2/465/151/24
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

18.01.2024 року м.Львів

Франківський районний суд м. Львова у складі:

головуючого - судді Величка О.В.

з участю секретаря судових засідань Венгринюк О.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів. В обґрунтування своєї позиції зазначає, що 10 вересня 2014 року між ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 укладено шлюб, який зареєстровано Франківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції. У шлюбі у сторін ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась донька, ОСОБА_3 , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим 07.10.2014 року Франківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції. Донька проживає з позивачем за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідач на даний час перебуває на військовій службі і добровільної участі в утриманні доньки не бере. Дитина потребує відповідного одягу, харчування, навчання, книжок, розваг, розвиваючих іграшок тощо для нормального та здорового розвитку, якими забезпечити її повністю самостійно позивач не може, тому вона вимушена звернутись з даним позовом до суду з метою забезпечення дитині належного рівня життя, необхідного для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Такий належний рівень у будь-якому разі не повинен бути меншим, ніж прожитковий мінімум. Відтак, просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі частки від доходів відповідача до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою судді Франківського районного суду м. Львова від 13.11.2023 року відкрито провадження у справі.

В судове засідання позивач не з`явилася. Разом із тим, представником позивача подано до суду клопотання про розгляду справи у їх відсутності, позовні вимоги просять задовольнити, стосовно ухвалення заочного рішення не заперечують.

Відповідач в судове засідання не з`явився, будучи неодноразово, належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи. Відзиву на позовну заяву, а також будь-яких заяв чи клопотань відповідач на адресу суду не подавав.

Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

У відповідності до положень ч. 2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали позову та справи, суд прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що 10 вересня 2014 року між ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 укладено шлюб, який зареєстровано Франківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 667 (свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_2 ).

ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим 07.10.2014 року Франківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, батьком дитини є ОСОБА_2 , матір`ю ОСОБА_1 .

Як вбачається із довідки ЛКП "Південне" № 1390 від 25.08.2023 року, ОСОБА_3 проживає за адресою: АДРЕСА_1 , тобто за місцем проживання матері ОСОБА_1 ..

Згідно із довідкою про доходи № 713 від 31.08.2023 року, виданою в/ч НОМЕР_3 , загальна сума доходу ОСОБА_2 за період з лютого 2023 року по липень 2023 року склала 329 868 грн. 52 коп.

На підставі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини (ст. 179 СК України). Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України).

Статтею 183 СК визначено, що той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 pоку № 789-ХІІ та набула чинності для України 27 вересня 1991 pоку, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Конституція України в статті 48 встановлює право кожного на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло.

Основний Закон України покладає на батьків обов`язок утримувати дітей до їх повноліття (частина друга статті 51),у той же час сім`я, дитинство, материнство і батьківство перебувають під охороною держави (частина третя статті 51).

Судовий захист майнових прав дитини передбачає звернення до відповідного судового органу з метою поновлення чи визнання її майнових прав, якщо ці права порушені, не визнаються чи оспорюються.

Виплата аліментів на дитину є виключним правом дитини та обов`язком батьків до її повноліття, затвердженим законодавством України.

Враховуючи, що відповідач, всупереч своєму конституційному обов`язку, матеріальної допомоги неповнолітній дитині у добровільному порядку не надає, з нього підлягають стягненню аліменти примусово.

З урахуванням діючого законодавства, наявності обов`язку щодо матеріального забезпечення дітей з боку обох батьків, з урахуванням законодавчо встановленого розміру аліментів на одну неповнолітню дитину, який складає від доходу (заробітку) платника аліментів, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення аліментів з відповідача у розмірі частини від заробітку та доходу відповідача підлягають задоволенню.

При цьому суд зазначає, що визначення такого розміру аліментів передбачене вимогами чинного законодавства для забезпечення поліпшення майнового становища дитини, а законні права та інтереси відповідача не порушуються та не погіршують його матеріальне становище.

Згідно із ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з моменту пред`явлення позову, в даному випадку - з 12.09.2023 року.

На підставі ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову, з відповідача також підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1073,60 грн. на користь держави.

Керуючись ст.ст. 179-183 СК України, ст.ст. 12, 13, 18, 76, 81, 141, 263-265, 280-282, 430 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі доходу (заробітку) платника аліментів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з моменту пред`явлення позову, тобто з 12.09.2023 року, і до повноліття дитини.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржене позивачем до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_5 , АДРЕСА_2 .

Суддя Величко О.В.