Справа № 459/2334/23
Провадження № 2/459/843/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2024 року Червоноградський міський суд Львівської області

в складі головуючого судді Новосад М.Д.,

з участю секретаря судового засідання Спічак І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Червонограді за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

У С Т А Н О В И В :

14.07.2023 представник позивача ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» Духота Ігор Вікторович через систему «Електронний суд» звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_1 , у якій просив стягнути з відповідача на користь ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» загальну суму заборгованості за кредитним договором № 1006-0736 від 24.12.2021 в розмірі 90 297,20 грн, з яких: 16 600 грн прострочена заборгованість за кредитом, 73 637,20 грн- прострочена заборгованість за нарахованими процентами та вирішити питання судових витрат.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 24.12.2021 року між ТзОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 за допомогою веб-сайту (https://creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТзОВ «Укр Кредит Фінанс», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1006-0736. Згідно умов кредитного договору, кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту 18 000,00 грн.; строк кредитування 300 днів; заявлений строк 21 днів; знижена % ставка 2,00 % в день; стандартна % ставка 3,00 % в день. ТзОВ «Укр Кредит Фінанс» виконало взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит, відповідно до умов укладеного договору. Позивач зазначає, що сплачуючи кредит відповідач вчинив конклюдентні дії, що свідчать про прийняття укладеного кредитного договору, який створив для нього певні цивільні права та обов`язки, частину з яких було реалізовано, оскільки без отримання смс-повідомлення для входу в особистий кабінет, без здійснення входу на вебсайт кредитора до особистого кабінету, без отримання смс-повідомлення з одноразовим ідентифікатором для підпису угоди, кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений, а кредитні кошти не були б перераховані відповідачу. Звернув увагу, що відповідач в загальній кількості 10 разів оформлював кредитні відносини з позивачем, попередні кредитні договори були погашені, що додатково доводить обізнаність відповідача з процедурою оформлення та виконання кредитного договору. Однак, відповідач, всупереч умовам кредитного договору порушив взяті на себе зобов`язання, не повернув в повному обсязі кредитні кошти позивачу, а також не виконав в повному обсязі всі інші свої грошові зобов`язання перед кредитодавцем навіть після спливу строку, встановленого в договорі. Так, станом на 02.07.2023р. загальний розмір заборгованості відповідача складає 90 297,20 грн, з яких: 16 600 грн прострочена заборгованість за кредитом, 73 637,20 грн- прострочена заборгованість за нарахованими процентами. Таким чином, з боку відповідача по відношенню до позивача має місце порушення зобов`язання, визначеного в Кредитному договорі, що відповідно до статті 611 ЦК України тягне за собою правові наслідки, встановлені Кредитним договором або законом. На підставі наведеного, просить заявлені позовні вимоги задоволити.

Ухвалою від 26.12.2023 у справі було відкрито спрощене позовне провадження та призначено справу до розгляду на 30.01.2024.

15.01.2024 року відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що частково визнає суму заборгованості за договором про відкриття кредитної лінії № 1006-0736 від 24.12.2021, оскільки вважає, що розмір відсотків встановлених у договорі за несвоєчасне виконані зобов`язання користування кредиту є несправедливим у розумінні статті 11, 18 Закону України «Про захист прав споживачів» та суперечить встановленим обмеженням ст. 21 ЗУ « Про споживче кредитування» та порушує принцип розумності та добросовісності, що є наслідком дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду позичальника, як споживача послуг фінансової установи, оскільки встановлює вимогу щодо сплати непропорційно великої суми відсотків, яка перевищує подвійну облікову ставки Національного банку України та становить більше ніж п`ятнадцять відсотків простроченого платежу. Відповідач наголошує, що загальна сума кредиту мала становити: 18000,00 грн. (сума кредиту) + 2700,00 грн. (сума відсотків, яка не перевищує 15% від суми простроченого платежу) = 20700,00 грн. Разом з тим, наголошує, що на виконання умов кредитного договору частково сплачував кошти для погашення боргу, загальна сума яких становить 23 260,00грн, що на думку відповідача є значно більшою від суми яка повинна була б сплачена відповідно до ЗУ « Про споживче кредитування» (20700, 00грн). Враховуючи вищенаведене просить у задоволенні позову відмовити.

