Провадження № 2-о/537/4/2024
Справа № 537/2657/23
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.01.2024 в м. Кременчуці Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі: головуючого судді Фадєєвої С.О. за участю секретаря судових засідань Супруненко О.О., заявниці ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою, де просить встановити факт належності їй договору дарування жилого будинку з усіма спорудами і забудовами та земельної ділянки розміром 436 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , посвідченого 17.09.2001 приватним нотаріусом Артемівського міського нотаріального округу Барановим М.С. за № 7202 на ім.»я ОСОБА_2 .

На обґрунтування заяви зазначила, що 17.09.2021 вона отримала в дар від ОСОБА_3 жилий будинок з усіма спорудами і забудовами та земельну ділянку розміром 436 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 . Даний договір був посвідчений приватним нотаріусом Артемівського міського нотаріального округу Барановим М.С. за № 7202 від 17.09.2001. 24.02.2022 після вторгнення росії в Україну почалася війна. Вказала, що до 18.10.2022 вона проживала у себе в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , але після неодноразових ракетних ударів по території України з боку росії, в тому числі і по м. Бахмут, вимушена була виїхати в більш безпечніше місто. 19.10.2022 вона приїхала в м. Кременчук та стала на тимчасовий облік, як внутрішньо переселена особа. 17.01.2023 їй зателефонували сусіди з м. Бахмута, які залишилися там проживати, та повідомили, що її, ОСОБА_1 , будинок повністю зруйнований після ракетного влучання, а також надіслали їй на фото та відео зруйнованого будинку. Через засоби масової інформації їй стало відомо, що власникам зруйнованих внаслідок російської агресії будинків Україна надає компенсацію за зруйноване житло. 23.01.2023 нею була подана заявка щодо знищення її житла до ЦНАП Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області. 26.06.2023, маючи намір провести в державних реєстрах державну реєстрацію права власності на житло та земельну ділянку, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , вона звернулась до ЦНАП м. Кременчука. 29.06.2023 заявниця отримала рішення про відмову у проведенні реєстраційних дій. Підставою відмови в проведенні реєстрації вказано наявність розбіжностей у написанні її прізвища, так в паспорті її прізвище вказано « ОСОБА_4 », а у договорі дарування « ОСОБА_5 ». З урахуванням викладеного, просила заяву задовольнити.

Заявниця ОСОБА_1 у судовому засіданні заяву підтримала в повному обсязі та просила її задовольнити. Вказала, що з моменту отримання в дар житлового будинку та земельної ділянки за договором дарування від 17.09.2001, посвідченим приватним нотаріусом Артемівського міського нотаріального округу Барановим М.С. за № 7202, вона постійно проживала за вказаною у договорі адресою, була там зареєстрована, як проживаюча, вільно користувалася своїм майном. Місце перебування дарителя ОСОБА_3 на даний час їй невідоме, вони не є близькими родичами. У договорі дарування її прізвище помилково зазначене, як ОСОБА_2 , що не відповідає її паспорту громадянки України.

Представник заінтересованої особи Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області у судове засідання не з`явився, направив на адресу суду клопотання, згідно якого просив розгляд справи проводити у його відсутність та ухвалити рішення, враховуючи норми діючого законодавства.

Представник заінтересованої особи Бахмутської міської ради у судове засідання не з`явився, направив на адресу суду клопотання, згідно якого не заперечував проти задоволення заяви ОСОБА_1 та просив розгляд справи проводити у його відсутність.

Заінтересована особа приватний нотаріус Бахмутського міського нотараільного округу Баранов М.С. у судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлявся.

Суд, вислухавши заявницю, вивчивши матеріали справи, дослідивши і оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд приходить до наступних висновків.

