбачені Законом України «Про виконавче провадження», спрямовані на виконання рішення суду, а тому суд дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення подання про розшук боржника, оскільки це може призвести до безпідставного оголошення розшуку, порушивши право ОСОБА_1 на повагу до його приватного та сімейного життя.
При таких обставинах, суд приходить до висновку, що вжиття заходів щодо оголошення розшуку боржника є передчасними, а тому у задоволенні подання слід відмовити.
Керуючись ст. 259-261, 353-355, 438 ЦПК України, суд, -
У задоволенні подання приватного виконавця Матвійчук Наталії Євгеніївни про оголошення розшуку боржника, заінтересовані особи: (боржник) ОСОБА_1 , (стягувач) Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аваліст» - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку, шляхом подачі в п`ятнадцятиденний строк, з дня проголошення ухвали, апеляційної скарги.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Огренич І. В.