ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-з/803/332/24 Справа № 206/1829/22 Суддя у 1-й інстанції - Нестеренко Т.В. Суддя у 2-й інстанції - Городнича В. С.
20 червня 2024 року м. Дніпро
Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:
головуючого - Городничої В.С.,
суддів - Петешенкової М.Ю., Красвітної Т.П.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у м.Дніпрі за заявою представника ОСОБА_1 - адвоката Фурман Вікторії Олегівни про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі №206/1829/22 за позовом Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Запорізьке обласне управління Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 02 травня 2024 року апеляційну скаргу АТ "Державний ощадний банк України" в особі філії - Запорізьке обласне управління АТ "Державний ощадний банк України" - залишено без задоволення. Рішення Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 13 грудня 2023 року - залишено без змін.
Заява розглядається без виклику сторін в порядку ст. 369 ЦПК України.
Вивчивши доводи заяви, перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що заява не підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно з пунктом 3 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Частиною першою статті 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.
Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно із частиною першою статті 131-2 Конституції України для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура.
Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Відповідно до пункту 9 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI представництво - це вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI).
За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат:
- розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
- розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу адвокат Фурман В.О. до відзиву на апеляційну скаргу долучила: Додаткову угоду №1 до договору про надання правової допомоги №26/07/23-1 від 26.07.2023 року, свідоцтво та ордер на надання правничої (правової) допомоги.
Відповідно до п.4.1 Додаткову угоду №1 до договору про надання правової допомоги №26/07/23-1 від 26.07.2023 року правнича допомога вважається наданою після підписання акту приймання-передачі надання правничої допомоги, який підписується сторонами та скріплюється печатками (за наявності).
Згідно п.4.2. укладеного договору сторони обумовили, що виконання всіх зобов`язань сторонами за договором може фіксуватися в акті приймання-передачі послуг.
Разом з тим, ні до відзиву на апеляційну скаргу, а ні до заяви від 03.05.2024 року адвокат Фурман В.О. не надала акт приймання - передачі.
Відповідно до правової позиції викладеної у постанові Верховного Суду у справі №922/2604/20, відсутність документального підтвердження надання правової допомоги (договору надання правової допомоги, детального опису виконаних доручень клієнта, акта прийому-передачі виконаних робіт, платіжних доручень на підтвердження фактично понесених витрат клієнтом тощо) є підставою для відмови у задоволенні заяви про розподіл судових витрат у зв`язку з недоведеністю їх наявності.
З огляду на викладене та беручи до уваги, що витрати ОСОБА_1 на професійну правову допомогу в суді не підтвердженні достатніми, належними та допустимими доказами, зокрема, представником заявника не надано акт приймання-передачі послуг, який передбачений п. 4.1. додаткової угоди до договору про надання правової допомоги №26/07/23-1 від 26.07.2023 року, колегія суддів дійшла висновку про відмову у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - адвоката Фурман Вікторії Олегівни про ухвалення додаткового рішення.
Керуючись статтями 133, 141, 270, 368 ЦПК України, колегія суддів,
П О С Т А Н О В И ЛА:
Відмовити у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - адвоката Фурман Вікторії Олегівни.
Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.
Головуючий: В.С.Городнича
Судді: М.Ю.Петешенкова