Провадження № 2/344/664/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2024 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області

в складі: головуючої судді: Домбровської Г.В.

при секретаріc/з: Стефанюк Х.Я.,

за участі Позивача ОСОБА_1 , представника Позивача ОСОБА_2 , представника Відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Івано-Франківськгаз» про стягнення заборгованості по заробітній платі, яка виникла в результаті невиплати на момент звільнення належних платежів, стягнення середнього заробітку за весь період затримки розрахунку,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (надалі «Позивач» «) звернувся до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Івано-Франківськгаз» (надалі «Відповідач»), в якому просив стягнути з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Івано-Франківськгаз» на його користь заборгованість, що виникла в результаті невиплати на момент звільнення належних звільненому працівникові сум в розмірі 1 651 751,56 грн., обраховану з врахуванням утриманих податків та зборів; стягнути з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Івано-Франківськгаз» на його користь середнього заробітку за весь час затримки розрахунку 837 733,76 грн. з подальшим нарахуванням середнього заробітку, починаючи з 15.09.2023 року по день фактичної виплати прострочених сум за кожний робочий день.

Позовні вимоги мотивував тим, що при звільненні Позивача з посади фінансового директора Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Івано-Франківськгаз» 14.08.2023 року Відповідачем, як роботодавцем, не було виплачено всіх належних йому сум при звільненні у день звільнення. Лише 24.08.2023 року Відповідачем було частково погашено заборгованість, однак виплачено Позивачу лише 1 129 260,56 грн. вихідної допомоги та 48 826,01 грн. за прострочення термінів виплати вихідної допомоги та компенсації.

Натомість, на думку Позивача, під час фактичної виплати суми вихідної допомоги Відповідачем безпідставно до розрахунку середнього заробітку для оплати вихідної допомоги та виплати компенсації за невикористану відпустку не включено премію у розмірі 1 242 240,00 грн., яку було отримано Позивачем у травні 2023 року на підставі Протоколу Наглядової ради від 12.05.2023 року, у зв`язку з чим, за твердженням Позивача, проведено неповну оплату при звільненні.

На підтвердження зазначених доводів Позивачем до позовної заяви додано Розрахунковий листок за серпень 2023 року (а.с.21), у якому розмір вихідної допомоги при звільненні визначено у сумі 2 841 396,57 грн. І саме виходячи із відомостей зазначеного Розрахункового листка за серпень 2023 року, за твердженнями Позивача, повинна відбуватися відповідна виплата при звільненні.

Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві, відповіді на відзив та письмових поясненнях по справі.

Відповідачем Акціонерним товариством «Оператор газорозподільної системи «Івано-Франківськгаз», на адресу суду подано відзив на позов, у якому представник Відповідача заперечив проти позовних вимог, посилаючись на їх безпідставність, просив в задоволенні позову відмовити.

Зокрема, заперечуючи проти позову, представник відповідача покликався на те, що виплачена ОСОБА_1 у травні 2023 року премія у розмірі 1 242 240,00 грн. є нелегітимною, оскільки для прийняття такого рішення про її виплату у Наглядової ради товариства не було законних підстав. Відповідний протокол Наглядової ради від 12 травня 2023 року, яким було запроваджено виплату даної премії, в подальшому самостійно скасовано новим складом Наглядової ради.

За твердженнями представника Відповідача, розрахунковий лист за серпень 2023 року, який долучений Позивачем до позовної заяви, товариством не видавався та був складений самим Позивачем, є невірним, а тому не заслуговує на увагу.

Як зазначив представник Відповідача, наведений у позовній заяві розрахунок заборгованості не відповідає дійсним обставинам справи та нормам чинного законодавства, оскільки в ньому Позивачем помилково враховано суму одноразової премії при обчисленні середньомісячного заробітку, яка не повинна враховуватися, а тому вважає, що у товариства відсутня будь-яка заборгованість перед Позивачем з приводу розрахунків, належних при звільненні, адже за період протермінування виплат з 14.08.2023 року по 24.08.2023 року Відповідачем було виплачено відповідно компенсацію Позивачу.

