ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 619/4208/21 Номер провадження 22-ц/814/435/24Головуючий у 1-й інстанції Шолудько А.В. Доповідач ап. інст. Чумак О. В.
У Х В А Л А

18 січня 2024 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Чумак О.В.

суддів Пилипчук Л.І., Прядкіної О.В.

за участю секретаря Стеценка В.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві в режимі відеоконференції клопотання адвоката Срібного Валерія Анатолійовича про залучення третьої особи

по справі за апеляційними скаргами ОСОБА_1 , представника відповідача за первісним та позивача за зустрічним позовами ОСОБА_2 - адвоката Срібного Валерія Анатолійовича на рішення Котелевського районного суду Полтавської області від 23 травня 2023 року,

встановив:

У провадженні Полтавського апеляційного суду перебуває ця цивільна справа за апеляційними скаргами ОСОБА_1 , представника відповідача за первісним та позивача за зустрічним позовами ОСОБА_2 - адвоката Срібного Валерія Анатолійовича на рішення Котелевського районного суду Полтавської області від 23 травня 2023 року, за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання неповнолітніх дітей разом з матір`ю, відібрання неповнолітніх дітей та повернення дітей матері; третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Служба у справах дітей Солоницівської селищної ради; зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання неповнолітніх дітей разом з батьком, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Служба у справах дітей Солоницівської селищної ради, Служба у справах дітей виконкому Щербанівської сільської ради,розгляд якої призначено на18.01.2024 о 14:20.

У судовому засіданні адвокат Срібний В.А., який представляє відповідача за первісним та позивача за зустрічним позовами ОСОБА_2 , заявив клопотання про залучення до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, а саме Виконавчий комітет Солоницівської селищної ради та Виконавчий комітет Щербанівської сільської ради, які є належними особами, проте не були залучені судом першої інстанції до участі у справі.

Також просить залучити до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Адміністрацію Слобідського району Харківської міської ради, посилаючись на те, що на даний час батько з дітьми проживають у АДРЕСА_1 .

Вказує, що у справі приймають участь треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, Служба у справах дітей Солоницівської селищної ради, Служба у справах дітей виконкому Щербанівської сільської ради, які не є органами опіки і піклування.

Адвокат Срібний В.А. вважає необґрунтованими надані у цій справі неналежними особами висновки щодо розв`язання спору. Тому, на його думку, існують підстави для залучення до участі у справі належних осіб, а саме: Виконавчий комітет Солоницівської селищної ради Харківського району Харківської області за місцем проживання матері та Адміністрацію Слобідського району Харківської міської ради за місцем проживання батька та дітей, а також витребування від органу опіки та піклування актуального висновку щодо розв`язання спору у цій справі.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, з`ясувавши думку учасників судового розгляду з приводу заявленого клопотання, яке підтримане ОСОБА_2 та його представником адвокатом Якименком М.М.; думку ОСОБА_1 та її представника адвоката Жарової-Тітарьової Л.М., які заперечували проти заявленого клопотання, колегія суддів дійшла висновку про відмову у задоволенні клопотання адвоката Срібного В.А., з огляду на таке.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (частини перша, друга та третя статті 367 ЦПК України).

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 квітня 2021 року в справі № 279/11692/15-ц (провадження № 61-1233св19) зазначено, що тлумачення пункту 6 частини другої статті 356, частин першої-третьої статті 367 ЦПК України свідчить, що апеляційний суд може встановлювати нові обставини, якщо їх наявність підтверджується новими доказами, що мають значення для справи (з урахуванням положень про належність і допустимість доказів), які особа не мала можливості подати до суду першої інстанції з поважних причин, доведених нею.

У разі надання для дослідження нових доказів, які з поважних причин не були подані до суду першої інстанції, інші особи, які беруть участь у справі, мають право висловити свою думку щодо цих доказів як у запереченні на апеляційну скаргу, так і в засіданні суду апеляційної інстанції.

Вирішуючи питання щодо дослідження доказів, які без поважних причин не подавалися до суду першої інстанції, апеляційний суд повинен врахувати як вимоги частини першої статті 44 ЦПК України щодо зобов`язання особи, яка бере участь у справі, добросовісно здійснювати свої права та виконувати процесуальні обов`язки, так і виключне значення цих доказів для правильного вирішення справи.

Про прийняття та дослідження нових доказів, як і відмову у їх прийнятті, апеляційний суд зобов`язаний мотивувати свій висновок в ухвалі при обговоренні заявленого клопотання або в ухваленому судовому рішенні.

Основною засадою (принципом) цивільного судочинства є, зокрема, змагальність сторін та диспозитивність (пункт 4 та 5 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (частина перша, третя статті 13 ЦПК України).

