ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2216/24 Справа № 190/2276/23 Суддя у 1-й інстанції - Кудрявцева Ю. В. Суддя у 2-й інстанції - Деркач Н. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Деркач Н.М.

суддів - Пищиди М.М., Ткаченко І.Ю.,

при секретарі - Усик А.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" на рішення П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 20 листопада 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_2 , до Акціонерного товариства "Українська залізниця" про відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2023 року ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_2 , звернулась до суду з позовом до Акціонерного товариства "Українська залізниця" про відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року у м. П`ятихатки локомотив ВЛ-8-1014 під керуванням машиніста ОСОБА_3 скоїв наїзд на ОСОБА_4 , який від отриманих травм загинув на місці пригоди. Локомотив ВЛ81014 перебуває на балансі структурного підрозділу "Дніпровське локомотивне депо" регіональної філії "Придніпровська залізниця" АТ "Укрзалізниця", а машиніст ОСОБА_3 перебуває в трудових відносинах з АТ "Укрзалізниця". ОСОБА_2 є сином загиблого ОСОБА_4 , отже втратив рідного батька. Внаслідок смерті батька позивач назавжди позбавлений можливості отримувати від нього підтримку та допомогу як моральну так і матеріальну і жодні зусилля з його сторони не зможуть виправити ситуацію, що склалася. ОСОБА_5 відчуває біль, страждання та гостре відчуття несправедливості, оскільки батько загинув неприродною смертю внаслідок трагічної випадковості і жодних передумов до його втрати не було. Щодо часу та зусиль, необхідних для відновлення попереднього стану - попередній стан ніколи не може бути відновлений, оскільки смерть є невідворотною і непоправною втратою. Смерть батька спричиняє страждання для ОСОБА_5 , як і для будь-якої людини, не може не спричиняти зміну в психоемоційному стані дитини. З урахуванням наведеного вище, невідновності заподіяної шкоди, її тривалості та глибини страждань, позивач оцінює розмір грошового відшкодування завданої моральної шкоди у грошовому еквіваленті - 250 000 грн. Такий розмір є розумним і справедливим і зможе хоча б частково допомогти в організації свого життя після тяжкої втрати.

Рішенням П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 20 листопада 2023 року позовні вимоги ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітнього сина ОСОБА_2 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Таргоній Вадим Миколайович до Акціонерного товариства "Українська залізниця" про відшкодування моральної шкоди, - задоволено частково.

Стягнуто з Акціонерного товариства "Українська залізниця" на користь ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_2 100 000 (сто тисяч) гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Стягнуто з Акціонерного товариства «Українська залізниця» в дохід держави судовий збір в сумі 1 000 (одна тисяча) гривень.

Не погодившись з таким рішенням суду АТ "Українська залізниця" звернулось до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не повно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам, не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду, а тому рішення суду не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконним та необґрунтованим.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 є батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 15).

З акта службового розслідування аварії від 19.04.2021 вбачається, що 09.04.2021 року під час слідкування з поїздом №4705 (ВЛ8-1014) вагою 184 т.8 осей одиночним складом на ст.П`ятихатки-Стикова (відправлення з північного парку ст.П`ятихатки) при наближенні до поста безпеки охороняючого переїзду по 72 км. зі швидкістю 50 км/год., розпочав виконання випробування гальм на ефективність. В цей час раптово із-за опори контактної мережі на близькій відстані від локомотива вийшов сторонній чоловік та став спиною до поїзда на міжрейковий простір непарної колії на 72 км ПК6 перегону П`ятихатки-П`ятихатки-Стикова. Для попередження наїзду на сторонню особу машиніст електровоза ОСОБА_3 негайно застосував екстрене гальмування із подачею писку під колісні пари та сигналу великої гучності, але через малу відстань наїзду уникнути не вдалося. Поїзд №4705 зупинився о 04:52 на 72 ПКЗ. По команді машиніста електровоза, помічник електровоза ОСОБА_6 направився для огляду місця події, де виявив стороннього чоловіка без ознак життя. Дії працівника залізниці визнано вірними та оперативними. Смертельне травмування сторонньої особи, ОСОБА_4 1986 р.н. ІНФОРМАЦІЯ_3 року сталося через особисту необережність потерпілого, внаслідок порушення ним «Правил безпеки громадян на залізничному транспорті України, що затвердженні наказом Міністерства транспорту україни від 19.02.1998 №54 (зі змінами №1059 від 22.11.2007) (а.с. 46-48).

Згідно постанови заступника начальника СВ ВП №7 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області від 30.04.2021 кримінальне провадження № 0000065 від ІНФОРМАЦІЯ_3 року за ч. 3 ст. 276 КК України закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 276 КК України (а.с 11-12).

