КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М.МИКОЛАЄВА
Справа № 477/3202/23
Провадження № 6/488/109/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.08.2024 року м. Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді Щеглової Я.В., при секретарі Панасюк Н.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» про заміну сторони виконавчого провадження, -

ВСТАНОВИВ:

На підставі ухвали Жовтневого районного суду Миколаївської області від 11.04.2024 про передачу справи на розгляд іншого суду до Корабельного районного суду м. Миколаєва надійшли матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» про заміну сторони виконавчого провадження стягувача, його правонаступником.

В обґрунтування заяви ТОВ «Дебт Форс» зазначало, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Малкової Марії Вікторівни перебуває виконавче провадження № 63270120, відкрите на підставі виконавчого напису № 19379, вчиненого 21.08.2020 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем, про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» 19 434,17 грн. заборгованості.

Станом на дату подачі заяви виконавче провадження № 63270120 відкрите, що підтверджується інформаційними довідками з сайту «Автоматизованої системи виконавчих проваджень».

15.02.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал», первісним стягувачем, та ТОВ «Кампсіс Фінанс» укладено Договір № 15-02/23 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило, а ТОВ «Кампсіс Фінанс» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Кредитним договором № 500975470.

11.05.2023 між ТОВ «Кампсіс Фінанс» та ТОВ «Дебт Форс» заявником укладено Договір № 11-05/23 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «Кампсіс Фінанс» відступило ТОВ «Дебт Форс», а ТОВ «Дебт Форс» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Кредитним договором № 500975470.

Станом на день подання заяви до суду зазначений виконавчий напис нотаріуса залишається не виконаним, боржник не погашає заборгованість та ухиляється від самостійного виконання виконавчого напису нотаріуса.

На підставі викладеного, заявник звернувся до суду.

У судове засідання сторони не з`явилися, але неявка сторін та інших осіб не є перешкодою для вирішення вищезазначених питань.

Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що дана підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено, що відбулася заміна кредитора у зобов`язанні, зокрема заявник є новим кредитором у фінансових правовідносинах з боржником, а також є новим стягувачем.

Процесуальне правонаступництво допускається на будь-якій стадії цивільного процесу, а примусове виконання рішення суду є його завершальною стадією.

Так у п. 5 ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін, державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов`язкові тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

При вирішенні питання про заміну сторони стягувача, суд враховує правовий висновок Верховного Суду у справі № 183/4196/21 від 12.10.2022, відповідно до якого заява про заміну сторони виконавчого провадження, відкритого на виконання виконавчого напису, повинна розглядатися за правилами цивільного судочинства.

У ч. 1 ст. 442 ЦПК України зазначено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Крім того, відповідно до ч. 5 ст. 442 ЦПК, положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Статтею 512 ЦК України передбачено, що однією з підстав заміни кредитора у зобов`язанні іншою особою є передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено Договором або законом.

Відповідно до п. 1 ст. 510 ЦК України сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 1 ст. 512 ЦК України у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

У зв`язку з такою зміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно вимог до ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Правова позиція, висловлена Верховним Судом України в постанові від 20.11.2013 (справа № 6-122цс13), визначає, що виходячи зі змісту ст. ст. 512, 514 ЦК України, ст. 378 ЦПК України, ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження», заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Відповідно до частини четвертої статті 263 Цивільного процесуального кодексу України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Заміна сторони у виконавчому написі, вчиненому нотаріусом, та заміна сторони у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса є відмінними правовими категоріями, оскільки заміна сторони у виконавчому провадженні є можливою виключно у разі відкриття відповідного виконавчого провадження, що передбачено спеціальним правилом статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Виконавчий напис нотаріуса є різновидом виконавчого документа в розумінні ст. 3 вказаного вище Закону, який є відмінним від виконавчого листа за формою, змістом, а також суб`єктом та процедурою видання, отже, положення частини п`ятої статті 442 ЦПК України не можуть бути застосовані за аналогією у випадку заміни сторони у виконавчому написі нотаріуса, виконавче провадження за яким ще не відкрито.

Відповідно до статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Тобто саме нотаріус при вчиненні виконавчого напису перевіряє належність стягувача й у разі зміни сторони правовідношення саме новий учасник і буде стягувачем у новому виконавчому написі за зверненням нової сторони (нового учасника) правовідносин.

Згідно зі ст. 91 цього Закону виконавчий напис може бути пред`явлено до примусового виконання протягом трьох років з моменту його вчинення. Поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого напису здійснюється відповідно до Закону № 1404-УІІІ.

Вчинення виконавчих написів нотаріусами врегульовано у главі 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції У країни від 22.02.2012 № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 за № 282/20595.

У Правилах професійної етики нотаріусів України, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 04.10.2013 № 2104/5, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 09.10.2013 за № 1730/24262, зазначено, що професійна поведінка нотаріусів України ґрунтується, зокрема, на принципі незалежності, який передбачає те, що специфіка цілей і завдань нотаріату вимагає належне здійснення нотаріальної діяльності, максимальну незалежність нотаріуса, свободу від будь-якого впливу чи тиску та від неправомірного втручання в його діяльність.

За таких обставин звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача у виконавчому провадженні, відкритому за виконавчим написом нотаріуса, відповідає змісту ст. ст. 512, 514 ЦК України, ст. 442 ЦПК України, ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження».

З огляду на викладене, керуючись ст. ст. 18, 442 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» про заміну сторони виконавчого провадження задовольнити.

Замінити стягувача Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» на правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» (, місце знаходження: вул. Харківське Шосе, будинок 201/203, літера 2А, офіс 602, місто Київ, 02121) у виконавчому провадженні № 63270120, відкритому на підставі виконавчого напису № 19379, вчиненого 21.08.2020 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем, про стягнення про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» 19 434,17 грн. заборгованості.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

Суддя Я.В. Щеглова