Провадження № 2-з/592/34/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2024 року м.Суми

Ковпаківський районний суд міста Суми у складі головуючого судді Онайка Р.А. розглянув заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, -

у с т а н о в и в:

ОСОБА_1 в особі свого представника звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики.

Разом з позовною заявою подано заяву про забезпечення позову.

Відповідно до заяви про забезпечення позову ОСОБА_1 просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на нежитлове приміщення, яке належить ОСОБА_2 , площею 47,8 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 , оскільки у разі ухвалення рішення на користь позивачки, зазначене нерухоме майно може бути реалізованим у процесі виконавчого провадження з метою виконання судового рішення, а отже невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання судового рішення та ефективний захист і поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивачки.

Дослідивши матеріали заяви про забезпечення позову та додані до неї докази, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно роз`яснень Пленуму ВСУ, які містяться в постанові № 9 від 22.12.2006 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

З зазначеного вбачається, обґрунтованою підставою для забезпечення позову має бути існування очевидної загрози порушення законних прав та інтересів позивача у справі в разі невжиття заходів забезпечення позову. Відповідно, звертаючись із заявою про забезпечення позову, особа має довести належність їй таких прав та що невжиття таких заходів призведе до утруднення чи неможливості виконання майбутнього рішення суду, при цьому існування загрози порушення прав позивача повинно мати очевидний та об`єктивний характер.

Подаючи письмову заяву про забезпечення позову шляхом накладання арешту на нежитлове приміщення, яке належить ОСОБА_2 , площею 47,8 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 , позивачка зазначила що нерухоме майно може бути реалізованим у процесі виконавчого провадження з метою виконання судового рішення, однак до матеріалів заяви про забезпечення позову не додано доказів неможливості іншим чином виконати рішення суду у разі його задоволення (зокрема відомостей про доходи відповідача) чи неможливість іншим чином виконати рішення суду у разі його задоволення, тобто яким чином не вжиття вказаних заходів забезпечення позову утруднить чи зробить неможливим виконання можливого рішення суду про стягнення заборгованості за договором позики з відповідачки.

Крім того, предметом позову про стягнення заборгованості за договором позики є заборгованість у розмірі 3000,00 доларів США, однак матеріали справи не містять відомостей про оцінку чи вартість майна, у зв`язку з чим неможливо дійти однозначного висновку про співмірність вимог заявлених у позові з обмеженнями, які просить застосувати позивач у разі забезпечення позову.

Перевіривши матеріали справи та враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 149, 150, 153 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного судового рішення до Сумського апеляційного суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду складено 04.09.2024.

Суддя Р.А. Онайко