Справа № 333/ 8742/23
Провадження № 2-о/333/24/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2024 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого-судді Кулик В.Б., за участю секретаря судового засідання Майсак А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Запоріжжя, в порядку окремо провадження, цивільну справу за заявою ОСОБА_1 в особі представника адвоката Фоменка Сергія Івановича про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, -

В С Т А Н О В И В:

05.10.2023 року до Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшла заява ОСОБА_1 в особі представника адвоката Фоменка С.І. про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа: ГУ ПФУ в Запорізькій області, в якій просить суд встановити факт того, що трудова книжка серії НОМЕР_1 , перша сторінка якої заповнена 26.07.1982 року, записом на російській мові « ОСОБА_2 », наступна строчка « ОСОБА_1 », належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . У своїй заяві заявниця зазначає, що ОСОБА_3 ) народилася в с. Новодніпровка, К-Дніпровського району, Запорізької області ІНФОРМАЦІЯ_2 , зазначені факти підтверджуються відомостями, які містяться в паспорті, свідоцтві про народження та свідоцтві про шлюб. Після закінчення загальноосвітньої школи заявниця вступила для навчання в професійно-технічне училище Запорізького обласного побутового управління, після здобуття освіти у якому, вона була працевлаштована до Запорізької фабрики індивідуального пошиву та ремонту одягу у якості швачки. На зазначеному підприємстві була виписана на ім`я заявниці трудова книжка. Факти вступу на навчання до професійно-технічного училища, працевлаштування до зазначеного підприємства та виписки трудової книжки, підтверджуються відомостями трудової книжки. Під час заповнення першої сторінки трудової книжки власне ім`я заявниці було зазначено як « ОСОБА_4 », що в свою чергу відповідало відомостям свідоцтва про народження, яке було заповнено російською мовою та паспорта громадянина СРСР (трудова книжка заповнювалася вперше у 1982 році). На теперішній час заявниця має право на оформлення пенсії за віком, але у зв`язку з розбіжностями в написанні її власного імені на першій сторінці трудової книжки та в паспорті громадянина України, заінтересована особа Пенсійний фонд України не може вчинити такі дії. Такі розбіжності в написанні власного імені як « ОСОБА_4 » в паспорті громадянина України як вважає заявниця сталися внаслідок звичайної помилки особи, яка заповнювала у 1997 році сторінки паспорта, оскільки місцевість де проживала та проживає заявниця (м. Мелітополь, Запорізької області) є переважно російськомовною, переклад власного імені заявниці було невірно зроблено з « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_4 ». В подальшому на підставі відомостей паспорта на ім`я заявниці було видано довідки про РНОКПП, документи фізичної особи-підприємця тощо. При цьому, після закінчення навчання у 1990 році Мелітопольського інституту механізації сільського господарства ОСОБА_1 було видано диплом, який було заповнено українською та російською мовами, де вбачається, що власне ім`я заявниці зазначено як « ОСОБА_4 » (сторінка на українській мові) та « ОСОБА_4 » (сторінка на російській мові). Як вважає заявниця нею суду надано достовірні відомості щодо належності їй зазначеної трудової книжки, зокрема на першій сторінці зазначено її дошлюбне прізвище « ОСОБА_2 ». Також відомості, які відображені на сторінках трудової книжки серії НОМЕР_1 щодо трудової діяльності власника, мають місце і в періоди після видачі заявниці паспорта громадянина України у 1997 році, а саме відомості на сторінках з 10 по 17 трудової книжки. Зробити виправлення в трудовій книжці тощо не представляється можливим у зв`язку з ліквідацією підприємства, де заявниця була вперше працевлаштована, отримати новий паспорт громадянина України де було б зазначене власне ім`я заявниці як « ОСОБА_4 » також не представляється можливим. Наявність розбіжностей у власному імені на першій сторінці трудової книжки та паспорті громадянина України унеможливлює заінтересованій особі призначити заявниці пенсію за віком. Отже позасудовим порядком встановити факт належності заявниці трудової книжки неможливо. Одночасно заявниця зазначає, що згідно з відомостями сторінок її паспорта вона є зареєстрованою у м. Мелітополь, Запорізької області. На теперішній час зазначене місто входить до переліку територій України, які окуповані російською федерацією внаслідок військової агресії останньої відносно держави України, такий перелік окупованих населених пунктів визначено Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25.04.2022 року № 75 та зареєстрованого в Міністертсві юстиції 25.04.2022 року за № 453/37789. Відповідно до вимог ст. 316 ЦПК України визначено підсудність справ щодо встановлення фактів, що мають юридичне значення, а саме такі справи повинні розглядатися за місце проживання заявниці, тобто справа за її заявою підсудна Мелітопольському міськрайонному суду Запорізької області. У зв`язку з повномасштабним вторгненням російських військ на територію України 24.02.2022 року та окупацією російським військами частини території Запорізької області, згідно з Розпорядженням ВС України № 49/0/9-22 від 14.09.2022 року «Про зміну територіальної підсудності судових справ судів Запорізької області», змінено підсудність щодо розгляду цивільних справ, а саме справи, які повинні бути підсудні Мелітопольському міськрайоному суду Запорізької області, станом на час подачі заяви підсудні відповідно Комунарському районному суду м. Запоріжжя.