30.01.2024 сторони у судове засідання не з`явилися, хоча належним чином повідомлялися про дату, час та місце розгляду справи, підтвердження чого міститься в матеріалах справи.

В матеріалах справи міститься клопотання представника позивача про розгляд даної справи у його відсутності.

Відповідач у судові засідання не з`явився, однак у відзиві на позов зазначив проводити розгляд даної справи без його участі.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З огляду на зазначені обставини, суд, у відповідності до ст. 247 ЦПК України, судовий розгляд справи здійснив на підставі наявних у справі матеріалів без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Частиною 4 ст. 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки усіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його оголошення.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Оскільки повне рішення виготовлено 05лютого 2024 року, то незважаючи на те, що судове засідання відбулося 30 січня 2024 року, датою ухвалення даного рішення є саме 05 лютого 2024 року в силу ч. 5 ст. 268 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом установлено, що 24.12.2021 між ТзОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ОСОБА_1 було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1006-0736, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит у сумі 18 000 грн, заявлений строк 21 днів, дата видачі кредиту 24.12.2021, разом до сплати 25 560,00грн(а.с.37).

Даний договір кредитної лінії укладено в електронному вигляді за допомогою Веб-сайту, який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТзОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», та підписаний електронним підписом з одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію».

Згідно із п. 1.2 кредитного договору кредитодавець зобов`язується відкрити кредитну лінію для позичальника, шляхом надання грошових коштів позичальнику на умовах строковості, зворотності, платності для задоволення особистих потреб позичальника, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплати нараховані проценти за користування кредитом.

Строк кредитування, тобто, строк на який надається Кредит Позичальнику, - 300 календарних днів (до 20.10.2022) з моменту перерахування Кредиту Позичальнику (п. 2.8. Кредитного договору).

Згідно з п.2.6 кредитного договору нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється щоденно, починаючи з першого дня видачі Кредиту та до дня фактичного повернення всієї суми Кредиту, в наступних розмірах: стандартна процентна ставка становить 3.00 % за кожен день користування Кредитом. Позичальник за умови дотримання вимог, передбачених п.п. 3.4-3.9 цього Договору, користується програмами лояльності Кредитодавця та сплачує проценти за користування Кредитом за наступними ставками: знижена процентна ставка 2%, пільгова процентна ставка 0,01 %.

Відповідно до п. 3.1, 3.3 вказаного Договору позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю отриманий кредит, проценти за користування кредитом та нараховану кредитодавцем неустойку (якщо така буде) не пізніше ніж в останній календарний день строку кредитування, вказаного у п. 2.8. цього Договору шляхом здійснення безготівкового переказу на банківський рахунок кредитодавця у порядку, визначеному у Правилах відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів), що затверджені кредитодавцем та діють на дату цього Договору.

Позичальник зобов`язується сплачувати проценти за кожен календарний день користування кредитом за ставкою, визначеною у п. 2.6. цього Договору. Проценти нараховуються на неповернену суму кредиту за кожен календарний день користування кредитом у строк кредитування.

Відповідно до п.3.8 кредитного договору якщо позичальник не скористається правом користування кредитом за зниженою процентною ставкою при виконанні умов, передбачених п.3.7 цього Договору, то сплата процентів за користування кредитом після останнього календарного дня заявленого строку та/або після відповідного дня сплати процентів здійснюється за стандартною ставкою.

П. 4.1 кредитного договору передбачено, що позичальник має право протягом 14 (чотирнадцяти) календарних днів з дня укладення кредитного договору відмовитися від договору без пояснення причин, у тому числі в разі отримання ним кредиту, про що зобов`язаний повідомити кредитодавця у письмовій формі до закінчення вказаних 14 (чотирнадцяти) календарних днів. В такому випадку позичальник зобов`язаний протягом 7 (семи) календарних днів з дати подання письмового повідомлення про відмову від кредитного договору повернути кредитодавцю кредит, одержаний згідно з Договором, та сплатити проценти за період з дня одержання Кредиту до дня його повернення за ставкою, яка діяла під час фактичного користування Кредитом.

