Номер провадження: 22-ц/813/4043/24
Головуючий у першій інстанції Куриленко О.М.
Доповідач Лозко Ю. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

23.01.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді судової палати у цивільних справах

Лозко Ю.П.,

вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження у цивільній справі

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2

на рішення Київського районного суду м. Одеси від 14 грудня 2023 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Райффайзен Банк», Акціонерного товариства «Юнекс Банк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Стандарт Фінанс Групп», ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання договорів відступлення права вимоги недійсними

встановив:

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 14 грудня 2023 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .

Не погодившись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду з апеляційною скаргою в якій зазначають, що вони звільнені від сплати судового збору на підставі ч.3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів».

Апеляційний суд не може встановити підстави звільнення скаржників від сплати судового збору з огляду на наступне.

Споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав (частина третя статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів»).

Змістом пункту 22 частини першої статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів встановлено, що споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Відповідно до положень статті 21 Закону України «Про захист прав споживачів», крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього Закону та пов`язаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо: при реалізації продукції будь-яким чином порушується право споживача на свободу вибору продукції; при реалізації продукції будь-яким чином порушується свобода волевиявлення споживача та/або висловлене ним волевиявлення; при наданні послуги, від якої споживач не може відмовитись, а одержати може лише в одного виконавця, виконавець нав`язує такі умови одержання послуги, які ставлять споживача у нерівне становище порівняно з іншими споживачами та/або виконавцями, не надають споживачеві однакових гарантій відшкодування шкоди, завданої невиконанням (неналежним виконанням) сторонами умов договору; порушується принцип рівності сторін договору, учасником якого є споживач; будь-яким чином (крім випадків, передбачених законом) обмежується право споживача на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про відповідну продукцію; споживачу реалізовано продукцію, яка є небезпечною, неналежної якості, фальсифікованою; ціну продукції визначено неналежним чином; документи, які підтверджують виконання договору, учасником якого є споживач, своєчасно не передано (надано) споживачу.

Позивач, вважаючи себе споживачем, при зверненні до суду зобов`язаний викласти зміст позовних вимог та обставини, якими він обґрунтовує вказані позовні вимоги, відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів», зазначивши про те, яке саме право споживача, визначене у статті 21 зазначеного Закону, є порушеним, таким чином надавши підтвердження того, що між сторонами існують правовідносини, які регулюються цим Законом.

Звертаючись до суду з зазначеним вище позовом, позивачі просили суд визнати недійсними ряд договорів про відступлення права вимоги в частині передання усіх прав вимоги за кредитним договором від 06 лютого 2006 року №014/0049/74/45162 та за договором застави майнових прав, укладеними між ОСОБА_1 та Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль», а також за кредитним договором від 06 лютого 2006 року №014/0049/74/45167 (№014/0049/74/45164) та за договором застави майнових прав, укладеними між ОСОБА_2 та Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль».

Однак, апеляційний суд не може встановити яким саме чином договори відступлення права вимоги, порушують права скаржників саме як споживачів, з огляду на те, що скаржники не є сторонами цих правочинів.

Враховуючи характер спірних правовідносин, предмет та підстави заявлених позовних вимог, слід дійти висновку, що скаржники при оскарженні судового рішення у цій справі не мають право на пільгу, передбачену частиною третьою статті 22 Закону України "Про захист прав споживачів".

Отже, доводи скаржників про те, що вони звільнені від сплати судового збору за подання апеляційної скарги у цій справі не заслуговують на увагу.

Подібних висноків дійшов Верховний Суд в ухвалі від 06 лютого 2023 року у справі №686/7533/20.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» встановлено, що з 01 січня 2023 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складав 2684,00 грн.

Згідно із підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч.7 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» у разі якщо позов подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір обчислюється з урахуванням загальної суми позову і сплачується кожним позивачем пропорційно долі поданих кожним з них вимог окремим платіжним документом. У разі коли позов немайнового характеру подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір сплачується кожним позивачем окремим платіжним документом у розмірах, установлених статтею 4 цього Закону за подання позову немайнового характеру.

Відповідно до частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір за подання апеляційної скарги на рішення суду становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Як убачається з прохальної частини апеляційної скарги, скаржники порушують питання про скасування рішення суду в цілому, яким відмовлено у задоволенні 16-ти вимог немайнового характеру.

Таким чином, скаржникам необхідно сплатити судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 25766,4 грн. (2684 грн.*0,4*16*150%=25766,4 грн.), для приєднання до матеріалів справи надати до Одеського апеляційного суду документ про оплату вказаних витрат, які перерахувати за наступними банківськими реквізитами:

Отримувач коштів ГУК Од.обл./Хаджибейський Р-н/22030101

Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37607526

Банк отримувача Казначейство України (ЕАП)

Код банку отримувача (МФО) 899998

Рахунок отримувача UA0015757

Код класифікації доходівбюджету 22030101

Призначення платежу *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті); Судовий збір, за позовом ___________(ПІБ чи назва установи, організації позивача),на рішення від ______(Дата оскарження справи)по справі _________(Номер справи),Одеський апеляційний суд(назва суду, де розглядається справа)

Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга підлягає залишенню без руху на підставі ч. 2 ст. 357 та ст. 185 ЦПК України, а скаржникам надається строк для сплати судового збору та надання Одеському апеляційному суду документу, що підтверджує сплату судового збору.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява буде вважатися поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивачка не усуне недоліки у строк, встановлений судом, апеляційна скарга буде вважатися неподаною і повернена скаржникам.

Керуючись ст.ст.185,356,357 ЦПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 14 грудня 2023 року залишити без руху та запропонувати скаржникам протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали, подати до Одеського апеляційного суду оригінал квитанції про сплату судового збору.

Роз`яснити скаржникам, що якщо в зазначений строк недоліки апеляційної скарги не будуть виправлені, апеляційна скарга буде вважатися неподаною та повернута.

Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.П. Лозко