В судовому засіданні представник Відповідача проти позовних вимог заперечив, просив відмовити в їх задоволенні з підстав, викладених у відзиві та письмових поясненнях по справі.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 23.11.2023 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 10.01.2024 року відмовлено в задоволенні клопотання представника Відповідача про зупинення провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Івано-Франківськгаз» про стягнення заборгованості по заробітній платі, яка виникла в результаті невиплати на момент звільнення належних платежів, стягнення середнього заробітку за весь період затримки розрахунку

Заслухавши пояснення Позивача та його представника, представника Відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, Судом встановлено наступне.

Відповідно до рішення Наглядової ради Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Івано-Франківськгаз», оформленого Протоколом засідання Наглядової ради №25/05-2022 від 25 травня 2022 року (а.с.13) ОСОБА_1 Директора фінансового обрано з 01.07.2022 року до складу Правління товариства (пункт 2 Протоколу №25/05-2022 від 25 травня 2022 року).

Пунктом 4 Протоколу №25/05-2022 від 25 травня 2022 року затверджено умови контрактів з Головою та членами Правління Товариства.

29 червня 2022 року між Акціонерним товариством «Оператор газорозподільної системи «Івано-Франківськгаз» в особі голови правління та ОСОБА_1 (працівник) підписано Контракт з членом Правління Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Івано-Франківськгаз» (а.с.14-18), за яким ОСОБА_1 приймається (наймається) на роботу в Товариство до складу Правління: членом Правління Товариства на посаду Директора Фінансового відповідно до рішення Наглядової ради Товариства від 22 травня 2022 року (протокол №25/05-2022).

Розділом 6 Контракту від 29 червня 2022 року врегульовано порядок оплати праці та організації роботи працівника.

Згідно з пунктом 6.1 Контракту за виконання обов`язків, передбаченим цим Контрактом, Працівнику встановлюється щомісячна винагорода (надалі «Посадовий оклад») у розмірі, визначеному в Додатку до цього Контракту.

Додаткові виплати при виконання працівником обов`язків, передбачених цим Контрактом, встановлюються сторонами в Додатку до цього Контракту.

Також 29 червня 2022 року між Акціонерним товариством «Оператор газорозподільної системи «Івано-Франківськгаз» в особі голови правління та ОСОБА_1 підписано Додаток до Контракту з Членом Правління Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Івано-Франківськгаз» від 29 червня 2022 року (а.с.19).

За змістом пункту 1 вказаного Додатку до Контракту за виконання обов`язків, передбачених Контрактом, працівнику встановлено щомісячний Посадовий оклад у розмірі 120 000 грн.

Сторони встановили, що в розмірі Посадового окладу працівника вже враховані ті види матеріального заохочення, що відображають характер та інтенсивність роботи члена Правління Товариства (режим роботи, виконувані функції, робоче навантаження, минулі досягнення, відпрацьований стаж, професійну майстерність тощо), і в подальшому не можуть бути додатково нараховані (виплачені) працівнику (пункт 2 Додатку до Контракту).

Пунктами 3-8 Додатку до Контракту сторони узгодили порядок та строк виплати Річної премії, розмір якої згідно пункту 5 Додатку сторонами визначено у 480 000 грн.

Згідно пункту 9 Додатку до Контракту сторонами визначено, що працівнику можуть сплачуватись інші місячні премії (заохочення), за рішенням Наглядової ради Товариства.

12 травня 2023 року Наглядовою радою Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Івано-Франківськгаз» затверджено Протокол №12/05-2023 (а.с.36), за змістом якого, зокрема, по другому питанню порядку денного «Про виплату Голові та членам Правління Товариства премії (заохочення)» вирішено виплатити Голові та членам Правління Товариства премію (заохочення) за перші чотири місяці 2023 року в наступному розмірі, зокрема:

директору фінансовому 1 242 240,00 грн.

Як підтверджується наявною в матеріалах справи Інформацією про нарахування та виплату заробітної плати Директора фінансового ОСОБА_1 (а.с.32) у травні 2023 року Позивачу було виплачено 1 242 240,00 грн. у відповідній графі вид виплати зазначено «нарахування однораз. премії».

