РІШЕННЯ

Іменем України

02.07.2024 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Ванівського Ю.М.

з участю секретаря судового засідання Лозинського Т.-Р.А.

заявника ОСОБА_1

представник заявника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , поданої в його інтересах адвокатом Колодій Любомирою Богданівною, заінтересована особа ОСОБА_3 , про видачу обмежувального припису, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся до суду із заявою про видачу обмежувального припису.

В обґрунтування заяви зазначає, що ОСОБА_3 є його невісткою та проживає з ним за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_3 , постійно йому погрожує, висловлюється нецензурною лайкою і неадекватно поводиться, внаслідок чого він декілька разів викликав поліції. Постійні протиправні дії з боку ОСОБА_3 стали підставою його звернень в поліцію. Просить заяву задовільнити видати обмежувальний припис.

Представник заявника та заявник в судовому засіданні заяву про продовження обмежувального припису підтримали, просили таку задоволити.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, хоча належно повідомлялися про дату та час судового засідання.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до положень глави 13 Розділу IV ЦПК України справи про видачу і продовження обмежувального припису розглядаються судами в порядку окремого провадження.

Згідно з п.1 ч.1 ст.350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

За змістом п.п. 3, 6, 7, 8 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Особа, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі. Обмежувальний припис стосовно кривдника це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Частиною 2 ст.3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких - подружжя, батьки (мати, батько) і дитина (діти).

За змістом ч.2 ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Згідно вимог ч.3 ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи).

При розгляді справи встановлено, що згідно свідоство про право на спадщину за законом від 08.02.2017 р. спадкоємцем 1/3 частини квартир АДРЕСА_2 , яка належала ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 є її чоловік ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно витягу державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 07.10.2021 р. квартира за адресою: АДРЕСА_1 , розмір частки 1/3, влсник ОСОБА_5 .

Згідно постанови Франківського районного суду м. Львова від 27.06.2024 р. об`єднано справи №465/4491/24, 465/4493/24, №465/4494/24 та №465/4495 в одне провадження, присвоїно єдиний унікальний номер справи № 465/4491/24. ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.173-2 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення з врахуванням ч.2 ст.36 КУпАП у виді штрафу у розмірі десяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) гривень 00 коп. в дохід держави. Стягнуно зі ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 коп.

Відповідно до протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, 26.04.2024 р. ОСОБА_3 по АДРЕСА_1 , вчинила насильство в сім`ї, а саме умисні дії малозначного характеру відносно свого свекра, виражалася грубою нецензурною лайкою, словесно погрожувала.

За наведених обставин, а також враховуючи досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що ризики повторного вчинення щодо заявника психологічного або фізичного насильства, є реальними.

А тому, з урахуванням встановлених фактичних обставин та за наслідками оцінки ризиків в їх сукупності, суд вважає, що заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а саме слід видати обмежувальний припис строком на шість місяців з метою захисту заявника від насильства і запобігання можливим повторним спробам вчинення такого з боку ОСОБА_3 .

Згідно правового висновку, зробленого Верховним Судом у справі № 756/3859/19 (провадження № 61-11564св19) обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях. Таким чином, видача обмежувального припису не ставиться в залежність від набрання постановою у справі про адміністративне правопорушення законної сили, оскільки захисна і превентивна функція такого припису покликані убезпечити потерпілу особу від можливого повторного вчинення щодо неї протиправних дій до часу прийняття відповідних остаточних рішень, зокрема і в адміністративних провадженнях.

А тому, керуючись ст.ст. 247, 350-1, 350-5, 350-6 ЦПК України, ст.ст.1, 18, 24, 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , поданої в його інтересах адвокатом Колодій Любомирою Богданівною, заінтересована особа ОСОБА_3 , про видачу обмежувального припису - задовольнити.

Видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_3 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , строком на 6 (шість) місяців, яким вжити заходи тимчасового обмеження її прав з покладенням на неї наступних обов`язків:

- перебування в місці проживання ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Копії рішення суду вручити учасникам справи, які були присутні у судовому засіданні, негайно після проголошення такого рішення. Учасникам справи, які не були присутні у судовому засіданні, копія рішення суду надсилається рекомендованим листом з повідомленням про вручення негайно, але не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення.

Про видачу обмежувального припису не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення повідомити уповноважені підрозділи органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) заявника для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також районну адміністрацію за місцем проживання (перебування) заявника.

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, віднести на рахунок держави.

Рішення суду підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заявник: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 ;

Заінтересована особа: ОСОБА_3 , адреса: АДРЕСА_1 .

Суддя Ванівський Ю. М.