Справа № 718/1085/24
Провадження 2/718/240/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" червня 2024 р. м.Кіцмань Чернівецька область

Кіцманський районний суд під головуванням судді Скорейка В.В., за участю секретаря судового засідання Безушко М.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду м. Кіцмань цивільну справу за позовом ТзОВ «Авансар» (місце знаходження: м.Київ вул.Січових Стрільців, 21/27, офіс 405) до ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості,

У С Т А Н О В И В:

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

02 квітня 2024 року представник ТзОВ «Авансар» звернувся до Кіцманського районного суду Чернівецької області з описаною вище позовною заявою.

На обґрунтування позову зазначив, що 19.08.2014 між ОСОБА_1 та ПАТ «Банк Михайлівський» укладено заяву (оферту) № 200090641 договір про надання та використання платіжної картки № НОМЕР_1 з бажаним кредитним лімітом 0 грн., максимальна ставка по ліміту 58.8 % річних, реальна процента ставка по кредиту 89.56 %, найменування прибуткова картка +Кредитка (не іменна).

Згідно з п.1. Заяви (оферти) відповідач пропонує (робить оферту) ПАТ «БАНК Михайлівський» (ліцензія НБУ на здійснення банківських операцій №268 від 14.06.2013 р.) на умовах, викладених в Заяві, Умовах надання та обслуговування платіжних карток Банку, зазначених в ОП Заяви та Тарифах по картах Банку, укласти з нею Договір про надання та використання платіжної карти, в рамках якого:

-відкрити на ім`я Відповідача поточний рахунок, операції за яким можуть здійснюватися з використанням електронного платіжного засобу (валюта рахунку - гривня), що буде використовуватись в рамках Договору про Картку, в тому числі для розміщення коштів та відображення операцій, здійснених з використанням Картки, з дебетно - кредитним порядком обслуговування рахунку;

-для здійснення операцій за Рахунком Карти, сума яких не перевищує залишок грошових коштів на Рахунку Картки, вставити Ліміт, в межах якого Відповідач має право здійснювати операції з використанням Картки за рахунок наданого Банком кредиту під операції з Карткою та здійснювати у відповідності до статті 1069 Цивільного кодексу України кредитування Рахунку Картки;

-складовою та невід`ємною частиною Договору про Картку будуть являтися Умови по картках та Тарифи по картках, з якими Відповідач ознайомлена, повністю згодна, їх зміст розуміє та положень яких зобов`язується неухильно дотримуватись, які розміщені Банком в місці, в якому було оформлено дану Заяву;

-строк дії Ліміту під операції з Карткою буде відповідати строку дії Договору про Картку (якщо інше не буде обумовлено в Умовах по картах).

ПАТ «БАНК Михайлівський» умови Договору про надання та використання платіжної картки виконав в повному обсязі, однак Відповідач зі свого боку не виконала його умов.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» та ПАТ «БАНК Михайлівський» було укладено Договір №7_БМ про відступлення прав вимоги від 20.07.2020 року, згідно з яким відбулося відступлення прав вимоги за Кредитним договором №200090641 від 19.08.2014 р., що укладений між ПАТ «БАНК Михайлівський» та Позичальником - ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ), разом з усіма додатками та додатковими угодами/договорами про внесення змін (далі - Кредитний договір).

В подальшому ТОВ «Діджи Фінанс», отримані права вимоги за Кредитним договором було відступлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Авансар», правонаступником якої у зв`язку із зміною назви є Товариство з обмеженою відповідальністю «Авансар» (надалі за текстом - Позивач), відповідно до Договору відступлення прав вимоги №11/05 від 17.05.2021 року.

Позивач намагався в досудовому порядку домовитись з Відповідачем про погашення боргу, телефонував до Відповідача за телефонами, наданими останнім особисто та надсилав листи щодо добровільної сплати боргу, для оперативного врегулювання договірних відносин. Однак Вимоги були проігноровані.

Враховуючи систематичне ухилення Відповідача від виконання договірних зобов`язань, відсутності бажання останнього добровільно виконати взяті на себе зобов`язання, позивач звернувся до суду з метою захисту порушених прав та охоронюваних законом інтересів.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 15.04.2024 прийнято зазначену вище позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи визначено проводити в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 09.05.2024, яке відкладалося на 27.05.2024.

Ухвалою суду від 27.05.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач в судове засідання не з`явився, у позовних вимогах просив розглянути справу без його участі.

Відповідачка в судове засідання повторно не з`явилася, про час та місце його проведення була повідомлена належним чином за допомогою судових повісток та оголошень. Будь-яких клопотань чи відзиву суду не подала.

Відповідно до ч.2ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.

У зв`язку з чим, на підставі ст.247,280,281 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів без фіксації судового процесу.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази.

