ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/163/24Головуючий по 1 інстанції
Справа №2-2679/12 Категорія: на ухвалу Стеценко О.С.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2024 рокум. Черкаси

Черкаський апеляційний суд у складі колегії суддів:

Гончар Н.І., Новікова О.М., Сіренка Ю.В.

секретар Любченко Т.М.

учасники справи:

скаржник - ОСОБА_1 ;

представник скаржника - адвокат Гармаш Неля Миколаївна;

стягувач - ОСОБА_2 ;

представник стягувача - адвокат Манзар Тетяна Володимирівна;

заінтересована особа - Перший відділ державної виконавчої служби у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ);

особа, яка подала апеляційну скаргу - представник ОСОБА_2 - адвокат Манзар Тетяна Володимирівна;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката Манзар Тетяни Володимирівни на ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 17 листопада 2023 року у цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 на рішення та бездіяльність начальника Першого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бондаренко Альони Миколаївни та на дії державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бабенко Анни Олександрівни,

в с т а н о в и в:

02.11.2023 року представник ОСОБА_2 - адвокат Манзар Т.В. звернулася до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення, яким просила стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на правничу допомогу у сумі 5000,00 грн.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 17 листопада 2023 року заяву представника стягувача ОСОБА_2 адвоката Манзар Т.М. про ухвалення додаткового рішення повернуто заявнику без розгляду.

Роз`яснено, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала суду обґрунтована тим, що стягувачем не надано суду доказів направлення іншим учасникам справи або через електронний кабінет, або у паперовій формі з описом вкладення саме заяви від 02.11.2023 року про ухвалення додаткового рішення.

Не погоджуючись з ухвалою суду представник ОСОБА_2 - адвокат Манзар Т.В. подала апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 17 листопада 2023 року та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ухвала суду винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вказує, що в даному випадку, суд першої інстанції порушив норми процесуального права, а саме застосував норми процесуального права, які не застосовуються до даних правовідносин.

Зазначає, що ОСОБА_2 в порядку ч. 9 ст. 83 ЦПК України надіслала рекомендованим листом ОСОБА_1 докази понесених судових витрат, а саме: копію договору про надання правничої допомоги № 34 від 06.06.2023 року, копію додаткового договору від 13.10.2023 року, про що мається в матеріалах справи фіскальний чек за ПАТ «Укрпошта» від 26.10.2023 року. Таким чином, на думку скаржника, остання дотрималася вимог ЦПК України, а саме надіслала докази понесених витрат за правничу допомогу протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення.

Скаржник вважає, що судом першої інстанції помилково було застосовано до подання заяви в даному випадку норми ч. 2 ст. 183 ЦПК України, а не ст. 182 ЦПК України, адже норми ч. 2 ст. 183 ЦПК України чітко застосовуються до подання заяв, які подаються на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконання судових рішень.

В апеляційній скарзі вказує, що суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про те, що ненадання заявником копії заяви про ухвалення додаткового рішення іншій стороні позбавляє останню можливості заперечити проти розміру витрат про відшкодування яких ставиться питання, оскільки боржник ОСОБА_1 вчасно отримав докази понесених витрат за правничу допомогу, знав про них в результаті розгляду заяви, та міг скористатися поданням відповідних заяв, клопотань або заперечень з приводу розміру понесених витрат на правничу допомогу.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, перевіривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи, колегія суддів вважає наступне.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Оскаржуване судове рішення відповідає вказаним вимогам.

При розгляді справи судом встановлено, що 02.11.2023 року представник ОСОБА_2 - адвокат Манзар Т.В. звернулася до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення, яким просила суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на правничу допомогу у сумі 5000,00 грн.

Заява мотивована тим, що під час розгляду справи № 2-2679/12 ОСОБА_2 були понесені витрати на правничу допомогу у розмірі 5000 грн. які підлягають розподілу між сторонами. Адвокат Манзар Т.В. у заяві вказує, що нею в судовому засіданні було заявлено клопотання про вирішення питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України.

Згідно зі ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно з статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Пунктом 6 ч. 1 ст. 183 ЦПК України встановлено, що будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви (клопотання, заперечення).

Як зазначено вище, заява про ухвалення додаткового рішення подана адвокатом Манзар Т.В. на офіційну електронну адресу Соснівського районного суду м. Черкаси.

Відповідно до абз. 1-2 ч. 7 ст. 43 ЦПК України у разі подання до суду в електронній формі заяви по суті справи, зустрічного позову, заяви про збільшення або зменшення позовних вимог, заяви про зміну предмета або підстав позову, заяви про залучення третьої особи, апеляційної скарги, касаційної скарги та документів, що до них додаються, учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання таких матеріалів іншим учасникам справи.

