ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
________________________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2024 року Фастівський міськрайонний суд Київської області у складі головуючої судді Ковалевської Л.М.,

за участі секретаря Кавунець А.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника заінтересованої особи ОСОБА_1 - адвоката Будової Н.М. про залишення заяви без розгляду у цивільній справі за заявою ОСОБА_2 , заінтересовані особи: Перша Фастівська державна нотаріальна контора, Ковалівська сільська рада, Фастівська міська рада, ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Фастівського міськрайонного суду перебуває справа за заявою ОСОБА_2 , заінтересовані особи: Перша Фастівська державна нотаріальна контора, Ковалівська сільська рада, Фастівська міська рада, ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу.

24.05.2024 представником залученої заінтересованої особи ОСОБА_1 -адвокатом Будовою Н.М. подано клопотання про залишення заяви ОСОБА_2 , заінтересовані особи: Перша Фастівська державна нотаріальна контора, Ковалівська сільська рада, Фастівська міська рада, ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу без розгляду.

Заявник мотивує заяву тим, що ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем померлого спадкодавця ОСОБА_3 , факт спільного проживання з яким має намір встановити ОСОБА_4 . Спадкодавець ОСОБА_3 є двоюрідним дідом ОСОБА_1 .

Адвокат Будова Н.М. в обґрунтування заяви також зазначає, що він є спадкоємцем за заповітом ОСОБА_3 , оформив спадщину за заповітом і має намір прийняти спадщину за законом, оскільки подав відповідну заяву нотаріусу, а ОСОБА_4 своєю заявою фактично оспорює право ОСОБА_1 на спадщину, а саме її розмір (спадщини), яку він має право отримати після смерті двоюрідного діда. ОСОБА_4 не проживала разом із ОСОБА_3 , а долучені нею докази не доводять факту спільного проживання зі спадкодавцем ОСОБА_3 .

Враховуючи вищевикладене, представник заінтересованої особи - ОСОБА_1 адвокат Будова Н.М. вбачає наявність спору про право, а тому просить суд залишити без розгляду заяву ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу.

ОСОБА_4 подала до суду заперечення на заяву адвоката Будової Н.М. про залишення заяви без розгляду, в яких зазначила, що метою звернення до суду саме із заявою, а не позовом, є лише встановлення факту спільного проживання, і вона не оспорює нічиє право і не просить визнати право власності на будь-яке майно, вимогою поданої заяви є виключно встановлення юридичного факту, що з огляду на норми ст. 293 ЦПК України повинно бути розглянуто в порядку окремого провадження. Посилання представника ОСОБА_1 про те, що заявник повинна довести що з 2011 року спільно проживала з ОСОБА_3 не ґрунтується на вимогах закону, оскільки відповідно до ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини. Також, зазначає, що ОСОБА_1 є спадкоємцем лише за заповітом і лише на визначене у заповіті майно - квартиру, а не на все майно, що залишилось після смерті спадкодавця, а ОСОБА_2 , якщо виявить бажання, є спадкоємицею за законом.

Вислухавши позицію заявника та представника заінтересованої особи, вивчивши зміст поданої заяви з доданими до неї документами, суд приходить до таких висновків.

У поданій заяві заявник просить встановити факт спільного проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу.

Згідно із частиною першою статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

За змістом частини четвертої статті 294 ЦПК України справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника та заінтересованих осіб.

Права заінтересованих осіб знаходяться у юридичному зв`язку із суб`єктивними правами заявників і зумовлюються встановленням юридичного факту. Інтереси заінтересованих осіб можуть суперечити інтересам заявника. Отже, притягнення (вступ) цих заінтересованих осіб має важливе практичне значення, оскільки вони мають можливість у процесі розгляду справи про встановлення юридичного факту заявити про порушення чи оспорювання їхніх суб`єктивних прав.

Заінтересовані особи беруть участь у справах окремого провадження з метою захисту своїх інтересів або інтересів держави. Але на відміну від заявника ці особи самі не звертаються до суду із заявою, а вступають у вже розпочатий процес з власної ініціативи або притягуються до участі у справі судом.

