Справа № 752/2739/24
Провадження № 2-з/752/65/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2024 року Голосіївський районний суд м. Києва в складі:

головуючого- судді- Машкевич К.В.

за участю секретаря- Гненик К.П.

розглянувши в приміщенні суду в м. Києві заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації, про встановлення способу участі батька у вихованні дитини, -

В С Т А Н О В И В:

31.01.2024 до Голосіївського районного суду міста Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації, про встановлення способу участі батька у вихованні дитини.

Разом із позовною заявою сторона позивача подала заяву про забезпечення позову, у якій представник просить застосувати заходи забезпечення позову шляхом зупинення виконання розпорядження № 643 від 27.12.2023 Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації «Про порядок зустрічей з ОСОБА_4 » батьком ОСОБА_1 до вирішення спору по суті.

Вимоги заяви мотивовано тим, що позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про встановлення способу участі батька у вихованні дитини. Вжиття заходів забезпечення позову у межах даного цивільного спору, подане в порядку статті 149 ЦПК України, є об`єктивно нагальним, ефективно забезпечить захист або поновлення можливих порушених прав та інтересів ОСОБА_1 та дитини ОСОБА_4 .

Так, сторони у справі є батьками малолітньої доньки, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідно до розпорядження № 611 від 15.12.2023 Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації місце проживання малолітньої доньки сторін визначено разом із матір`ю. 16.10.2023 ОСОБА_1 звернувся до служби у справах дітей із заявою про визначення способів участі у вихованні та спілкуванні з донькою, але Голосіївська районна в місті Києві державна адміністрація 27.12.2023, як орган опіки та піклування, винесла розпорядження № 643, яким на власний розсуд встановила неприйнятний для ОСОБА_1 спосіб участі у вихованні та спілкуванні з донькою, а саме: на період воєнного стану перші три місяці зустрічі батька та дитини відбуваються у місті Києві в присутності матері; перша та третя субота місяця з 14 год. 00 хв. до 18 хв. 00 хв; перша та третя неділя місяця з 10 год. 00 хв. до 14 год. 00 хв.; зустрічі батька та доньки відбуваються в рекреаційних зонах та зонах дитячого дозвілля; у разі хвороби дитини або інших непередбачуваних обставин, мати повідомляє батька засобами телефонного зв`язку або на електронну адресу не пізніше, ніж за два дні та домовляються про перенесення часу побачень батька з дитиною. ОСОБА_1 категорично не визнає рішення органу опіки та піклування та вважає, що визначений порядок не направлений на забезпечення найкращих інтересів дитини, буде призводити до дискомфорту дитини, порушення її психологічної рівноваги. На думку позивача, визначений рішенням органу опіки та піклування час для спілкування із донькою є недостатнім для нормального формування зв`язку батька із дитиною. Як вказує позивач, він фактично позбавлений права на батьківство, що є грубим порушенням ст. 50 СК України, а тому просить зупинити вказане рішення органу опіки та піклування.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України сторони в судове засідання не викликалися.

Вивчивши зміст заяви про забезпечення позову, додатків до неї та матеріали позовної заяви, приходжу до висновку про те, що вказана заява не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до положень ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом п. 2 ч. 1 ст. 152 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Згідно ч.ч. 1, 6, 7, 11 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті. Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено.

Відповідно до ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

За таких обставин, забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують реальне виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року в справі №381/4019/18 зазначено, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. […] Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. […] Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».

Отже, застосовуючи заходи забезпечення позову, суд має перевірити відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

За змістом позовних вимог ОСОБА_1 просить суд визначити йому способи участі у вихованні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та спілкуванні з нею, місце та час спілкування, встановивши наступний графік виховання та спілкування:

- систематичні побачення з дитиною без присутності матері кожну першу та третю суботу тижня з 08 год. 00 хв. до 18 год. 00 хв. неділі з правом батька забирати дитину до свого місця проживання на ночівлю, з можливістю спільного відвідування громадських місць, закладів громадського харчування, розважальних закладів для дітей та спільного відпочинку поза місцем його проживання;

- друга половина літніх та весняних канікул, перша половина зимових та осінніх канікул (почергово за попередньою домовленістю з матір`ю) за місцем свого проживання та з правом виїзду дитини з батьком на оздоровлення без присутності матері, враховуючи стан здоров`я дитини;

- зобов`язати ОСОБА_3 повідомляти ОСОБА_1 про термін виїзду за межі м. Києва та місце перебування ОСОБА_4 шляхом телефонного зв`язку, або електронною поштою не пізніше ніж за 5 днів перед від`їздом.

За змістом статті 159 Сімейного кодексу України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини(періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. За заявою заінтересованої сторони суд може зупинити виконання рішення органу опіки та піклування до вирішення спору.

З огляду на викладене, вбачається, що суд при вирішенні спору щодо усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, може зупинити виконання рішення органу опіки та піклування до вирішення спору.

Як убачається з роз`яснень, викладених у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 02.12.2006 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не доведено учасниками даного судового процесу.

Разом з тим, розглянувши заяву позивача про зупинення рішення щодо способу участі батька у вихованні дитини, суд приходить до висновку про те, що така заява є недостатньо обґрунтованою та її доводи не свідчать про те, що невжиття відповідних заходів може як ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, так і утруднити чи унеможливити виконання рішення суду у майбутньому. Позивачем не надано суду жодного доказу на підтвердження майбутнього утруднення виконання рішення суду.

За позицією суду, обставини можливого порушення прав дитини та одного з батьків, за наведених стороною позивача фактичних обставин, доводяться стороною в судовому процесі при розгляді справи по суті.

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку про необхідність відмовити в задоволенні заяви про забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 149-153 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

у задоволенні заяви про забезпечення позову представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації, про встановлення способу участі батька у вихованні дитини, відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не був вручений у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Машкевич К.В.