ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 636/3850/23 Провадження 2/636/361/24
29.01.2024 місто Чугуїв
Чугуївський міський суд Харківської області у складі:
головуючого судді Золотоверхої О.О.,
за участю секретаря судового засідання Караулової О.М.,
представника позивача - адвоката Дубчак Л.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Чугуєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах малолітньої ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Печерської районної в місті Києві державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав,
Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, у якому просила позбавити останню батьківських прав стосовно малолітньої доньки - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у відповідача народилася донька ОСОБА_2 , батько якої в актовий запис про народження записаний згідно ст.135 СК України. 08.10.2021 в занедбаній будівлі, яка знаходилася в аварійному та антисанітарному стані, була виявлена відповідач та її малолітня донька. Стосовно відповідача складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.184 КУпАП, стосовно дитини проведено оцінку рівня безпеки дитини та складено висновок про негайне її відібрання від матері. Відповідач неодноразово притягалася до адміністративної відповідальності за неналежне виконання батьківських обов`язків стосовно ОСОБА_2 . Дитина була влаштована до дитячої клінічної лікарні №8 м. Києва. 11.10.2021 видано розпорядження про негайне відібрання дитини у відповідача у зв`язку з безпосередньою загрозою для життя та здоров`я. Відповідач вже позбавлена батьківських прав стосовно інших дітей. Відповідач має низький батьківський потенціал, не усвідомлює поняття відповідального батьківства. Не створила належних умов для проживання жодного зі своїх дітей, в т.ч. для ОСОБА_2 , не має власного житла, постійних доходів, характеризується негативно, не здійснює догляд і виховання дітей, умови проживання відповідача несли загрозу життю та здоров`ю дитини. 09.12.2021 рішенням Великобурлуцького районного суду Харківської області ОСОБА_2 відібрано у відповідача, з відповідача стягнуто аліменти на утримання дитини. 17.05.2023 позивача призначено опікуном ОСОБА_2 , тож наразі дитина проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач місцезнаходженням, життям та станом здоров`я доньки жодного разу не цікавилася. Отже відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків та її необхідно позбавити батьківських прав.
Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала, та посилаючись на вищевикладене, просила його задовольнити, не заперечувала проти винесення заочного рішення. Зазначила, що
Позивач підтримала позицію свого представника, зазначивши, що мати дитини дійсно долею дочки не цікавиться, була неодноразово притягнута до адміністративної відповідальності за неналежне виконання батьківських обов`язків. Вказувала, що нею для дитини створено всі необхідні умови для повноцінного розвитку та зростання, дитина забезпечення всім необхідним, в звязку із чим просила ухвалити рішення, перш за все, в інтересах малолітньої дитини та задовольнити її позовну заяву.
Відповідач у судові засідання, призначені на 30.11.2023 та 29.01.2024 не з`явилася, відзив на позовну заяву не надала, про відкриття провадження в справі та про проведення судових засідань повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомила.
Від третьої особи надійшов лист, в якому представник просила розгляд справи провести без їх участі та винести рішення на підставі наявних доказів та в інтересах дитини згідно чинного законодавства.
Зі згоди позивача, керуючись вимогами ч. 4 ст. 223, ст. ст. 280, 281 ЦПК України суд проводить заочний розгляд справи.
Суд, розглянувши позов, повно та всебічно дослідивши надані докази, встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини.
11.10.2021 розпорядженням Голосіївської районної в м.Києві державної адміністрації (копія а.с.30) негайно відібрано малолітню ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у матері ОСОБА_3 у зв`язку з безпосередньою загрозою для життя та здоров`я та тимчасово влаштовано дитину до медичного закладу.
Згідно копії рішення Великобурлуцького районного суду Харківської області від 09.12.2021 (а.с.39-48) ОСОБА_2 відібрано від матері та стягнуто з останньої аліменти на утримання дитини.
Згідно копії листа Служби Арбузинської селищної ради Миколаївської області №628 від 112.12.2021 (а.с.33-36) відповідач з березня 2019 проживала на території Арбузинської селищної ради з ОСОБА_5 , народила доньку ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , яку в подальшому було знайдено покинутою 08.03.2021 у занедбаному стані, проте зі свідоцтвом про народження. Крім того відповідач є матір`ю ОСОБА_7 , 2016 р.н., який також проживав з нею, однак в подальшому його забрав батько ОСОБА_8 , оскільки мати в липні 2020 покинула дітей та поїхала на заробітки у м. Одеса. Відповідач за час проживання на території ради вела нездоровий спосіб життя, часто виникали сварки зі співмешканцем, не здійснювала належний догляд за дитиною. Крім того вона позбавлена батьківських прав стосовно п`яти своїх дітей, за місцем реєстрації не проживає, характеризується негативно, факт реєстрації народження ОСОБА_6 вчинено з порушенням строків, після залишення доньки більше її станом не цікавилася. Рішенням Арбузинського районного суду Миколаївської області від 20.12.2021 (а.с.64-68) відповідача позбавлено батьківських прав стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Згідно копії довідки №235 від 08.10.2021, виданої Підсередненським старостинським округом (а.с.37) відповідач зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проте не проживає протягом декількох років. Зарекомендувала себе з негативного боку, у сім`ї часто виникали сварки.