Судом встановлено, що 19.08.2014 між ОСОБА_1 та ПАТ «Банк Михайлівський» укладено заяву (оферту) № 200090641 договір про надання та використання платіжної картки № НОМЕР_1 з бажаним кредитним лімітом 0 грн., максимальна ставка по ліміту 58.8 % річних, реальна процента ставка по кредиту 89.56 %, найменування прибуткова картка +Кредитка (не іменна) (а.с. 18).

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» та ПАТ «БАНК Михайлівський» укладено Договір №7_БМ про відступлення прав вимоги від 20.07.2020 року, згідно з яким відбулося відступлення прав вимоги за Кредитним договором №200090641 від 19.08.2014 р., що укладений між ПАТ «БАНК Михайлівський» та Позичальником - ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ), разом з усіма додатками та додатковими угодами/договорами про внесення змін (далі - Кредитний договір) (а.с. 11-12).

ТОВ «Діджи Фінанс» отримані права вимоги за Кредитним договором було відступлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Авансар», правонаступником якої у зв`язку із зміною назви є Товариство з обмеженою відповідальністю «Авансар» (надалі за текстом - Позивач), відповідно до Договору відступлення прав вимоги №11/05 від 17.05.2021 року (а.с. 13-15), витягу з реєстру боржників (а.с. 16) та акту прийому-передачі документів, що засвідчують права грошової вимоги та оригіналів кредитних договорів боржників (а.с. 17).

Норми права, які застосував суд та мотиви з яких виходив суд.

Відповідно до вимог статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

За правилом частини першої статті 205 Цивільного кодексу України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України).

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Водночас, позивачем не надано належних доказів на підтвердження того, що відповідач отримав кредитні кошти, і в подальшому порушив обов`язок із їх повернення, тобто не виконував, або неналежним чином виконував умови заяви (оферти) № 200090641.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи. Важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування - спеціальні правила, якими суд має керуватися при вирішення справи. Ці правила дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування і наскільки вони змогли переконати суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою (постанова Верховного Суду від 22 квітня 2021 року у справі № 904/1017/20).

Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язку вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц, провадження № 14-400цс19; пункт 9.58 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2021 року у справі № 904/2104/19, провадження № 12-57гс21).

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (статті 79 ЦПК України).

Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Статтею 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини 2 статті 83 ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Такими доказами можуть бути, зокрема, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо.

Однак станом на день ухвалення рішення суду першої інстанції матеріали справи не містять первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», які підтверджують наявність заборгованості відповідача за кредитним договором.

Надана позивачем копія заяви (оферти) № 200090641 від 19.08.2024 підтверджує лише відкриття на ім`я Відповідача поточного рахунку, операції за яким можуть здійснюватися з використанням електронного платіжного засобу, встановлення ліміту, в межах якого Відповідач має право здійснювати операції з використанням Картки за рахунок наданого Банком кредиту під операції з Карткою, та згоду сторін з приводу того, що складовою та невід`ємною частиною Договору про Картку будуть являтися Умови по картках та Тарифи по картках, а строк дії Ліміту під операції з Карткою буде відповідати строку дії Договору про Картку (якщо інше не буде обумовлено в Умовах по картах).

Про труднощі з отриманням доказів, які підтверджують саме надання відповідачу кредитних коштів, позивач суду не повідомляв, будь-яких клопотань з цього приводу не заявляв.

З урахуванням того, що на підтвердження позовних вимог позивач не надав належних та допустимих доказів, які підтверджують надання відповідачеві кредитних коштів у розмірі, які були передбачені кредитним договором, наявність заборгованості за тілом кредиту та процентами, суд доходить висновку про те, що позивач не довів наявність заборгованості у розмірі, вказаному у наданій заяві (оферті) № 200090641 від 19.08.2014.

Зважаючи на вищенаведене, суд вважає, що у задоволенні позову необхідно відмовити.

Судові витрати суд розподіляє відповідно до ст. 141 ЦПК України.

На підставі ст.ст. 6, 206, 526, 628, 628, 638, 639, 1054 ЦК України, ст.ст., ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», керуючись ст.ст.3, 4, 12, 13, 76-81, 141, 211, 223, 247, 258-259, 263-265, 268, 272, 273, 279, 280-289, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні позову ТзОВ «Авансар» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.

Судове рішення не проголошувалося відповідно до ч. 4 ст. 268 ЦПК України.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду через Кіцманський районний суд Чернівецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ТзОВ «Авансар» (місце знаходження: м.Київ вул.Січових Стрільців, 21/27, офіс 405), .

Відповідачка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована та проживає в АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_3 від 14.01.1997, РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя Василь Скорейко