Такі документи в електронній формі направляються з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи, а у разі відсутності в іншого учасника справи електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність в іншого учасника справи електронного кабінету - у паперовій формі листом з описом вкладення.

Згідно із ч. 2 ст. 183 ЦПК України до заяви, скарги, клопотання чи заперечення, які подаються на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження).

Як вбачається з матеріалів справи за результатами розгляду скарги ОСОБА_1 на рішення та бездіяльність начальника Першого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) Бондаренко А.М. та на дії державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бабенко А.О., постановлено ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 26.10.2023 року.

Отже, судове рішення по суті скарги постановлено 26.10.2023 року, натомість на підтвердження направлення заяви про ухвалення додаткового рішення представник стягувача надала фіскальний чек від 14.10.2023 року, на що суд першої інстанції вірно вказав, що дана обставина дає підстави стверджувати, що стягувачем на адресу державного виконавця 14.10.2023 року направлялось інше відправлення, а не заява про ухвалення додаткового рішення, що є порушенням ст. ст. 43, 183 ЦПК України.

З матеріалів справи вбачається, що 27.10.2023 року представник стягувача ОСОБА_3 зверталась до суду з відповідною заявою від 27.10.2023 року, до якої додавала перелічені вище фіскальні чеки.

Соснівським районним судом м. Черкаси ухвалою від 31.10.2023 року у справі № 2-2679/12 провадження № 2-др/712/61/23 повернуто заяву представника стягувача про ухвалення додаткового рішення заявнику без розгляду.

При розгляді заяви про ухвалення додаткового рішення, суд першої інстанції вірно встановив, що заява стягувача про ухвалення додаткового рішення від 02.11.2023 року не є ідентичною заяві від 27.10.2023 року, оскільки заявник у заяві від 02.11.2023 року просить поновити пропущений строк для подачі заяви про ухвалення додаткового рішення.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов до вірно висновку, що заявником не надано суду доказів направлення іншим учасникам справи або через електронний кабінет, або у паперовій формі з описом вкладення саме заяви від 02.11.2023 року про ухвалення додаткового рішення.

Отже, в порушення вказаних вимог представником ОСОБА_2 - адвокатом Манзар Т.В. не надано доказів надсилання копії заяви від 02.11.2023 року про ухвалення додаткового рішення та доданих до неї документів до електронного кабінету інших учасників справи, а у разі відсутності в іншого учасника справи електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність в іншого учасника справи електронного кабінету - у паперовій формі листом з описом вкладення.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 ЦПК України суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

Вказана норма є імперативною та не передбачає надання заявнику строку для усунення недоліків.

Відповідно до ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

При цьому, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (ч.8 ст.141 ЦПК України).

Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси ухвалене 26.10.2023 року.

Доводи скаржника стосовно того, що суд першої інстанції не мав застосовувати норму ст. 183 ЦПК при розгляді заяви про ухвалення додаткового рішення не підлягають до задоволення, оскільки, докази понесення витрат на правничу допомогу є додатками до заяви про ухвалення додаткового рішення у справі, а тому під час вирішення питання про прийняття до розгляду такої заяви суд має керуватися правилами статті 183 ЦП України, зокрема і застосовувати наслідки недотримання таких правил як неподання доказів направлення копії заяви разом із додатками іншим учасникам справи - повернення заяви без розгляду, що відповідає правилу частини четвертої статті 183 ЦПК України.

Аналогічний правовий висновок викладений у Постанові ВС КЦС від 12 квітня 2023 року у справі № 626/133/21.

Тож у такій правовій процесуальній ситуації суд має оцінювати заяву про ухвалення додаткового рішення на її відповідність вимогам статті 183 ЦПК України та у разі недотримання таких процесуальних вимог застосувати відповідні процесуальні наслідки, передбачені у частині четвертій статті 183 ЦПК України, що відповідає наведеним правовим висновкам Верховного Суду у постанові від 21 вересня 2022 року у справі № 725/1301/21 (провадження № 61-20691св21) та сталій судовій практиці Верховного Суду під час вирішення питання про прийняття до розгляду заяв про ухвалення додаткового рішення, поданих до суду.

В цілому, докази та обставини, на які посилається скаржник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом попередньої інстанції було дотримані норми матеріального та процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів не вбачає підстав для зміни чи скасування законного та обґрунтованого рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно зі статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_2 - адвоката Манзар Т.В. слід залишити без задоволення, а ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 17 листопада 2023 року - без змін.

Керуючись статтями 374, 375, 381, 382, 384, ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката Манзар Тетяни Володимирівни залишити без задоволення.

Ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 17 листопада 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції з підстав та на умовах, викладених у статті 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складений 23.02.2024 року.

Судді