Ухвалою суду від 06.10.2023 року провадження у справі відкрито, призначено судовий розгляд.

24.11.2023 року від заінтересованої особи ГУ ПФУ в Запорізькій області до суду надійшли додаткові пояснення. В поясненнях зазначено наступне. ОСОБА_1 зверталась до Пенсійного фонду України з заявами від 27.07.2023 року, 01.08.2023 року, 24.08.2023 року, 04.09.2023 року, востаннє 13.09.2023 року з заявами про призначення пенсії за віком згідно з Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-УІ (далі Закон № 1058). Відповідно, рішеннями ГУ ПФУ у Рівненській області № 292 від 03.08.2023 року, ГУ ПФУ у Харківській області № 292 від 18.08.2023 року, ГУ ПФУ в м. Києві № 292 від 31.08.2023 року, ГУ ПФУ у Харківській області № 292 від 11.09.2023 року, ГУ ПФУ у Львівській області № 292 від 20.09.2023 року, якими опрацьовані заяви за принципом екстериторіальності, заявниці відмовлено у призначенні пенсії відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону № 1058 в зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу. Під час опрацювання заяв про призначення пенсії ОСОБА_1 до страхового стажу не зараховано, зокрема: періоди роботи згідно з трудовою книжкою від 26.07.1982 НОМЕР_1 , оскільки ім`я на титульній сторінці « ОСОБА_4 » (російською мовою) не співпадає з паспортними даними « ОСОБА_4 » (російською мовою); період навчання з 01.09.1980 року по 15.07.1982 року згідно з атестатом від 24.07.1982 № 013743, оскільки вказане ім`я « ОСОБА_4 » (російською мовою) не співпадає з паспортними даними « ОСОБА_4 » (російською мовою). Зарахувати період навчання на українській мові « ОСОБА_4 » неможливо, оскільки у свідоцтві про укладення шлюбу від 22.10.1983 року НОМЕР_2 вказане ім`я « ОСОБА_4 » (російською мовою) не співпадає з паспортними даними « ОСОБА_4 » (російською мовою); період догляду за дитиною до досягнення нею 3-х річного віку, оскільки ім`я матері в свідоцтві про народження дитини ІНФОРМАЦІЯ_3 « ОСОБА_4 » (російською мовою) не співпадає з паспортними даними « ОСОБА_4 » (російською мовою). Зазначене унеможливлює реалізацію прав заявниці на врахування страхового стажу в повному обсязі та, відповідно, призначення пенсії.

У судове засідання заявниця ОСОБА_1 та її представник адвокат Фоменко С.І. не з`явились, про час та місце розгляду справи сповіщені судом своєчасно та належним чином, представник заявниці надав до суду заяву про розгляд справи за відсутності сторони заявниці, на заяві наполягають та просять її задовольнити.