За порушення умов Договору Сторони несуть відповідальність, встановлену Договором, Правилами та чинним законодавством України (п. 5.1 Кредитного договору).

Згідно з п. 5.4 у разі несплати Позичальником процентів за користування кредитом протягом 30 (тридцяти) календарних днів після останнього календарного дня з строку або певного чергового Дня сплати процентів, кредитодавець має право вимагати від позичальника повернення кредиту до закінчення строку кредитування, визначеного п.2.8 даного Договору в повному обсязі та сплати процентів за весь строк фактичного користування кредитом за стандартною ставкою згідно ч 4 ст. 16 Закону України «Про споживче кредитування».

Згідно п.7.1 цей договір та Правила разом складають єдиний договір та визначають усі істотні умови договору. Укладаючи цей кредитний договір позичальник підтверджує, що попередньо уважно ознайомився з правилами на веб-сайті кредитодавця, повністю розуміє всі їх умови, зобов`язується та погоджується неухильно дотримуватися договору, а тому добровільно та свідомо укладає договір та бажає настання правових наслідків, обумовлених ним (а.с.48).

Правилами надання споживчих кредитів передбачені правила та процес надання кредиту, порядок укладання договору, правил нарахування відсотків за користування кредитом та погашення заборгованості, програма лояльності, захист персональних даних, права та обов`язки сторін договору, відповідальність сторін, порядок вирішення спорів та порядок внесення змін до договору чи правил та припинення договору. Правила підписано за допомогою електронного підпису з використанням одноразового пароля А 609 (а.с.7-9).

Як вбачається з паспорту споживчого кредиту від 24.12.2021 року сторони погодили тип кредиту кредитна лінія, сума кредиту від 400 до 20000 гривень, строк кредитування від 1 до 30 календарних днів, мета отримання кредиту - задоволення особистих потреб, спосіб та строк надання кредиту - безготівковим шляхом на платіжну картку позичальника, стандартна відсоткова ставка 1095% (3% в день), тип відсоткової ставки - фіксована.

Таким чином в підписаних відповідачем кредитному договорі та правилах надання споживчого кредиту, чітко визначені сума кредиту, відсотки за користування кредитними коштами, отже між сторонами було досягнуто згоди щодо істотних умов кредитного договору, такий правочин, згідно з вимогами статті 204 ЦК України, створює презумпцію правомірності правочину, у зв`язку з чим договір, згідно зі статтею 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання за ним, відповідно до приписів статті 526 ЦК України, мають виконуватися належним чином відповідно до закону та умов договору.

ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» свої зобов`язання за кредитним договором виконало у повному обсязі, а саме надало відповідачці кредит у розмірі та на умовах, встановлених Договором

Так, позивач здійснив перерахування коштів відповідачу 24.12.2021 у розмірі 18 000,00 гривень відповідно до умов Кредитного договору, що підтверджується довідкою про перерахування суми кредиту та витягом з реєстру про успішність операцій ТзОВ «ФК «Контрактовий дім» №2951 від 07.07.2023.

Крім цього, про обізнаність ОСОБА_1 про укладення кредитного договору свідчить погашення ним відсотків кредиту, що підтверджується розрахунком заборгованості.

Із довідки про укладений договір слідує, що відповідач не виконував належним чином умови Договору, у зв`язку з чим у нього станом на 02.07.2023 утворилася заборгованість в розмірі 90 297,20 грн, з яких: 16 600 грн прострочена заборгованість за кредитом, 73 637,20 грн- прострочена заборгованість за нарахованими процентами т (а. с. 40-44).

Оскільки боржник ОСОБА_1 свої зобов`язання за договором належним чином не виконує, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з нього вищевказаної заборгованості.

При ухваленні рішення суд керується наступними правовими нормами.

Згідно із ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

В силу ч.1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до положень ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч.2 ст.639 ЦК України).

Абзац 2 частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

У ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст.11 ЗУ «Про електронну комерцію»).