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду від 25.04.2024 за клопотанням адвоката Будової Н.М. до участі у цивільній справі в порядку окремого провадження було залучено ОСОБА_1 , оскільки судове рішення може вплинути на його права і обов`язки.

Нормами процесуального законодавства не передбачено права суду за власною ініціативою залучати до участі у справі заінтересованих осіб.

Відповідно до пункту 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у справах про спадкування нотаріуси не є заінтересованими особами і не повинні залучатися до участі у справі.

Отже, в даному випадку, зазначена заявником ОСОБА_4 - Перша Фастівська державна нотаріальна контора не є заінтересованою особою у даній справі.

Згідно із пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами (зацікавленими особами) є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Місцем відкриття спадщини у даному випадку є село Червоне, Білоцерківського району, тому Фастівська міська рада, теж, не є заінтересованою особою у даній справі.

Згідно роз`яснень, які містяться в пункті 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, у кожній справі після її порушення суддя зобов`язаний провести підготовчі дії, зокрема, з`ясувати, які фізичні особи і організації можуть бути заінтересовані у вирішенні даної справи і підлягають виклику в судове засідання, у необхідних випадках запропонувати заявникові та заінтересованим особам подати додаткові докази на підтвердження заявлених вимог чи заперечень проти них.

Заінтересованими особами є особи, які беруть участь у справі та які мають юридичну заінтересованість. Це коло визначається взаємовідносинами із заявником у зв`язку з обставинами, які підлягають встановленню і які можуть вплинути на їх права і обов`язки.

Окреме провадження - це одностороннє провадження, в якому відсутній спір про право.

Характерною ознакою категорії справ окремого провадження є відсутність у них спору про право і метою яких є встановлення юридичного факту або стану. При цьому, в порядку окремого провадження може вирішуватися спір про факт, але не спір про право цивільне.

Суд звертає увагу, що представник ОСОБА_1 в обґрунтування клопотання про залишення заяви ОСОБА_4 про встановлення факту, без розгляду у зв`язку з наявністю спору про право, не визнає факту проживання спадкодавця ОСОБА_3 із ОСОБА_2 з 2011 року та заперечує наявність такого факту, а отже, у даному випадку, наявний спір про факт, а не спір про право цивільне.

Згідно із частинами першою, другою статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 1 постанови від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

У пункті 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01 січня 2004 року тощо.

Разом з тим, пунктами 20, 21, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України

від 30 травня 2008 року № 7«Про судову практику у справах про спадкування» вказано, що справи про спадкування за законом мають вирішуватись на основі правил глави 86 ЦК України. При вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо.

Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення в них права на спадкування за законом у першу чергу на підставі статті 1261 ЦК України.

Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини,спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщинуособа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Аналогічна правова позиція висловлена у Постанові Верховного Суду у справі від 07 листопада 2018 року № 336/709/18-ц, зокрема зазначено, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Отже, передумовою для звернення особи до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини є наявність відмови нотаріуса в оформленні спадщини, оскільки постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами.

Як вбачається з постанови державного нотаріуса Першої Фастівської державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 899/02-32 від 15.11.2023 заява про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 неможлива, тому як ОСОБА_2 не є спадкоємицею ні за законом ні за заповітом, що фактично свідчить про відсутність підтвердження особою відповідними документами факту проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини (а.с.11).

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що оскільки матеріали справи свідчать про наявність відмови нотаріуса в оформленні спадщини ОСОБА_2 , а не відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, то відсутні підстави вважати, що в даному випадку має місце спір про право.

На підставі викладеного, клопотання представника заінтересованої особи про залишення заяви ОСОБА_2 без розгляду не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.293,294,315 ЦПК України, Постановою Верховного Суду у справі від 07 листопада 2018 року № 336/709/18-ц, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання представника заінтересованої особи ОСОБА_1 - адвоката Будової Н.М. про залишення заяви без розгляду - відмовити.

Ухвала в порядку статті 353 ЦПК України оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали суду виготовлений 29.07.2024.

Суддя Л.М.Ковалевська