ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1612/24 Справа № 199/5112/23 Суддя у 1-й інстанції - РУДЕНКО В. В. Суддя у 2-й інстанції - Пищида М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого Пищиди М.М.

суддів Ткаченко І.Ю., Деркач Н.М.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Конкорд» в особі Уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Конкорд» на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 10 серпня 2023 року у справі за позовом акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Конкорд» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2023 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 16.02.2018 між АТ «АКБ "Конкорд" та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №46475-МПК про надання кредитних коштів шляхом безготівкового зарахування коштів на картковий рахунок у розмірі 6204,00 грн з датою погашення кредиту 15.02.2020 року з щомісячною оплатою процентів (45 % річних).

ОСОБА_1 особисто підписала та подала до банку підписані нею документи - Заяву про відкриття поточного рахунку, розписку про отримання платіжної картки, Заяву про отримання кредиту/кредитний договір №46475-МПК, розрахунок сукупної вартості кредиту та реальної процентної ставки за обраним видом кредиту, паспорт споживчого кредиту.

Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав, надав відповідачу кредит в межах встановленого ліміту в розмірі 6204,00 грн.

Оскільки позичальник належним чином не виконувала свої зобов`язання за кредитним договором №46475-МПК, станом на 23.02.2023 заборгованість за договором №46475-МПК становила 33020 грн. 31 коп., з яких: заборгованість за кредитом 6204,00 грн., заборгованість за відсотками 2746,72 грн., плата за супроводження простроченої заборгованості 9731,12 грн., пеня 14338,47 грн.

Враховуючи зазначене, позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за кредитним договором №46475-МПК в розмірі 33020 грн. 31 коп. Вирішити питання стосовно судових витрат.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 10 серпня 2023 року позовні вимоги акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Конкорд» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Конкорд» заборгованість за кредитним договором № 46475-МПК від 16.02.2018 року, яка складається з заборгованості за кредитом 6204,00 грн., заборгованості за відсотками 2746,72 грн., а також судові витрати по справі, що складаються з судового збору в розмірі 2684,00 грн., а всього 11634 гривні 72 копійки.

В іншій частині вимог відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням, АТ «Акціонерний комерційний банк «Конкорд» в особі Уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Акціонерний комерційний банк «Конкорд»звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду в частині відмовлених позовних вимог та ухвалити в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що при винесенні рішення судом першої інстанції порушені норми матеріального та процесуального права.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Судом першої інстанції встановлено, що 16.02.2018 відповідачем підписано заяву про надання кредиту/кредитний договір № 46475-МПК, заяву про відкриття поточного рахунку та надання платіжної картки/договір платіжної картки № 46475-МПК та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту, за якими сума кредиту становить 6204,00 грн, з датою погашення кредиту 15.02.2020 року, зі сплатою 45% річних.

16.02.2018 відповідачем було отримано платіжну картку, про що свідчить письмова розписка клієнта.

На виконання взятих на себе зобов`язань за договором №46475-МПК від 16.02.2018 позивач надав кредит відповідачу в межах встановленого ліміту в розмірі 6204,00 гривень шляхом видачі кредиту на картковий рахунок, що підтверджуються випискою по особовому рахунку.

Станом на 23.02.2023 заборгованість за договором №46475-МПК становила 33020 грн. 31 коп., з яких: заборгованість за кредитом 6204,00 грн., заборгованість за відсотками 2746,72 грн., плата за супроводження простроченої заборгованості 9731,12 грн., пеня 14338,47 грн.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині стягнення заборгованості за плата за супроводження простроченої заборгованості та пені, суд першої інстанції виходив з їх необґрунтованості, недоведеності та безпідставності.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції.

За положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним.

Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частинами 1, 3 статті 203 ЦК України визначено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Кредитний договір № 46475-МПК від 16.02.2018 року, укладений між АТ «АКБ «Конкорд» (банк) та ОСОБА_1 є споживчим кредитом, тому на нього розповсюджується дія Закону України «Про захист прав споживачів».

Статтею 11 Закону України «Про захист прав споживачів» встановлено, що цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».

Згідно статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» (тут і надалі в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором.

Загальні витрати за споживчим кредитом - це витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту (пункт 4 частини 1 статті 1 Закону України «Про споживче кредитування»).

Споживчий кредит (кредит) - грошові кошти, що надаються споживачу (позичальникові) на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника (пункт 11 частини 1 статті 1 Закону України «Про споживче кредитування»).

Відповідно до частини 2 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування», для цілей обчислення реальної річної процентної ставки визначаються загальні витрати за споживчим кредитом.

До загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця (у тому числі за ведення рахунків), які сплачуються споживачем, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, розраховані на дату укладення договору про споживчий кредит, які є обов`язковими для укладення договору про споживчий кредит, а також за послуги кредитного посередника (за наявності). У разі якщо витрати на додаткові чи супутні послуги кредитодавця, отримання яких є обов`язковим для укладення договору про споживчий кредит, або кредитного посередника (за наявності) не були включені до загальних витрат за споживчим кредитом, платежі за ці послуги не підлягають сплаті споживачем. Платежі за додаткові та супутні послуги третіх осіб, пов`язані з договором про споживчий кредит, не включаються до загальних витрат за споживчим кредитом. Якщо укладення договору про надання додаткових чи супутніх послуг третіми особами є обов`язковим для отримання кредиту або для отримання кредиту на умовах, що пропонуються кредитодавцем, споживач має бути прямо проінформований про це у письмовій формі.

