Справа № 458/687/24
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

30.07.2024 м. Турка

Суддя Турківського районного суду Львівської області Кшик О.І., перевіривши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Львівської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу,

встановив:

26.07.2024 через систему «Електронний суд» до Турківського районного суду Львівської області надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Львівської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» про видачу судового наказу, у якій заявник просить суд стягнути з ОСОБА_1 1750,81 грн боргу за надані послуги з розподілу природного газу.

Перевіривши матеріали заяви, суд дійшов такого висновку.

Частиною 2 ст. 163 ЦПК України визначено, що у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Згідно п. 4 ч. 3 ст. 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 165 ЦПК України, суддя з метою визначення підсудності може користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру.

З отриманої відповіді № 708946 від 26.07.2024 з Єдиного державного демографічного реєстру сформованої засобами підсистеми ЄСІТС "Електронний суд", боржника ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , за вказаними параметрами не знайдено.

Водночас, відомостей про те, що ОСОБА_1 у період виникнення заборгованості був споживачем наданих заявником послуг за адресою: АДРЕСА_1 , та/або є власником вказаного житла, до заяви не долучено.

Згідно з ч. 9 ст. 165 ЦПК України, у разі якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Окрім цього, згідно з ч. 6 ст. 43 ЦПК України процесуальні документи в електронній формі мають подаватися учасниками справи до суду з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Пунктом 29 Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого Рішенням Вищої ради правосуддя від 17.08.2021 року № 1845/0/15-21 передбачено, що у разі подання до суду документів в електронній формі учасник зобов`язаний у випадках, визначених процесуальним законодавством, надати доказ надсилання іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.

Відповідно до ч. 7 ст. 43 ЦПК України у разі подання до суду документів в електронній формі учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.

З матеріалів справи видно, що заявник звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу в електронній формі з використанням системи "Електронний суд".

У заяві про видачу судового наказу зазначено, що в боржника відсутній електронний кабінет, однак заявником в порушення вказаних вище вимог до заяви не додано доказів надсилання боржникові копій поданих ним документів.

Також, згідно з ч. 1 ст. 163 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником або його представником.

При цьому, відповідно до вимог п. 2 ч. 3 ст. 163 ЦПК України, якщо заява підписана представником заявника, то до заяви про видачу судового наказу додається документ, що підтверджує повноваження представника.

Заява про видачу судового наказу підписана ОСОБА_2 як представником Львівської філії ТзОВ "Газорозподільні мережі України" на підставі довіреності, виданої приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Львівської області Яремко Р.Є.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Згідно з п.1 ч.1 ст.62 ЦПК України повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені довіреністю фізичної або юридичної особи.

Згідно з ч. 3 ст. 62 ЦПК України довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (кваліфікованим електронним підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами.

Відповідно до ст. 246 ЦК України довіреність від імені юридичної особи видається її органом або іншою особою, уповноваженою на це її установчими документами..

Якщо представництво юридичної особи здійснюється через її працівника, то його повноваження мають підтверджуватися не тільки діючою довіреністю з описом конкретних видів представництва, а й заразом документами, які б підтверджували перебування особи підписанта в трудових чи інших цивільних відносинах з юридичною особою: статутом; положенням; трудовим договором (контрактом).

В порушення зазначених вимог закону до заяви про видачу судового наказу не додано документів, на підставі яких можна було б визначити зміст повноважень в. о. директора Львівської філії на видачу довіреності Басик А.М. в порядку передоручення: установчі документи ТОВ «Газорозподільні мережі України», довіреності від 27.12.2023, виданої ТОВ «Газорозподільні мережі України», наказу ТОВ «Газорозподільні мережі України» від 25.12.2023, Положення про Львівську філію ТОВ «Газорозподільні мережі України».

Окрім цього, в долученій до заяви довіреності, не визначено право підписувати заяви про видачу судового наказу від імені довірителя.

Таким чином суд не встановив наявності в ОСОБА_2 повноважень представляти ТОВ «Газорозподільні мережі України».

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Згідно з ч. 9 ст. 165 ЦПК України, у разі якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Враховуючи те, що отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника ОСОБА_1 , те що заявником не дотримано вимог п. 2 ч. 3 ст. 163 ЦПК України та до заяви про видачу судового наказу, яка підписана представником заявника, не долучено документу, що підтверджує повноваження представника, тому у видачі судового наказу необхідно відмовити.

Згідно з ч. 2 ст. 164 ЦПК України, у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається.

У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Керуючись ст. 163-165 Цивільного процесуального кодексу України,

постановив:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Львівської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Ухвала складена та підписана 30.07.2024.

Суддя О.І. Кшик