Наказом №109-к/тр (розпорядження) про припинення трудового договору (контракту) від 14 серпня 2023 року ОСОБА_1 , директора фінансового, звільнено з 14.08.2023 року у зв`язку з розірванням трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу у випадку припинення повноважень посадових осіб (п.5 ст. 41 КЗпП України).

Доручено виплатити працівнику компенсацію за 77 календарних днів невикористаної відпустки та вихідну допомогу в розмірі шестимісячного середнього заробітку.

24 серпня 2023 року Відповідачем було виплачено Позивачу:

978 036,72 грн. сума вихідної допомоги

218,34 грн. сума індексації

387 388,54 грн. сума компенсації за 77 днів невикористаної відпустки

60 653,44 грн. сума невиплаченої заробітної плати

36 698,24 грн. сума посадового окладу

22 453,89 грн. сума відпустки

Разом виплачено 1 485 449,17 грн.

Крім того, 24 серпня 2023 року Позивачу було виплачено компенсацію за несвоєчасну виплату належних звільненому працівнику сум за період з 15 по 24 серпня 2023 року в сумі 48 926,02 грн.

В той же час, посилаючись на неповне здійснення Відповідачем відповідних виплат, та додаючи до позовної заяви розрахунковий листок за серпень 2023 року (а.с.21), до якого включено суму вихідної допомоги у 2 841 396,57 грн. (тобто більшу, за рахунок включення до цієї суми розміру виплаченої Позивачу у травні 2023 року премії у 1 242 240,00 грн.), та, відповідно, більші суми інших нарахувань (за рахунок збільшення величини середнього заробітку за рахунок врахування премії у 1 242 240,00 грн.), Позивач звернувся до суду з даним цивільним позовом.

Відтак, фактично предметом спору в даній справі є вирішення питання про включення до розрахунку середнього заробітку Позивача при обрахуванні йому суми вихідної допомоги та компенсації за невикористані відпустки при звільненні суми виплаченої у травні 2023 року премії в розмірі 1 242 240,00 грн.

Так, статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Відповідно до частини першої статті 94 КЗпП України заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Аналогічне визначення заробітної плати міститься й у статті 1 Закону України «Про оплату праці».

Статтею 2 Закону України «Про оплату праці» визначено структуру заробітної плати:

Основна заробітна плата. Це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців.

Додаткова заробітна плата. Це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

Інші заохочувальні та компенсаційні виплати. До них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Відповідно до частини першої статті 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пiзнiше наступного дня пiсля пред`явлення звільненим працiвником вимоги про розрахунок. В разi спору про розмiр сум, належних працiвниковi при звiльненнi, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цiй статтi строк виплатити не оспорювану ним суму.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26 лютого 2020 року у справі №821/1083/17 зазначила, що «належними звільненому працівникові сумами необхідно розуміти усі виплати, на отримання яких працівник має право станом на дату звільнення згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством для осіб, які перебувають у трудових правовідносинах з роботодавцем (заробітна плата, компенсація за невикористані дні відпустки, вихідна допомога тощо)».

Статтею 117 КЗпП України передбачено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір, підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Аналіз зазначених норм свідчить про те, що всі суми (заробітна плата, вихідна допомога, компенсація за невикористану відпустку, оплата за час тимчасової непрацездатності тощо), належні до сплати працівникові, мають бути виплачені у день звільнення цього працівника. Закон прямо покладає на підприємство, установу, організацію обов`язок провести зі звільненим працівником повний розрахунок, виплатити всі суми, що йому належать; при невиконанні такого обов`язку з вини власника або уповноваженого ним органу наступає передбачена статтею 117 КЗпП України відповідальність.

Частиною першою статті 83 КЗпП України та частиною першою статті 24 Закону України «Про відпустки» передбачено, що у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі невикористані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину-інваліда з дитинства підгрупи А І групи.

Розглядаючи спори про виплату грошової компенсації за невикористану відпустку, необхідно виходити з того, що згідно зі статтею 83 КЗпП України вона може бути стягнена на вимогу працівника за всі дні невикористаної ним основної й додаткової щорічної відпустки, тільки в разі звільнення його з роботи. Розмір грошової компенсації за невикористану відпустку за попередні роки визначається виходячи із середнього заробітку, який працівник має на час її проведення.