У частинах першій, третій статті 12, частинах першій, п`ятій, шостій статті 81 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У постанові Верховного Суду від 07 липня 2021 року у справі № 509/4286/16-ц (провадження № 61-2393св21) зазначено, що: «тлумачення пункту 6 частини другої статті 356, частин першої-третьої статті 367 ЦПК України свідчить, що апеляційний суд може встановлювати нові обставини, якщо їх наявність підтверджується новими доказами, що мають значення для справи (з урахуванням положень про належність і допустимість доказів), які особа не мала можливості подати до суду першої інстанції з поважних причин, доведених нею. У разі надання для дослідження нових доказів, які з поважних причин не були подані до суду першої інстанції, інші особи, які беруть участь у справі, мають право висловити свою думку щодо цих доказів як у запереченні на апеляційну скаргу, так і в засіданні суду апеляційної інстанції.

Вирішуючи питання щодо дослідження доказів, які без поважних причин не подавалися до суду першої інстанції, апеляційний суд повинен врахувати як вимоги частини першої статті 44 ЦПК Українищодо зобов`язання особи, яка бере участь у справі, добросовісно здійснювати свої права та виконувати процесуальні обов`язки, так і виключне значення цих доказів для правильного вирішення справи. Про прийняття та дослідження нових доказів, як і відмову в їх прийнятті, апеляційний суд зобов`язаний мотивувати свій висновок в ухвалі при обговоренні заявленого клопотання або в ухваленому судовому рішенні.

У постановах Верховного Суду від 25 листопада 2020 року у справі № 752/1839/19 (провадження № 61-976св20) та від 11 листопада 2020 року у справі № 760/16979/15-ц (провадження № 61-4848св19) вказано, що: «відповідно до частин першої та третьої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. За змістом статті 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції перевіряє законність рішення суду першої інстанції в межах тих обставин та подій, які мали місце під час розгляду справи судом першої інстанції».

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона (пункт 21 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19).

Відповідно до ч. 6 ст. 56 ЦПК України органи державної влади та органи місцевого самоврядування можуть бути залучені судом до участі у справі або брати участь у справі за своєю ініціативою для подання висновків на виконання своїх повноважень. Участь зазначених органів у судовому процесі для подання висновків у справі є обов`язковою у випадках, встановлених законом, або якщо суд визнає це за необхідне.

Згідно зі ст. 56 ЦК України органами опіки та піклування є районні, районні в містах Києві та Севастополі державні адміністрації, виконавчі органи міських, районних у містах, сільських, селищних рад.

Права та обов`язки органів, на які покладено здійснення опіки та піклування, щодо забезпечення прав та інтересів фізичних осіб, які потребують опіки та піклування, встановлюються законом та іншими нормативно-правовими актами.

У п. 3 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 р. № 866, наведено, що органами опіки та піклування є районні, районні у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчі органи міських, районних у містах, сільських, селищних рад, у тому числі об`єднаних територіальних громад (далі - органи опіки та піклування), які провадять діяльність із соціального захисту дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, у тому числі забезпечення їх права на виховання у сім`ї, надання статусу дитини-сироти та дитини, позбавленої батьківського піклування, дитини, яка постраждала внаслідок воєнних дій і збройних конфліктів, влаштування дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування, встановлення опіки та піклування над дітьми-сиротами та дітьми, позбавленими батьківського піклування, із захисту особистих, майнових і житлових прав дітей, запобігання та протидії домашньому насильству стосовно дітей та за участю дітей.

Безпосереднє ведення справ і координація діяльності стосовно захисту прав дітей, зокрема дітей-сиріт, дітей, позбавлених батьківського піклування, дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, дітей, які постраждали внаслідок воєнних дій та збройних конфліктів, а також стосовно здійснення передбачених законодавством заходів у сфері запобігання та протидії домашньому насильству стосовно дітей та за участю дітей покладаються на служби у справах дітей районних, районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад, сільських, селищних рад об`єднаних територіальних громад (далі - служби у справах дітей).

Для здійснення визначених законом повноважень щодо захисту прав дітей міські, районні у містах (у разі їх утворення), сільські, селищні ради об`єднаних територіальних громад забезпечують зокрема утворення служб у справах діте й.

У п. 72 вказаного Порядку зазначено, що для розв`язання спору між батьками щодо визначення місця проживання дитини один із батьків подає службі у справах дітей за місцем проживання (перебування) дитини заяву, копію паспорта, довідку з місця реєстрації (проживання), копію свідоцтва про укладення або розірвання шлюбу (у разі наявності), копію свідоцтва про народження дитини, довідку з місця навчання, виховання дитини, довідку про сплату аліментів (у разі наявності).

Під час розв`язання спорів між батьками щодо визначення місця проживання (перебування) дитини служба у справах дітей повинна керуватися найкращими інтересами дитини з урахуванням рівних прав та обов`язків матері та батька щодо дитини.

Працівник служби у справах дітей за місцем проживання (перебування) дитини проводить бесіду з батьками та відвідує дитину за місцем проживання, про що складає акт обстеження умов проживання за формою згідно з додатком 9, а також звертається до соціального закладу та/або фахівця із соціальної роботи для забезпечення проведення оцінки потреб сім`ї з метою встановлення спроможності матері, батька виконувати обов`язки з виховання дитини та догляду за нею.