Представник заінтересованої особи ГУ ПФУ в Запорізькій області у судове засідання не з`явився, повідомлявся судом про час та місце розгляду справи заздалегідь належним чином. 24.11.2023 року до суду надійшли письмові пояснення з приводу спору, які представник просив врахувати під час вирішення справи по суті.

Розглянувши матеріали справи, суд прийшов до висновку про можливість задоволення заяви та встановити відповідні факти.

Судом встановлено, що у трудовій книжці серії НОМЕР_1 , перша сторінка якої заповнена 26.07.1982 року ім`я заявниці на російській мові зазначено « ОСОБА_4 », а у паспорті дані на російській мові та той час було зазначено « ОСОБА_4 », у свідоцтві про народження на російській мові ім`я зазначено « ОСОБА_4 », в атестаті від 24.07.1982 року № НОМЕР_3 , ім`я заявниці вказано « ОСОБА_4 » (російською мовою) не співпадає з паспортними даними « ОСОБА_4 » (російською мовою), у свідоцтві про укладення шлюбу від 22.10.1983 року НОМЕР_2 вказане ім`я « ОСОБА_4 » (російською мовою) не співпадає з паспортними даними « ОСОБА_4 » (російською мовою) (а.с. 14-37)

Відповідно до ст. ст. 293, 315 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема, про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (далі Постанова Пленуму) певні юридичні факти можуть підтверджуватися рішенням суду.

Відповідно до п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року за № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

З огляду на наведене, судом може бути встановлено факт належності особі трудової книжки, як документа, що підтверджує трудовий стаж та дає право на призначення пенсії.

Відповідно до п. 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України № 58 від 29.07.1993 року, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі,організації усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів. Згідно з п. 2.2. Інструкції до трудової книжки вносяться, зокрема, відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення.

Відповідно до п. 2.11 Інструкції відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказується на підставі паспорту або свідоцтва про народження. Згідно з п. 2.12. Інструкції після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка.

Судом встановлено, що із наданої заявницею трудової книжки вбачається, що на першій сторінці неправильно записано ім`я заявниці (російською мовою), що зумовило необхідність звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності трудової книжки.

Згідно з ч. 3 ст. 48 Кодексу законів про працю України працівникам, що стають на роботу вперше, трудова книжка оформляється не пізніше п`яти днів після прийняття на роботу. Студентам вищих та учням професійно-технічних навчальних закладів трудова книжка оформляється не пізніше п`яти днів після початку проходження стажування.

Відповідно до п. 4 постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 року № 301 «Про трудові книжки працівників» відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації.

Суд вважає, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у її трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав позивач у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 21.02.2018 року у справі № 687/975/17, де зазначено, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці.

Заявник не несе відповідальності за заповнення трудової книжки, оскільки записи у його трудову книжку вносяться відповідальним працівником підприємства, а не особисто ним, більше того, недоліки її заповнення не є підставою вважати про відсутність трудового стажу заявника за спірний період. Недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для не врахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

На підставі викладеного, суд вважає, що належність трудової книжки серії НОМЕР_1 , перша сторінка якої заповнена 26.07.1982 року, записом на російській мові « ОСОБА_2 », наступна строчка « ОСОБА_1 » належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , доведена та не викликає сумнівів.

Наведений у ст. 273 ЦПК України перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення.

За вказаних обставин суд приходить до висновку, що вимоги заявниці законні, обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 259, 264, 265, 268, 315, 352, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 в особі представника адвоката Фоменка Сергія Івановича про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області задовольнити.

Встановити юридичний факт того, що трудова книжка серії НОМЕР_1 , перша сторінка якої заповнена 26 липня 1982 року, записом на російській мові « ОСОБА_2 », наступна строчка « ОСОБА_1 », належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 22 січня 2024 року.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя В.Б. Кулик