06.02.2024 Єдиний унікальний номер 205/687/24
Провадження № 2/205/1625/24
У Х В А Л А

06 лютого 2024 року м. Дніпро

Суддя Ленінського районного суду м. Дніпропетровська Терещенко Т.П., ознайомившись із матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Маріупольської міської ради Донецької області про визнання права власності,

В С Т А Н О В И В:

12 січня 2024 року представник позивачів ОСОБА_4 шляхом поштового відправлення «Укрпошта» направив до суду вищевказану позовну заяву, яка надійшла до канцелярії суду 18 січня 2024 року.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 22 січня 2024 року вищезазначену позовну заяву залишено без руху, оскільки вона була подана з порушенням вимог ст. ст. 175, 177 ЦПК України, та надано строк для усунення недоліків.

02 лютого 2024 року представник позивача ОСОБА_4 сформував у системі «Електронний суд» заяву з усуненням недоліків, що були вказані у мотивувальній частині ухвали про залишення позовної заяви без руху, яка зареєстрована канцелярією суду 05 лютого 2024 року.

Однак вказана заява надана до суду без усунення усіх недоліків, що були вказані у мотивувальній частині ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З урахуванням зазначених обставин вважаю, що позовна заява ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 підлягає повторно залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам ст. 177 ЦПК України та має недоліки, що перешкоджають вирішенню питання про відкриття провадження у справі.

Згідно із ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Частиною 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою-підприємцем становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Крім того, відповідно до абз. 1 ч. 7 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» у разі якщо позов подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір обчислюється з урахуванням загальної суми позову і сплачується кожним позивачем пропорційно долі поданих кожним з них вимог окремим платіжним документом.

Представник позивача у позовній заяві з усуненням недоліків посилається на те, що суми судових витрат, які понесли та очікують понести позивачі: ОСОБА_1 складає 432,52 грн.; ОСОБА_2 - 432,52 грн.; ОСОБА_3 346,16 грн.; у зв`язку з чим, ними було окремо кожним сплачено судовий збір у вказаному розмірі та долучено до матеріалів справи копії квитанцій.

Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1 211,20 грн. на час подання позовної заяви позивачами.

Отже, відповідно до вимог до Закону України «Про судовий збір» сплата судового збору за подання позовної заяви майнового характеру не може бути менше 1 211,20 грн.

Таким чином, позивачами не виконано зазначені вимоги закону в повному обсязі, оскільки вони не сплатили судовий збір у розмірі по 1 211,20 грн. кожною, а тому позивачам необхідно доплатити судовий збір: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у розмірі по 778,68 грн. кожною (1 211,20 грн. 432,52 грн.), а ОСОБА_3 865,04 грн. (1 211,20 грн. 346,16 грн.).

Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 розділу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Отже, вищевказані вимоги закону позивачами не виконані, таким чином, згідно із ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Оскільки при вирішенні питання про відкриття провадження у справі встановлено, що позовна заява з усуненням недоліків не відповідає вимогам ст. 177 ЦПК України, а тому позовна заява ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 повторно підлягає залишенню без руху з метою надання позивачу строку, що не перевищує десяти днів з дня отримання ними копії ухвали, усунути зазначені недоліки.

Керуючись ст. ст. 177, 185 ЦПК України, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Маріупольської міської ради Донецької області про визнання права власності повторно залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків, який не перевищує десяти днів з дня отримання ними копії ухвали, інакше заява буде вважатися неподаною і повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Т.П. Терещенко

.