Справа №473/4060/23 Доповідач апеляційного суду Кушнірова Т.Б.
Провадження №22-ц/812/283/24
Постанова

Іменем України

26 лютого 2024 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Миколаївського апеляційного суду у складі:

головуючого Кушнірової Т.Б.,

суддів: Лівінського І.В., Шаманської Н.О.,

із секретарем Біляєвою В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні без участі сторін у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Міністерства оборони України на рішення Єланецького районного суду Миколаївської області, вступна та резолютивна частини якого проголошені 07 грудня 2023 року об 11:30 год., повний текст складений 15 грудня 2023 року, під головуванням судді Чернякової Н.В., в приміщенні суду першої інстанції, по справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Міністерство оборони України, про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2023 року ОСОБА_1 звернулася в суд з заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Заява мотивована тим, що 27 вересня 1997 року між нею та ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб Возсіятською сільською радою Єланецького району, Миколаївської області та видано відповідне свідоцтво про реєстрацію серії НОМЕР_1 .

У період шлюбу народилися діти: донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

14 вересня 2021 року Єланецьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) шлюб між ними розірвано.

Після розірвання шлюбу, приблизно через місяць, вони знову почали проживати разом однією сім`єю у спільному будинку, виховувати дітей, вести спільний побут та не бажали повторно реєструвати шлюб.

27 лютого 2022 року після початку збройної агресії РФ проти України ОСОБА_2 був мобілізований до Збройних Сил України, зарахований до списків особового складу Військової частини НОМЕР_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_3 , під час захисту Батьківщини, ОСОБА_2 загинув.

Відповідно до витягу з протоколу засідання 18 Регіональної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв від 20 серпня 2022 року № 1490 було встановлено, що захворювання та причина смерті колишнього військовослужбовця, молодшого сержанта ОСОБА_2 пов`язані із захистом Батьківщини. У зв`язку із цим, заявниця звернулася щодо виплати одноразової грошової допомоги членам сім`ї померлого військовослужбовця, смерть якого настала внаслідок отриманої вибухової травми, пов`язаної з виконанням ним обов`язків із захистом Батьківщини.

Діти вказану грошову допомогу отримали, однак їй було відмовлено за відсутністю документів, які підтверджують, що вона була членом сім`ї загиблого ОСОБА_2

ОСОБА_1 стверджувала про достатність доказів, які доводять факт її проживання однією сім`єю без зареєстрованого шлюбу з померлим військовослужбовцем.

Посилаючись на викладене, просила суд встановити факт, що має юридичне значення, зокрема проживання однією сім`єю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 з нею, без шлюбу.

Встановлення такого факту є підставою для права ОСОБА_1 на отримання одноразової грошової допомоги.

Рішенням Єланецького районного суду Миколаївської області від 07 грудня 2023 року задоволено заяву ОСОБА_1 .

Встановлено факт проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що заявниця довела факт спільного проживання з померлим однією сім`єю, оскільки в матеріалах справи наявні докази спільного проживання ОСОБА_1 разом з ОСОБА_2 у незареєстрованому шлюбі як чоловіка і жінки.

В апеляційній скарзі Міністерство оборони України, посилаючись на порушення районним судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення районного суду та закрити продовження по даній справі.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу відносяться до юрисдикції адміністративних судів, що не було враховано судом першої інстанції під час розгляду даної справи.

22 січня 2024 року на адресу апеляційного суду від представника ОСОБА_1 - ОСОБА_5 надійшов відзив на апеляційну скаргу, який містить посилання на те, що суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідивши наявні у справі докази і надавши їм належну оцінку.

Перевіривши наведені законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню із наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що з 27 вересня 1997 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували у шлюбі, зареєстрованому у Возсіятській сільській раді Єланецького району Миколаївської області, актовий запис № 8, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 (а.с. 13).

Під час проживання у шлюбі у них народилися діти: донька ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 25-27, 29).

14 вересня 2021 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано (а.с. 18).

