ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5067/24 Справа № 174/967/23 Суддя у 1-й інстанції - Ілюшик І.А. Суддя у 2-й інстанції - Городнича В. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Городничої В.С.,

суддів: Петешенкової М.Ю., Красвітної Т.П.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 13 листопада 2023 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, -

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2023 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, вказуючи, що він є рідним сином відповідача.

В обґрунтування позову зазначає, що він є студентом 1 курсу ДПТНЗ «Західно-Дніпровський центр професійно-технічної освіти» с. Саксагань П`ятихатського району Дніпропетровської області за професією: «Слюсар з ремонту транспортних засобів. Водій автотранспортних засобів (категорії В і С)». Зарахований на навчання 01.09.2023 року. Передбачуваний термін закінчення навчання - 28.06.2024 року, тому потребує матеріальної підтримки від відповідача, оскільки не може сам себе утримувати, так як навчається на денній формі та не має змоги працювати. Також йому діагностовано онкологічну хворобу, що ще більше ускладнює його матеріальне становище. Відповідач офіційно має дохід, тому має можливість надавати йому матеріальну допомогу.

Посилаючись на вказане, позивач просив стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу), з моменту подачі позовної заяви до суду і до закінчення ним навчання.

Рішенням Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 13 листопада 2023 року позовні вимоги ОСОБА_2 - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на його утримання у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи з 10.10.2023 року, і до закінчення навчання, але не більше як до 23-х річного віку.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 1073 грн. 60 коп. судового збору.

Не погодившись з таким рішенням суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове яким відмовити у задоволенні позову.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач просить прийняти докази, які не було досліджено судом першої інстанції, зазначає, що згідно довідки ВЧ НОМЕР_1 від 21.09.2022 року ОСОБА_1 перебуває на військовій службі з 07.09.2022 року по теперішній час, у зв`язку з чим останній був позбавлений надати докази суду щодо неспроможності відповідача сплачувати аліменти в розмірі заявленому позивачем. Необхідність подання наведених доказів відповідач обґрунтовував відсутністю можливості їх подання до суду першої інстанції через неповідомлення про час і місце розгляду справи.

Позивач скористався своїм правом та подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції - залишити без змін.

Частиною 3 статті 3 ЦПК України встановлено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Суд апеляційної інстанції розглядає апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 13 листопада 2023 року в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи на підставі пункту 1 частини 4 статті 274 ЦПК України.

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення (пункт 2 частини 1 статті 374 ЦПК України).

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України - в межах доводів і вимог апеляційної скарги - судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частин 1, 2, 4 та 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені судом.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є сином ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 6).

Відповідно до довідки № 165 від 19.09.2023 року ОСОБА_2 навчається в ДПТНЗ «Західно-Дніпровський центр професійно-технічної освіти» с. Саксагань П`ятихатського району Дніпропетровської області з 01.09.2023 року по 28.06.2024 року (а.с. 7).

Відповідно до результатів імуногістохімічного дослідження ОСОБА_2 діагностовано онкологічну хворобу, він проходить лікування (а.с. 8, 9).

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для покладення на відповідача обов`язку зі сплати аліментів на утримання свого повнолітнього сина, на період його навчання, так як вони є обґрунтованими, відповідають обставинам справи і вимогам закону.

Разом з тим, із висновками суду першої інстанції щодо визначення розміру аліментів, який підлягає стягненню в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), погодитись не можна з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до ч. 2 ст. 199 СК України право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Тобто наявність у батька можливості надавати матеріальну допомогу дитині, що продовжує навчання у сукупності з іншими обставинами є вирішальною підставою для стягнення з батька аліментів на утримання дитини, що продовжує навчання після досягнення вісімнадцятирічного віку.

Із матеріалів справи вбачається, що син відповідача - ОСОБА_2 навчається в ДПТНЗ «Західно-Дніпровський центр професійно-технічної освіти» с. Саксагань П`ятихатського району Дніпропетровської області з 01.09.2023 року по 28.06.2024 року.

Отже, повнолітній ОСОБА_2 продовжує навчання та у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 серпня 2018 року у справі №748/2340/17 зроблено висновок по застосуванню статті 199 СК України, який полягає в тому, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).

Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Колегія суддів вважає, що визначаючи розмір аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, варто врахувати докази, які були долучені апелянтом до апеляційної скарги, згідно яких у ОСОБА_1 виявлено порушення функції серця (протокол дослідження серця від 31.01.2024 року) та призначено медикаментозне лікування. Згідно виписки №19517 із медичної картки, ОСОБА_1 було зроблено операцію. Згідно довідки ВЛК від 31.11.2023 року №372 ОСОБА_1 потребує лікування у спеціалізованому шкірно-венерологічному відділенні військової медичної установи. Так, внаслідок вищеперерахованих захворювань ОСОБА_1 визнано обмежено придатним до військової служби відповідно до довідки ВЛК від 12.09.2023 року №5601.

Тому колегія суддів, бере до уваги вищевказані обставини, однак наголошує на тому, що це не звільняє відповідача від утримання свого повнолітнього сина, який продовжує навчання та надає підставу для перегляду розміру суми аліментів.

Колегія суддів, беручи до уваги неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, апеляційний суд на підставі п. 1 ч. 1 ст. 376 ЦПК України приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції в частині визначення розміру аліментів на утримання ОСОБА_2 слід змінити, зменшивши розмір аліментів стягнення з відповідача на користь позивача із 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача до 1/6 частки заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи з 10.10.2023 року, до закінчення навчання, але не більше як до 23-х річного віку.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382 - 384, 389, 390 ЦПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И ЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 13 листопада 2023 року в частині визначеного судом розміру аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, та розміру судового збору - змінити.

Зменшити визначений судом першої інстанції розмір аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, які стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , з 1/4 до 1/6 частини заробітку (доходу) платника аліментів щомісяця.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий: В.С. Городнича

Судді: М.Ю. Петешенкова

Т.П. Красвітна