Справа № 737/736/24
Проваждення № 2-о/737/27/24
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

04 вересня 2024 року смт Куликівка

Куликівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого суддіКоренькова А.А.
секретаря судового засіданняЧередниченка С.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження заяву ОСОБА_1
заінтересовані особиКуликівська селищна рада
провстановлення факту спільного проживання однією сім`єю
за участі заявникаОСОБА_1

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю не менше п`яти років до часу відкриття спадщини з ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Обґрунтовує тим, що з 27 листопада 2010 року перебували в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 . Рішенням Куликівського районного суду Чернігівської області від 14 листопада 2018 року шлюб між заявником та ОСОБА_2 розірвано, однак впродовж усього часу вони проживали разом в одному будинку та підтримували сімейні стосунки. Після смерті ОСОБА_2 заявник здійснила його поховання. До складу спадщини, яка залишилась після померлого ОСОБА_2 входять земельні ділянки, які належали йому на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧН №191950 від 05.06.2003 та серії ЧН №168439 від 05.06.2003. Маючи намір спадкувати земельні ділянки після померлого ОСОБА_2 вона звернулась до нотаріуса, який повідомив їй на необхідність встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менше п`яти років до дня відкриття спадщини. Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, оскільки впливає на можливість реалізації нею прав спадкоємця за законом на спадкове майно після померлого ОСОБА_2 .

В судовому засіданні ОСОБА_1 просила заяву задовольнити з підстав викладених в ній.

Заінтересована особа Куликівська селищна рада свого представника для участі в судовому засіданні не направила. В письмових поясненнях, наданих суду, просила розглядати справу за відсутності її представника, проти задоволення заяви не заперечує.

Заслухавши пояснення заявника та свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява є обґрунтованою і підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення факту, що має юридичне значення.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували в шлюбі, зареєстрованому 27 листопада 2010 року виконкомом Авдіївської сільської ради Куликівського району Чернігівської області, актовий запис № 2 (а.с. 9).

14 листопада 2018 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано (а.с. 10).

За твердженням заявника, після розірвання шлюбу вона з ОСОБА_2 продовжили проживати однією сім`єю, характер їх відносин був притаманним подружжю.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер (а.с. 6).

На день смерті ОСОБА_2 проживав та був зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , разом з ОСОБА_1 (а.с. 12)

Після смерті ОСОБА_2 спадкова справа не заводилась (а.с.30).

Коли позивач звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, останній повідомив заявника про необхідність підтвердження факту спільного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини не менше п`яти років.

В судовому засіданні свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вказали, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 2010 року і до дня смерті ОСОБА_2 були одружені, жили однією сім`єю, вели спільне господарство, турбувались один про одного. Про те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 були розлучені свідкам не відомо.

У суду немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, про які повідомили свідки. Дані про їх заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні та показання підтверджуються і доповнюються іншими зібраними по справі доказами.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Згідно ч. 4 ст. 3 СК України, сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральний засадам суспільства.

Згідно роз`яснень Верховного Суду України у листі «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01.01.2012 року доказами, які свідчать про факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу можуть бути: свідоцтва про народження дітей, довідки з місця проживання, свідчення свідків, листи ділового та особистого характеру тощо). Також це можуть бути: свідоцтво про смерть одного із «подружжя», свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько, виписки з господарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що «подружжя» вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства.

Відповідно до постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у справі 552/196/20 від 27.05.2021 при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом.

Згідно з постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі №523/9720/17 від 01.09.2021 до спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. Тлумачення вказаних норм права дає підстави для висновку, що для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів, а саме: 1) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; 2) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю. Обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім факту спільного проживання, є наявність спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Конституційним Судом України у рішенні від 03.06.1999 за № 5-рп/99 (справа про офіційне тлумачення терміну «член сім`ї») визначено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

Так, при встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у понятті домогосподарства.

Домогосподарство є сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти.

Взаємність прав та обов`язків передбачає наявність як у жінки, так і у чоловіка особистих немайнових і майнових прав та обов`язків, які можуть випливати, зокрема, із нормативно - правових актів, договорів, укладених між ними, звичаїв. Для встановлення цього факту важливе значення має з`ясування місця і часу такого проживання.

Підтвердженням цього може бути їх реєстрація за таким місцем проживання, пояснення свідків, представників житлово-експлуатаційної організації. Щодо часу проживання слід зазначити, що за своєю природою проживання однією сім`єю спрямоване на довготривалі відносини.

Враховуючи досліджені судом докази та показання свідків, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з часу укладення шлюбу 27.11.2010 проживали однією сім`єю, після розірвання шлюбу 14.11.2018 та до дня смерті ОСОБА_2 09 квітня 2020 року не припинили спільного проживання, продовжували жити як подружжя, мали відносини, притаманні членам сім`ї, отже факт спільного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, є таким, що знайшов своє підтвердження.

Встановлення даного факту необхідно заявнику для реалізації її спадкових прав.

Керуючись статтями ст. ст. 4, 12 - 13, 19, 81, 247, 258, 259, 265, 268, 273, 315, 319, 354, 355 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

1. Заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

2. Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 проживала однією сім`єю з ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , не менше п`яти років до часу відкриття спадщини за адресою АДРЕСА_1 .

3. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

4. Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

5. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

6. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

7. Повний текст рішення складений 04 вересня 2024 року.

Суддя Андрій КОРЕНЬКОВ