Статтею 20 Закону України «Про споживче кредитування» передбачено вичерпний перелік додаткових та супутніх послуг кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), за які Банк має право отримувати (стягувати) комісію що пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, а саме:

1) договір оцінки майна споживача з метою визначення його кредитоспроможності;

2) договір оцінки майна споживача, що використовується для забезпечення виконання ним зобов`язань за договором про споживчий кредит;

3) договір страхування та інші договори, що укладаються для забезпечення виконання споживачем зобов`язань за договором про споживчий кредит;

4) договір відкриття банківського рахунку, необхідного для отримання чи обслуговування наданого кредиту;

5) договори про надання нотаріальних та інших додаткових чи супутніх послуг у разі, якщо вони необхідні для укладення договору про споживчий кредит.

Згідно з частиною 1 статті 12 Закону України «Про споживче кредитування», у договорі про споживчий кредит зазначаються: 1) найменування та місцезнаходження кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), прізвище, ім`я, по батькові та місце проживання споживача (позичальника); 2) тип кредиту (кредит, кредитна лінія, кредитування рахунку тощо), мета отримання кредиту; 3) загальний розмір наданого кредиту; 4) порядок та умови надання кредиту; 5) строк, на який надається кредит; 6) необхідність укладення договорів щодо додаткових чи супутніх послуг третіх осіб, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту (за наявності); 7) види забезпечення наданого кредиту (якщо кредит надається за умови отримання забезпечення); 8) процентна ставка за кредитом, її тип (фіксована чи змінювана), порядок її обчислення, у тому числі порядок зміни, та сплати процентів; 9) реальна річна процентна ставка та загальна вартість кредиту для споживача на дату укладення договору про споживчий кредит. Усі припущення, використані для обчислення такої ставки, повинні бути зазначені; 10) порядок повернення кредиту та сплати процентів за користування споживчим кредитом, включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, у вигляді графіка платежів (у разі кредитування у вигляді кредитування рахунку, кредитної лінії графік платежів може не надаватися); 11) інформація про наслідки прострочення виконання зобов`язань зі сплати платежів, у тому числі розмір неустойки, процентної ставки, інших платежів, які застосовуються чи стягуються при невиконанні зобов`язання за договором про споживчий кредит; 12) порядок та умови відмови від надання та одержання кредиту; 13) порядок дострокового повернення кредиту; 14) відповідальність сторін за порушення умов договору.

Згідно змісту додатку №1 до Заяви про надання кредиту № 46475-МПК від 16.02.2018 року, яким є Розрахунок сукупної вартості кредиту та реальної процентної ставки за обраним видом кредиту, встановлено, зокрема, комісію за надання кредиту в сумі 405 грн. (а.с. 17).

Частиною 6 статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» встановлено, що споживач не зобов`язаний сплачувати кредитодавцю будь-які платежі, не зазначені у договорі про споживчий кредит.

За змістом частин 1, 2 статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів», продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача.

Частиною 3 вказаної вище статті визначено перелік несправедливих умов договору. А відповідно до частини 4 статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» перелік несправедливих умов у договорах із споживачами не є вичерпним.

Нечіткі або двозначні положення договорів із споживачами тлумачаться на користь споживача (частина 8 статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів»).

Пунктом 17 статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів», в редакції, що діяла на час укладення вищевказаного кредитного договору, дано визначення терміну послуга - це діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб.

Надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України є обов`язком банку, відповідно, виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. Оскільки надання кредиту - це обов`язок банку за кредитним договором, то така дія як плата за обслуговування кредиту, не є самостійною послугою, що підлягає сплаті позичальником. Так як надання кредиту, у зв`язку із укладенням кредитного договору, відповідає економічним потребам самої кредитної установи (банку), то такі дії не є послугами, що надаються клієнту - позичальнику.

Виходячи з викладеного, встановивши, що кредитним договором, зокрема, позичальнику було встановлено комісію за комісію за надання кредиту; приймаючи до уваги, що надання інших послуг за вказану комісію умовами кредитного договору не погоджено, - колегія дійшла висновку, що зазначений вище пункт правочину щодо встановлення комісії за обслуговування кредиту є нікчемним в силу закону з моменту його укладення, а отже таким, що не створює юридичних наслідків для сторін, тому не потребує визнання його недійсним.

За таких обставин, відсутні також підстави для стягнення з відповідача на користь позивача плати за супроводження простроченої/несанкціонованої заборгованості у сумі 2697,33 грн. Колегія також звертає увагу, що вказана комісія у вигляді плати за супроводження простроченої/несанкціонованої заборгованості умовами самого договору не погоджена.

Враховуючи вищевикладене, вимоги щодо стягнення плати за супроводження простроченої/несанкціонованої заборгованості та пені не можуть бути задоволені оскільки умови, щодо нарахування вказаної заборгованості не визначені в договорі.

Доводи, вказані в апеляційній скарзі про те, що суд неповно з`ясував обставини по справі, необґрунтовані та зводяться до переоцінки доказів по справі і незгоди з висновками суду по їх оцінці.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 374, частини 1 статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду в оскаржуваній частині постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду в оскаржуваній частині має бути залишено без змін.

Що стосується судових витрат понесених апелянтом, то колегія суддів їх не переглядає, оскільки апеляційна скарга залишена без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381- 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Конкорд» в особі Уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Конкорд» залишити без задоволення.

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 10 серпня 2023 рокув оскаржуваній частині залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до чинного законодавства.

Судді: