Справа №345/6638/23
Провадження № 2-о/345/35/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.01.2024 року м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді - Онушканича В.В.

з участю секретаря судового засідання - Бандури Г.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку окремого провадження справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Управління Державної міграційної служби України в Івано-Франківській області, про встановлення факту постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 року та 13.11.1991року і встановлення особи, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаною заявою. Заяву мотивує тим, що вона народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Вигода Долинського району Івано-Франківської області. Проживає у м.Калуші, школу не відвідувала, ніде не навчалася. У неї немає паспорта громадянина України і ніколи не було.

В червні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до Калуського районного відділу ГУ ДМС України в Івано-Франківській області із заявою щодо первинного оформлення паспорта громадянина України, проте у видачі паспорта їй було відмовлено з підстав відсутності у неї документів, що підтверджують факт постійного проживання до 24.08.1991 року на території, яка стала територією України.

Заявниця вказує, що на час 1991 року вона постійно проживала на території України, в неї не було документів, щоб вона мала можливість виїхати. Її батьки також проживали у АДРЕСА_1 . ОСОБА_1 немає можливості іншим шляхом отримати паспорт громадянина України, окрім звернення до суду. Тому заявниця змушена звернутися до суду та просить встановити особу ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Вигода Калуського району Івано-Франківської області, а також встановити факт її постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року та 13 листопада 1991 року.

Заінтересованою особою подано до суду письмові пояснення.

Заявниця та її представник подали заяву про розгляд справи без їхньої участі. Заяву про встановлення особи та встановлення факту постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 року та 13.11.1991 року підтримують, просять суд її задоволити.

Представник заінтересованої особи подав заяву про розгляд справи без його участі. Не заперечує щодо задоволення заяви ОСОБА_1 .

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження, виданого повторно 29.03.2023 року Калуським відділом ДРАЦС у Калуському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, заявниця ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Вигода Калуського району Івано-Франківської області (а.с.8).

Відповідно до рішення Калуського відділу Управління Державної міграційної служби України в Івано-Франківській області від 29.06.2023 року ОСОБА_1 було тимчасово відмовлено в оформленні паспорта громадянина України. При цьому відмова мотивована тим, що у ході проведених перевірок стосовно ОСОБА_1 виявлено недостатнє підтвердження факту постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 року або факту проживання в Україні станом на 13.11.1991 року, не встановлено особу ОСОБА_1 (а.с.9).

Відповідно до ч. 1ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч. 1ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 1ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п. 5 ч. 2ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п.100, п. 101 Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, затвердженого Постановою КМУ від 25.03.2015 № 302, територіальний орган/територіальний підрозділ ДМС має право відмовити особі в оформленні або видачі паспорта, якщо особу не встановлено за результатами проведення процедури встановлення особи.

У рішенні про відмову в оформленні чи видачі паспорта, яке доводиться до відома заявника в порядку і строки, встановлені законодавством, зазначаються підстави відмови.

У разі подання заяви-анкети через уповноваженого суб`єкта територіальний орган/територіальний підрозділ ДМС надсилає письмове повідомлення про прийняте рішення до уповноваженого суб`єкта для подальшого вручення заявнику.

Заявник має право повторно звернутися до територіального органу/територіального підрозділу ДМС, уповноваженого суб`єкта в разі зміни або усунення обставин, у зв`язку з якими йому було відмовлено в оформленні чи видачі паспорта.

Матеріали перевірок (у разі надсилання та отримання відповідей на паперових носіях), акт встановлення особи, висновок за результатами встановлення особи скануються та вносяться до відомчої інформаційної системи ДМС (п. 65 Порядку № 302).

Згідно з пунктами 1, 2 частини першої статті 3 Закону України «Про громадянство України» громадянами України є: усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України; особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України «Про громадянство України» проживали в Україні і не були громадянами інших держав.

Особи, зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті, є громадянами України з 24 серпня 1991 року, зазначені у пункті 2, - з 13 листопада 1991 року (частина друга статті 3 Закону України «Про громадянство України»).

Встановлення факту постійного проживання на території України є підставою для оформлення належності до громадянства України.

Для встановлення факту належності до громадянства України відповідно до положень статті 293 ЦПК України та статті 3 Закону України «Про громадянство України» і залежно від підстав цього встановлення предметом розгляду в суді можуть бути заяви про встановлення таких фактів: постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року; постійного проживання на території України за станом на 13 листопада 1991 року.

Відповідно до підпункту «а» пункту 7 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215/2001 (далі - Порядок), встановлення належності до громадянства України стосується громадян колишнього СРСР, які не одержали паспорт громадянина України або паспорт громадянина України для виїзду за кордон та не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року або проживання в Україні за станом на 13 листопада 1991 року.

Одним із документів для встановлення належності до громадянства України відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 Закону «Про громадянство України», що подає особа, яка за станом на 24 серпня 1991 року постійно проживала на території України і перебувала у громадянстві колишнього СРСР, але не має у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт її постійного проживання на території України на зазначену дату, є судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи на території України за станом на 24 серпня 1991 року (підпункт «в» пункту 8 Порядку, в редакції, чинній на час звернення заявника до суду). Отже, у таких випадках одним із необхідних документів на підтвердження цієї обставини може бути рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання особи на території України за станом на 24 серпня 1991 року.

Слід дійти висновку, що належність до громадянства України встановлюється на підставі статті 3 Закону України «Про громадянство України» і може пов`язуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час та такий факт підлягає встановленню на підставі судового рішення.

Як встановлено судом, підставою для відмови у видачі заявниці паспорта громадянина України, стало не підтвердження її особи, а також відсутність документів на підтвердження факту її постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 року та 13.11.1991 року.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

Згідно положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до повідомлення Калуського відділу ДРАЦС у Калуському районі, шляхом перевірки родинних стосунків ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , встановлено, що ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Вигода Долинського району, актовий запис про народження №43, складений 29.07.1959 року виконкомом Вигодської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області. Її батьки: батько - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , циган, уродженець с.Раковець Чеська Республіка, станом на 1959 рік проживав в смт.Вигода Долинського району Івано-Франківської області, помер ІНФОРМАЦІЯ_4 в м.Калуші та на час смерті проживав в АДРЕСА_1 ; мати - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , циганка, яка померла в місті Калуш ІНФОРМАЦІЯ_6 та на час настання смерті проживала в АДРЕСА_2 ; брат - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 ; сестра - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (а.с.10).

З акту від 20.10.2023 року, складеного працівниками ТОВ «М-Монтаж» в присутності свідків (а.с.11), вбачається, що ОСОБА_1 проживає за адресою АДРЕСА_3 з 2015 року.

Відповідно до довідки, яка видана КНП «Калуський міський центр ПМСД», вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходиться на «Д» обліку з 1991 року (а.с.12).

Також відповідно до письмової заяви свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 підтверджують, що заявниця є дійсно ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт.Вигода Калуського району Івано-Франківської області та, що вона постійно проживала на території України, станом на 24.08.1991 року та 13.11.1991 року.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 року № 5 визначено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Згідно зі ст. 10 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр», у разі неможливості встановити особу протягом зазначеного строку особа встановлюється за рішенням суду про встановлення факту, що має юридичне значення, для видачі документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України.

Відповідно до п.п. 35,46 Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2015 № 302, заявник для оформлення паспорта може подати, між іншим, рішення суду про встановлення особи (для осіб, яких не було встановлено за результатами проведення процедури встановлення особи).

З огляду на викладене, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення заяви ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. 258, 259, 265, 268, 293, 315 ЦПК України,

у х в а л и в:

Заяву задоволити.

Встановити особу ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Вигода Калуського (Долинського) району Івано-Франківської області.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки смт. Вигода Калуського (Долинського) району Івано-Франківської області, на території України станом на 24 серпня 1991 року та 13 листопада 1991 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складено 24.01.2024 року.

Суддя