Справа № 352/2276/23
Провадження № 2/352/104/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2024 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області

у складі: головуючої судді Хоминець М. М.

з участю секретаря Гундич Г. В.

під час розгляду у вікритому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в залі суду цивільної справи за позовом АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення коштів,

у с т а н о в и в :

Позивач у вересні 2023 р. звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення коштів у розмірі 2538,03 євро.

Ухвалою від 02.10.2023 суддя відкрила провадження в справі та призначила судове засідання для розгляду справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження.

Представник відповідача адвокат Денега Д. М. 09.01.2024 подав заяву про відвід судді Хоминець М. М., посилаючись на те, що суддя є близькою сусідкою відповідача, який зареєстрований і проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Тому у відповідача наявний обґрунтований сумнів щодо неупередженості та обєктивності судді під час розгляду його справи. Просив відвести суддю від розгляду справи та розглянути заяву без його участі.

Суд уважає, що заява представника відповідача про відвід підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав.

У відповідності з вимогами п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно ч. 3 ст. 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу; суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

При вирішенні заяви про відвід суд застосовує вимоги Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, які підлягають застосуванню як джерело права відповідно до ст. 9 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип, за яким кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Як вказано у п. 49 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України» від 09.11.2006, відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Таким чином, наявність безсторонності визначається фактором, чи забезпечені судом умови, за яких були б неможливі сумніви у його безсторонності.

Згідно п. 53 вказаного рішення ЄСПЛ важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві (рішення ЄСПЛ у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland)).

Пунктом 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, схвалених резолюцією № 2006/23 Економічної та Соціальної Ради ООН від 27.07.2006, встановлено, що суддя заявляє самовідвід від участі у розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення по справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Отже, відводу (самовідводу) підлягає суддя не лише у разі існування фактів, що свідчать про упередженість судді, але й у тому випадку, коли в стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

З огляду на викладене, зурахуванням наявної у відповідача, який є близьким сусідом судді Хоминець М. М. за місцем проживання на АДРЕСА_1 , недовіри до судді, результатом якої стала заява про відвід, для забезпечення умов, за яких у відповідача не виникало б будь-яких сумнівів щодо розгляду його справи безстороннім та неупередженим судом, суд приходить до висновку про задоволення заявленого відводу.

На підставі наведеного, керуючись ст. 36, 39, 40, 260-261 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Задоволити заяву представника відповідача адвоката Денеги Д. М. про відвід судді.

Відвести суддю Хоминець М. М. від розгляду цивільної справи за позовом АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення коштів.

Дану цивільну справу передати у канцелярію суду для визначення іншого складу суду у порядку ст. 33 ЦПК України.

Ухвала, що постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Марія ХОМИНЕЦЬ