Згідно довідки АТ «Українська залізниця» АТ «УКРЗАЛІЗНИЦЯ» локоматив ВЛ8 №1014 перебуває на балансі структурного підрозділу «Дніпровське локомотивне депо» регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «Укрзалізниця». ОСОБА_3 працює у структурному підрозділі «Дніпровське локомотивне депо» регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «Укрзалізниця» на посаді машиніст електровоза з 20.09.2013 р. по теперішній час (а.с.13)

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач, як представник неповнолітньої дитини загиблого, має право на відшкодування моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки. Суд погодився з тим, що дитині позивача завдано моральну шкоду, яка викликана передчасною смертю його батька, що є безумовним свідченням глибини та тривалості моральних страждань, враховуючи його вік, та оскільки відновити становище, яке існувало до смерті батька у житті дитини неможливо.

Крім того, визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, завданої позивачу, яка діє в інтересах неповнолітньої дитини загиблого, суд врахував глибину та тривалість моральних страждань дитини, яких вона зазнала внаслідок смерті батька у результаті дії джерела підвищеної небезпеки, грубу необережність потерпілого, що сприяла виникненню шкоди, дійшов висновку про стягнення з АТ «Українська залізниця» 100 000 грн на відшкодування завданої моральної шкоди позивачу, яка діє в інтересах малолітньої дитини.

Проте, колегія суддів не може погодитися з визначеним судом до стягнення розміром моральної шкоди, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1-3 ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру право порушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.1167 ЦК України, моральна шкода відшкодовується незалежно від вини юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Відповідно до ч.2 ст.1168 ЦК України, моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.

Згідно ч.1 ст.1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Відповідно до вимог ч.ч.2,5 ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.1193 ЦК України, шкода, завдана потерпілому внаслідок його умислу, не відшкодовується. Якщо груба необережність потерпілого сприяла виникненню або збільшенню шкоди, то залежно від ступеня вини потерпілого (а в разі вини особи, яка завдала шкоди, - також залежно від ступеня її вини) розмір відшкодування зменшується, якщо інше не встановлено законом.

Так, з копії акту службового розслідування, складеного 19.04.2021 року та затвердженого начальником П`ятихатської дистанції колії Матченко М.В. слідує, що об`єкти залізничного транспорту на момент аварії знаходились в справному стані; дії локомотивної бригади визнано вірними та оперативними; травмування сторонньої особи ОСОБА_4 сталося через особисту необережність потерпілого.

Отже, враховуючи характер дій потерпілого ОСОБА_4 , а саме грубу необережність з його боку, яка сприяла виникненню шкоди, у відповідності до ч.2 ст.1193 ЦК України, колегія суддів приходить до висновку, що рішення П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 20 листопада 2023 року слід змінити в частині присудженого до стягнення з Акціонерного товариства "Українська залізниця" на користь ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_2 , розміру відшкодування моральної шкоди, зменшивши його зі 100 000,00 грн до 50 000,00 грн.

При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди судом апеляційної інстанції враховуються вимоги розумності, виваженості та справедливості, а також ступінь вини потерпілого.

В решті, суд першої інстанції при постановлені рішення встановив обставини справи, дав їм належну оцінку і відповідно до норм процесуального та матеріального закону обґрунтовано дійшов висновку, що ОСОБА_2 заподіяна моральна шкода у зв`язку із втратою батька, отже доводи апеляційної скарги про відсутність підстав для стягнення з відповідача моральної шкоди є необґрунтованими.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду зміні відповідно до положень статті 376 ЦПК України.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення на підставі положень статті 376 ЦПК України підлягає зміні в частині присудженого до стягнення з Акціонерного товариства "Українська залізниця" на користь ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_2 , розміру відшкодування моральної шкоди, зменшивши його зі 100 000,00 грн до 50 000,00 грн, а також, у відповідності до ст. 141 ЦПК України, в частині розміру судового збору присудженого до стягнення з Акціонерного товариства "Українська залізниця" на користь держави зменшивши його з 1000,00 грн до 500,00 грн. В іншій частині рішення суду підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" - задовольнити частково.

Рішення П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 20 листопада 2023 року - змінити в частині присудженого до стягнення з Акціонерного товариства "Українська залізниця" на користь ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_2 , розміру відшкодування моральної шкоди, зменшивши його зі 100 000,00 грн до 50 000,00 грн, а також в частині розміру судового збору присудженого до стягнення з Акціонерного товариства "Українська залізниця" на користь держави зменшивши його з 1000,00 грн до 500,00 грн.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Судді: Н.М. Деркач

М.М. Пищида

І.Ю. Ткаченко