Згідно копії інформації від Служби у справах дітей Річківської сільської ради Білопільського району Сумської області №09-16/39 від 11.10.2021 (а.с.38) відповідач рішенням Білопільського районного суду Сумської області від 30.12.2015 позбавлена батьківських прав стосовно дітей: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_7 . На підтвердження надано копію рішення суду по справі №573/2646/15-ц від 30.12.2015 (а.с.63).
Відповідач неодноразово притягалась до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.184 КУпАП, що підтверджується копіями постанов Білопільського районного суду Сумської області від 01.07.2011 (а.с.69), Суворовського районного суду м. Одеси від 14.09.2021 (а.с.70), Голосіївського районного суду м. Києва від 24.11.2021 (а.с.71).
Згідно копії розпорядження Печерської районної в м. Києві державної адміністрації №218 від 17.05.2023 (а.с.22) над малолітньою ОСОБА_2 встановлено опіку та призначено ОСОБА_1 опікуном над нею.
Згідно копії акту згоди дитини на влаштування в сім`ю опікуна (а.с.26) згоду дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо її влаштування у сім`ю ОСОБА_1 не отримано, оскільки у зв`язку з віком дитина не усвідомлює факту влаштування в сім`ю опікуна, натомість дитина залюбки грається з нею, йде на ручки (коліна) та виявляє свою прихильність і бажання бути з опікункою.
Позивач є власником житлової квартири у м. Києві, що підтверджується витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №129063108 (а.с.27). Згідно акту обстеження умов від 29.09.2023, у житлі позивача наявні всі умови для відпочинку, навчання та проведення дозвілля дитини, велика кількість одягу, книжок та іграшок, між опікуном та дитиною дуже теплі стосунки.
Згідно висновку від 08.11.2023 про доцільність позбавлення батьківських прав, складеного Печерської районною в м. Києві державної адміністрації (а.с.124-125) адміністрація як орган опіки вважає за доцільне позбавити відповідача батьківських прав стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Відповідно до статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року № 2402-III сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.
Частиною 1 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Згідно з частиною 1 статті 14 Закону України «Про охорону дитинства» діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили.
Відповідно до статті 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів.
Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.
У разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків, виходячи з інтересів дитини. Рішення органів опіки та піклування з цих питань можуть бути оскаржені до суду у порядку, встановленому законом.
Дитина має право на отримання інформації про відсутніх батьків, якщо це не завдає шкоди її психічному і фізичному здоров`ю.
Відповідно до частини 1 статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.
Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини і водночас, санкція (відповідальність) за протиправну винну поведінку матері або батька.
Згідно пунктів 15, 16, 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей.
Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.
Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків та саме ухилення від здійснення своїх батьківських обов`язків.
Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграф 57, 58).
Досліджені судом докази свідчать про те, що мати малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її розвитком та навчанням, підготовкою до самостійного життя, її здоров`ям не цікавиться, не приїздить до неї, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, матеріально не підтримує.
Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як свідоме та умисне ухилення від виховання дитини та як свідоме нехтування своїми батьківськими обов`язками, тому, в даному випадку, суд, з урахуванням всіх фактичних обставин справи, вважає доцільним та необхідним застосування такого крайнього заходу впливу до відповідача як позбавлення його батьківських прав, та вважає, що у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, де буде забезпечено належні умови для зростання та розвитку дитини.
Згідно з ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», ч. 2, 3 ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.
Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.
Керуючись ст.ст.2, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 354, 355, 430, п. 3 Розділу ХІІ Прикінцевих положень, п.п.15.5 п.15 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, суд,
Позовну заяву ОСОБА_1 в інтересах малолітньої ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Печерської районної в місті Києві державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав - задовольнити.
Позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , уродженку с. Ходяківка, Курської області, рф, громадянку України, батьківських прав стосовно неповнолітньої дитини - доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_10 .
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , РНОКПП НОМЕР_2 , судовий збір у в розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Харківського апеляційного суду через Чугуївський міський суд Харківської області. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення суду виготовлено 07.02.2024.
Суддя О.О. Золотоверха