Як видно з витягу з наказу ВЧ НОМЕР_2 № 51 від 27 лютого 2022 року, ОСОБА_2 був призваний з 27 лютого 2022 року за призовом та зарахований до списків особового складу військової частини.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 загинув.

Відповідно до витягу з протоколу засідання 18 Регіональної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв від 20 серпня 2022 року № 1490 встановлено, що вибухова травма та причина смерті колишнього військовослужбовця, молодшого сержанта ОСОБА_2 , так, пов`язані із захистом Батьківщини.

ОСОБА_1 звернулася із заявою про отримання грошової допомоги до Міністерства оборони України як член сім`ї загиблого (померлого) військовослужбовця, однак 28 червня 2023 року заявниці відмовлено у призначенні такої допомоги.

Рішення про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги обгрунтоване тим, що стосовно ОСОБА_1 судом не встановлено факту, що має юридичне значення, тобто не встановлювався факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з громадянином ОСОБА_2 , а поданими документами не підтверджено її статус члена сім`ї загиблого.

Наполягаючи на задоволенні заяви ОСОБА_1 просила встановити факт, що вона та ОСОБА_2 , який загинув (помер) ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживали однією сім`єю як чоловік і жінка без реєстрації шлюбу. Зазначала, що не має можливості реалізувати своє право на отриманням одноразової допомоги, передбаченої Законом, а також отримати пільги, визначені законодавством, оскільки не має статусу члена сім`ї загиблого ОСОБА_2 .

Частиною першою статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У статті 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

За нормами статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України).

На підтвердження проживання однією сімєю з ОСОБА_2 , заявниця надала такі докази:

довідку Возсіятьського старостинського округу Єланецької селищної ради Миколаївської області № 450/06-29 від 26 липня 2023 року, з якої видно, що ОСОБА_1 зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з заявницею за вказаною адресою був зареєстрований та проживав до моменту мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_2 . Вказані особи проживали однією сім`єю, вели спільне господарство та побут;

довідку Возсіятьського старостинського округу Єланецької селищної ради Вознесенського району Миколаївської області № 455/06 - 29 від 31 липня 2023 року, про те, що ОСОБА_2 на момент смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 був зареєстрований та проживав по АДРЕСА_1 ;

довідку Возсіятьського старостинського округу Єланецької селищної ради Миколаївської області № 449/06 - 29 від 26 липня 2023 року, про те, що ОСОБА_1 провела поховання чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Також позивачка посилалась на те, що протягом усього часу служби ОСОБА_2 у ЗС України, він постійно опікувався про неї і дітей, пересилав кошти, оплачував вартість комунальних платежів та будівельних матеріалів по ремонту даху будинку, який здійснювала вона, допоки чоловік ніс службу у ЗС України.

На підтвердження вказаних обставин надала копію товарного чеку на придбання будівельних матеріалів на користь сім`ї та скриншот інтернет переписки між нею та ОСОБА_2 , що підтверджують факт стосунків між ними притаманних подружжю та витрачання коштів на спільні цілі.

Крім вказаного, в судовому засіданні допитані свідки ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , які підтвердили, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживали разом за однією адресою до мобілізації ОСОБА_2 . Характер взаємовідносин між ними, зокрема, ведення спільного господарства, виховання спільних дітей, спосіб організації життєдіяльності свідчили, що у них була одна сім`я.

Згідно інформації Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у будь - якому іншому шлюбі не перебували.

Відповідно до частин другої та четвертої статті 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права й обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Частинами першою та другою статті 21 СК України передбачено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя.

Згідно з частиною першою статті 36 СК України шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.

У постанові від 03 липня 2019 року у справі № 554/8023/15-ц Велика Палата Верховного Суду зауважила, що, вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має установити факти спільного проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки (статті 3, 74 СК України).

Таким чином, для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні наведеному визначенню, і предметом доказування у таких справах є факти спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю.

Згідно з абзацом п`ятим пункту 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 3 червня 1999 року № 5-рп/99 у справі про офіційне тлумачення терміна «член сім`ї» членами сім`ї військовослужбовця є, зокрема, особи, які постійно з ним мешкають і ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають з військовослужбовцем у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки й інші). Обов`язковими умовами для визнання їх членами сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. До того ж, цим рішенням Конститційного Суду України визначено таку обов`язкову ознаку члена сім`ї, як ведення спільного господарства.

Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки.

Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду в постанові від 22 серпня 2018 року по справі № 644/6274/16-ц (провадження № 14-283 цс 18).

Факт спільного відпочинку сторін, спільна присутність на святкуванні свят, пересилання відповідачем коштів на рахунок позивачки, самі по собі, без доведення факту ведення спільного господарства наявності спільного бюджету та взаємних прав і обов`язків, притаманних подружжю, не може свідчити про те що між сторонами склались та мали місце усталені відносини, які притаманні подружжю (постанови Верховного Суду від 15 серпня 2019 року у справі № 588/350/15, від 19 березня 2020 року у справі № 303/2865/17, від 23 вересня 2021 року у справі № 204/6931/20, від 30 червня 2022 року у справі № 694/1540/20).

Європейський суд з прав людини, надаючи власне визначення терміну «сімейне життя», вказує на те, що сімейне життя може існувати там, де між особами не існує жодних юридичних зв`язків. Так, у справі «Ельсхольц проти Німеччини» Суд визначив, що «поняття сім`ї (за статтею 8 ЄКПЛ) не обмежується стосунками на основі шлюбу і може охоплювати інші «сімейні» de facto зв`язки, коли сторони проживають разом поза шлюбом».

Повно та всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, які оцінено на предмет належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємного зв`язку, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про доведення заявницею факту її проживання із ОСОБА_2 однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, оскільки вони разом проживали, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки.

Встановлення вказаного факту є необхідним для отримання ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги як член сім`ї загиблого (померлого) військовослужбовця, а тому судове рішення відповідає вимогам частини першої статті 259 ЦПК України .

Доводи апеляційної скарги Міністерства оборони України про те, що справи про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу жінки та чоловіка, який загинув під час участі в бойових діях та забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і стримуванні збройної агресії російської федерації, не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, тому провадження у справі підлягало закриттю, є безпідставними.

Статтею 19 ЦПК України визначені справи, що відносяться до юрисдикції загальних судів. У частині першій цієї статті встановлено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. У частині сьомій вказаної статті регламентовано, що окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:

- факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;

- встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;

- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо);

- чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції цивільного суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Чинне законодавство не передбачає іншого судового порядку підтвердження факту, що має юридичне значення, окрім як розгляд справ про встановлення факту, що має юридичне значення, в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року судом встановленим законом, який розглядає справи про встановлення факту, що має юридичне значення, зокрема факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, є суд цивільної юрисдикції на підставі статті 19 ЦПК України та пункту 5 частини першої статті 315 ЦПК України.

Отже, незалежно від мети звернення до суду (зокрема, підтвердження соціального статусу для призначення та виплати одноразової грошової допомоги сім`ї військовослужбовця) і наявності в заявника певних цивільних прав та обов`язків чи виникнення публічно-правових спорів із суб`єктами владних повноважень, справи про встановлення факту проживання однією сім?єю без шлюбу із загиблим військовослужбовцем підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства.

Такий висновок відповідає правовій позиції, викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 січня 2024 року, у справі № 560/17953/21.

За наведених обставин колегія суддів не вбачає підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 381 -384 ЦПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу Міністерства оборони України залишити без задоволення, а рішення Єланецького районного суду Миколаївської області від 07 грудня 2023 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених ст. 389 ЦПК України протягом тридцяти днів з дня складання її повного тексту.

Головуючий

Судді:

_____________________

Повний текст судового рішення виготовлено 26.02.2024 р.