Відповідно до ч. 5 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них.

Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Правила надання грошових коштів у кредит ТзОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» перебувають в загальному доступі, будучи опублікованими на сайті https://creditkasa.ua.

Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст. ст. 641, 644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Статтею 12 ЗУ «Про електронну комерцію» визначено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Вищевказаний кредитний договір № 1006-0736 від 24.12.2021 року підписаний відповідачем електронним підписом, а тому наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.

Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Аналогічний правовий висновок міститься в постанові Верховного Суду від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19.

На підтвердження існування договірних відносин між сторонами позивачем було надано копію кредитного договору № 1006-0736 від 24.12.2021, копію Паспорту споживчого кредиту, затвердженого наказом ТОВ «Укр Кредит Фінанс»№ 301-П від 20.12.2021. та Правила надання споживчих кредитів, затверджені наказом ТОВ «Укр Кредит Фінанс»№ 301-П від 20.12.2021. Дані документи підписані відповідачем ОСОБА_1 за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором А 609.

Судом встановлено, що факт укладення кредитного договору та отримання за договором кредитних коштів (кредиту) у визначеному договором розмірі відповідач не заперечує і не оспорює.

Таким чином, між сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору, який оформлений сторонами в електронній формі.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно із ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановленні договором або законом.

Згідно із ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Як встановлено вище, відповідач в односторонньому порядку припинила виконувати умови, укладеного ним Договору, що призвело до виникнення заборгованості.

Як вбачається із матеріалів справи відповідачем своїх обов`язків за договором № № 1006-0736 від 24.12.2021 року не виконано, у зв`язку з чим з нього підлягає стягненню згідно умов договору заборгованість за кредитом у розмірі 90 297,20 грн, з яких: 16 600 грн прострочена заборгованість за кредитом, 73 637,20 грн- прострочена заборгованість за нарахованими процентами та вирішити питання.

Що стосується доводів відповідача з приводу несправедливого на надмірно завищеного розміру процентів за кредитним договором, то слід зазначити наступне.

Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Стаття 18 ЗУ «Про захист прав споживачів» передбачає визнання недійсними умов договорів, що обмежують права споживача. Відповідно до положень вказаної статті продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача.

У частині 3 статті 18 ЗУ «Про захист прав споживачів» визначений (невичерпний) перелік несправедливих умов договору, зокрема, встановлення жорстких обов`язків споживача, тоді як надання послуги обумовлене лише власним розсудом виконавця; установлення обов`язкових для споживача умов, з якими він не мав реальної можливості ознайомитися перед укладенням договору; надання продавцю (виконавцю, виробнику) права в односторонньому порядку змінювати умови договору на власний розсуд або на підставах, не зазначених у договорі; визначення ціни товару на момент його поставки споживачеві або надання продавцю (виконавцю, виробнику) можливості збільшувати ціну без надання споживачеві права розірвати договір у разі збільшення ціни порівняно з тією, що була погоджена на момент укладення договору; обмеження відповідальності продавця (виконавця, виробника) стосовно зобов`язань, прийнятих його агентами, або обумовлення прийняття ним таких зобов`язань додержанням зайвих формальностей.

Частиною 5 статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що до договорів із споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема положення, згідно з якими: 1) для надання кредиту необхідно передати як забезпечення повну суму або частину суми кредиту чи використати її повністю або частково для покладення на депозит, або викупу цінних паперів, або інших фінансових інструментів, крім випадків, коли споживач одержує за таким депозитом, такими цінними паперами чи іншими фінансовими інструментами таку ж або більшу відсоткову ставку, як і ставка за його кредитом; 2) споживач зобов`язаний під час укладення договору укласти інший договір з кредитодавцем або третьою особою, визначеною кредитодавцем, крім випадків, коли укладення такого договору вимагається законодавством та/або коли витрати за таким договором прямо передбачені у складі сукупної вартості кредиту для споживача; 3) передбачаються зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки; 4) встановлюються дискримінаційні стосовно споживача правила зміни відсоткової ставки.

Згідно положень частин 1, 2, 5 статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів», продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним.