Згідно дослідженого судом оригіналу договору дарування жилого будинку і земельної ділянки від 17.09.2001, посвідченого приватним нотаріусом Артемівського міського нотаріального округу Барановим М.С. за р. № 7203, ОСОБА_2 прийняла в дар від ОСОБА_3 жилий будинок з усіма спорудами і забудовами, що розташований в АДРЕСА_1 і земельну ділянку, що розташована в м. Артемівську за тією ж адресою на території Артемівської міської ради розміром 436 кв.м. При посвідченні договору нотаріусом встановлено, що жилий будинок належав дарувателю на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 24.07.2000, а подарована земельна ділянка на підставі державного акту на право приватної власності на землю, виданого Артемівською міською радою 11.09.2001 за рішенням її виконкому №60 від 22.01.1997 та вищезгаданого свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 24.07.2000. Договір зареєстрований в бюро технічної інвентаризації за реєстровим номером 63-227-8682 21.09.2001, про що свідчить відповідний штамп на договорі.

Відповідно до постанови Верховної Ради України № 984-VIII від 04.02.2016 «Про перейменування окремих населених пунктів та районів» м. Артемівськ у Донецькій області перейменовано на м. Бахмут. За обліковими даними КП «Бахмутське БТІ», згідно із листом від 17.01.2024, станом на 31.12.2012 право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 зареєстроване за ОСОБА_2 відповідно до договору дарування жилого будинку і земельної ділянки від 17.09.2001, посвідченого приватним нотаріусом Артемівського міського нотаріального округу Барановим М.С. за р. № 7203.

28.02.2001 Артемівським МВ УМВС України в Донецькій області заявниці ОСОБА_1 був виданий паспорт громадянина України, де її прізвище зазначено українською мовою як « ОСОБА_4 », дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м. Биханове Обоянського району Курської області. Згідно відмітки в паспорті ОСОБА_1 зареєстрована як проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 з 29.09.2001.

Копією довідки від 19.10.2022 № 1631- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи підтверджується, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання якої АДРЕСА_1 , є внутрішньо переміщеною особою.

Матеріалами справи підтверджується, що 26.06.2023 ОСОБА_1 зверталася з заявою за № 55921517 про проведення державної реєстрації належного їй майна за адресою: АДРЕСА_1 . Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області Поркіної Л.О. від 29.06.2023 за № 68234706 ОСОБА_1 було відмовлено в проведені реєстраційних дій за наявності розбіжностей в написанні прізвища заявниці у паспорті громадянки України, де її прізвище зазначено як « ОСОБА_4 », та у договорі дарування жилого будинку і земельної ділянки від 17.09.2001, посвідченому приватним нотаріусом Артемівського міського нотаріального округу Барановим М.С. за р. № 7203, де її прізвище вказане як « ОСОБА_5 ».

Судом встановлено, що у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за параметрами запиту АДРЕСА_1 відомості відсутні.

Статтею 4 ЦК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною 7 ст. 19 ЦПК України встановлено, що, окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Пунктом 5 частини 2 статті 293 ЦПК України, передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження в тому числі справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п. 6 частини 1 статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995р. роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Пунктом 12 Постанови визначено, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Суд вважає, що ОСОБА_1 доведено належність їй договору дарування жилого будинку і земельної ділянки від 17.09.2001, де її прізвище помилково зазначено як « ОСОБА_5 », тоді як згідно із паспортом заявниця є ОСОБА_1 , що підтверджено дослідженими судом доказами, в тому числі оригіналом цього договору, який знаходиться у заявниці. Встановлення факту належності правовстановлюючого документа має для заявника юридичне значення, оскільки необхідне для проведення реєстраційних дій. Спору про право суд не вбачає. Можливості внести до договору відповідні виправлення на даний час немає. З огляду на наведене, суд вважає, що заява ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документа є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.4, 10, 13, 19, 76, 77, 81, 133, 141, 263, 264, 265, 293, 294, 315, 316 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документа задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженці с. Биханове Обоянського району Курської області, правовстановлюючого документу, а саме договору дарування жилого будинку і земельної ділянки від 17.09.2001, посвідченого приватним нотаріусом Артемівського міського нотаріального округу Барановим М.С. за р. № 7203.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.О. Фадєєва

Повний текст рішення складено 24.01.2024