У разі коли батьки дитини проживають у межах різних адміністративно-територіальних одиниць, той із батьків, який подав заяву про визначення місця проживання дитини з ним, звертається до служби у справах дітей за місцем свого проживання (перебування) стосовно проведення обстеження його житлово-побутових умов і складення акта обстеження умов проживання. Зазначений акт передається заявником до служби у справах дітей за місцем проживання (перебування) дитини, працівник якої проводить з ним бесіду.

Під час розгляду питання про визначення місця проживання дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, стан здоров`я дитини, факти вчинення домашнього насильства стосовно дитини або за її присутності та інші вагомі обставини.

Місце проживання дитини не може бути визначене з тим із батьків, який не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або вживає наркотичні засоби, своєю поведінкою може зашкодити здоров`ю та розвитку дитини.

Якщо встановлено, що жоден з батьків не може створити дитині належних умов для виховання та розвитку, служба у справах дітей подає клопотання голові районної, районної у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті (у разі утворення) ради, сільської, селищної ради об`єднаної територіальної громади про позбавлення таких батьків батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав.

Після обстеження житлово-побутових умов, проведення бесіди з батьками та дитиною служба у справах дітей складає висновок про визначення місця проживання дитини і подає його органу опіки та піклування для прийняття відповідного рішення.

Відповідно до ч.4,5 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою.

Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Згідно ст. 53 ЦПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї зі сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи.

У заявах про залучення третіх осіб і в заявах третіх осіб про вступ у справу на стороні позивача або відповідача зазначається, на яких підставах третіх осіб належить залучити до участі у справі.

Про залучення третіх осіб до участі у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначає, на які права чи обов`язки такої особи та яким чином може вплинути рішення суду у справі.

У первісному позові ОСОБА_1 , який був в подальшому уточнено, а також у зустрічному позові представника ОСОБА_2 адвоката Тимошенка Д.В., який також було уточнено, зазначено третіми особами Служба у справах дітей Солоницівської селищної ради, Служба у справах дітей виконкому Щербанівської сільської ради.

На підставі довідок від 13.08.2022, які були надані місцевому суду та досліджені ним при розгляді справи, відповідач ОСОБА_2 та малолітні діти сторін є внутрішньо переміщеними особами, проживають за адресою: АДРЕСА_2 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 (том 2 а.с. 24-26).

Заяв про зміну місця проживання в ході розгляду справи в суді першої інстанції ОСОБА_2 не подавав.

Ухвалою суду Котелевського районного суду Полтавської області від 20.03.2023 закрито підготовче провадження у цій справі, де третіми особами зазначені Служба у справах дітей Солоницівської селищної ради та Служба у справах дітей виконавчого комітету Щербанівської сільської ради згідно первісного і зустрічного позовів та поданих до них уточнень.

Зі сторони ОСОБА_2 та його представника адвоката Тимошенка Д.В. під час розгляду справи судом першої інстанції не надходило клопотань про залучення іншої служби у справах дітей, чи органу опіки та піклування, чи виконавчого комітету за місцем проживання батька та дітей, з мотивуванням необхідності такого залучення.

Заперечень щодо участі у цій справі в суді першої інстанції як неналежного органу від Служби у справах дітей Солоницівської селищної ради та Служби у справах дітей виконкому Щербанівської сільської ради не надходило.

Як пояснив в апеляційному суді ОСОБА_2 , він з 10 жовтня 2023 року разом з дітьми проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Зміна адреси місця проживання відповідача разом з дітьми відбулась після ухвалення судом першої інстанції оскаржуваного рішення.

У цій справі 09.02.2022 надавався висновок Солоницівської селищної ради щодо визначення місця проживання малолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (том 1 а.с. 159-161).

За повідомленням служби у справах дітей виконавчого комітету Щербанівської сільської ради щодо надання висновку про визначення місця проживання малолітніх дітей з одним із батьків, 18.04.2023 відбулося повторне засідання комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Шербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області, на якому розглядалося дане питання та комісія прийняла відповідний висновок, затверджений рішенням виконавчого комітету Щербанівськой сільської ради 25.04.2023 №50 «Про затвердження протоколу комісії з питань захисту прав дитини №6 від 18.04.2023» (том 4 а.с. 66, 191, 193-194, 203-207).

Питання про належність та допустимість вказаних висновків буде вирішено судом апеляційної інстанції при розгляді справи по суті.

За таких обставин колегія суддів не вбачає підстав для залучення на стадії апеляційного розгляду в якості третіх осіб Виконавчого комітету Солоницівської селищної ради, Виконавчого комітету Щербанівської сільської ради та Адміністрації Слобідського району Харківської міської ради та витребування від органу опіки та піклування актуального висновку щодо розв`язання спору у цій справі.

Керуючись статтями 116-118, 381, 389 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

У задоволенні клопотання адвоката Срібного Валерія Анатолійовича про залучення третьої особи відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О.В.Чумак

Судді Л.І.Пилипчук

О.В.Прядкіна