Однак, умови кредитного договору не можна вважати несправедливими, оскільки розмір відсотків за користування кредитними коштами сторонами договору визначено за спільною згодою, що відповідає принципу свободи договору, закріпленому ст. 627 ЦК України. Позичальник ОСОБА_1 надаючи свою згоду на отримання кредитних коштів, фактично погодився із розміром процентів, а отримавши кредитні кошти, не скористався своїм правом протягом 14 календарних днів з дня укладення цього договору відмовитися від нього без пояснення причин, повернувши кредитні кошти кредитодавцю. Тому, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача щодо стягнення з відповідача процентів за користування кредитними коштами у сумі 73 637,20 грн за період дії кредитного Договору.

Крім того, з позовом про визнання недійсним договору про відкриття кредитної лінії в частині визначення розміру відсотків за користування кредитними коштами відповідач не звертався.

Доводи відповідача про те, що встановлений сторонами договору розмір відсотків за несвоєчасно виконане зобов`язання за кожен день прострочки суперечить статті 21 ЗУ « Про споживче кредитування» є безпідставними та підлягають відхиленню.

За положеннями ч. 2 ст. 21 ЗУ «Про споживче кредитування» в договорах про споживчий кредит пеня за невиконання зобов`язання щодо повернення кредиту та процентів за ним не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, та не може бути більшою за 15 відсотків суми простроченого платежу.

Сукупна сума неустойки (штраф, пеня) та інших платежів, що підлягають сплаті споживачем за порушення виконання його зобов`язань на підставі договору про споживчий кредит, не може перевищувати половини суми, одержаної споживачем за таким договором, і не може бути збільшена за домовленістю сторін.

Суд звертає увагу, що позивачем вимога про стягнення пені за невиконання зобов`язання щодо повернення кредиту та процентів не заявлялася.

Твердження ОСОБА_1 про те, що він повністю погасив наданий йому кредит в сумі 18000 грн. та навіть переплатив суму відсотків, суд до уваги не приймає. Оскільки, як вбачається із матеріалів справи сплачені відповідачем суми на погашення кредиту зараховано позивачем як погашення кредитної заборгованості в порядку черговості передбаченої умовами кредитного договору. Інших доказів, які б спростували або поставили під сумнів правильність розрахунку заборгованості за кредитним договором, матеріали справи не містять, відповідачем теж не надано таких доказів.

Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що договір про відкриття кредитної лінії № 1006-0736 від 24.12.2021 року укладений у спосіб визначений чинним законодавством України з повним дотриманням вимог щодо їх укладення із зазначенням умов, які жодним чином не порушують вимоги Закону України «Про захист прав споживачів», Закону України «Про споживче кредитування».

Відтак, позовні вимоги слід задовольнити та стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» загальну суму заборгованості за кредитним договором № 1006-0736 від 24.12.2021 в розмірі 90 297,20 грн, з яких: 16 600 грн прострочена заборгованість за кредитом, 73 637,20грн - прострочена заборгованість за нарахованими процентами.

Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, сплачений позивачем судовий збір згідно з квитанцією № 9942 від 10.07.2023 в сумі 2147, 20 грн (ставка судового збору за подання до суду процесуальних документів в електронній формі) підлягає стягненню з відповідачки у користь позивача в силу приписів ст. 141 ЦПК України.

Отже, на підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 1 - 16, 610, 626- 629,638, 1054 Цивільного кодексу України, ст. ст. 3, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію», ст. ст. 1-23, 76-81, 89, 95, 141, 258-259, 263-265, 273, 274-279, 352, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» заборгованість за договором про відкриття кредитної лінії № 1006-0736 від 24.12.2021 в розмірі 90 297,20 грн, з яких: 16 600 грн прострочена заборгованість за кредитом, 73 637,20грн - прострочена заборгованість за нарахованими процентами.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ «ФІНАНС» судовий збір в сумі 2 147 (дві тисячі сто сорок сім) гривень 20 копійок.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 05.02.2024.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (, 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, 26, офіс 407).

Відповідач: ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 .

Суддя: М. Д. Новосад