Порядок обчислення середньої заробітної плати затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 р. № 100 (надалі «Порядок») (в редакції, чинній станом на день звільнення Позивача).

Відповідно до пункту 1 цей Порядок обчислення середньої заробітної плати застосовується у випадках, зокрема:

а) надання працівникам усіх видів відпусток, передбачених законодавством (крім відпустки у зв`язку з вагітністю та пологами) (далі відпустка), або виплати їм компенсації за невикористані відпустки;

є) виплати вихідної допомоги.

Згідно з пунктом 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати для оплати часу відпусток або для виплати компенсації за невикористані відпустки проводиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки. У всіх інших випадках середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата.

Якщо протягом останніх двох календарних місяців, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата, працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи.

Перелік виплат, що включаються у розрахунок середньої заробітної плати врегульовано Розділом ІІІ Порядку.

Так, згідно з пунктом 3 Порядку при обчисленні середньої заробітної плати враховуються всі суми нарахованої заробітної плати згідно із законодавством та умовами трудового договору, крім визначених у пункті 4 цього Порядку.

Суми нарахованої заробітної плати, крім премій (в тому числі за місяць) та інших заохочувальних виплат за підсумками роботи за певний період, враховуються у тому місяці, за який вони нараховані, та у розмірах, в яких вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо, за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт.

Премії (в тому числі за місяць) та інші заохочувальні виплати за підсумками роботи за певний період під час обчислення середньої заробітної плати враховуються в заробіток періоду, який відповідає кількості місяців, за які вони нараховані, починаючи з місяця, в якому вони нараховані. Для цього до заробітку відповідних місяців розрахункового періоду додається частина, яка визначається діленням суми премії або іншої заохочувальної виплати за підсумками роботи за певний період на кількість відпрацьованих робочих днів періоду, за який вони нараховані, та множенням на кількість відпрацьованих робочих днів відповідного місяця, що припадає на розрахунковий період. Якщо період, за який нараховано премію чи іншу заохочувальну виплату, працівником відпрацьовано частково, під час обчислення середньої заробітної плати враховується сума у розмірі не більше фактично нарахованої суми премії чи іншої заохочувальної виплати.

При обчисленні середньої заробітної плати для оплати за час відпусток або компенсації за невикористані відпустки, крім зазначених вище виплат, до фактичного заробітку включаються виплати за час, протягом якого працівнику зберігається середній заробіток (за час попередньої щорічної відпустки, виконання державних і громадських обов`язків, службового відрядження, вимушеного прогулу тощо) та допомога у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю.

Згідно з пунктом 4 Порядку при обчисленні середньої заробітної плати не враховуються:

а) виплати за виконання окремих доручень (одноразового характеру), що не входять в обов`язки працівника (за винятком доплат за суміщення професій і посад, розширення зон обслуговування або виконання додаткових обсягів робіт та виконання обов`язків тимчасово відсутніх працівників, а також різниці в посадових окладах, що виплачується працівникам, які виконують обов`язки тимчасово відсутнього керівника підприємства або його структурного підрозділу і не є штатними заступниками);

б) одноразові виплати (компенсація за невикористану відпустку, матеріальна допомога, допомога працівникам, які виходять на пенсію, вихідна допомога тощо);

в) компенсаційні виплати на відрядження і переведення (добові, оплата за проїзд, витрати на наймання житла, підйомні, надбавки, що виплачуються замість добових);

г) премії за результатами щорічного оцінювання службової діяльності, за винаходи та раціоналізаторські пропозиції, за сприяння впровадженню винаходів і раціоналізаторських пропозицій, за впровадження нової техніки і технології, за збирання і здавання брухту чорних, кольорових і дорогоцінних металів, збирання і здавання на відновлення відпрацьованих деталей машин, автомобільних шин, введення в дію виробничих потужностей та об`єктів будівництва (за винятком цих премій працівникам будівельних організацій, що виплачуються у складі премій за результати господарської діяльності);

д) грошові і речові винагороди за призові місця на змаганнях, оглядах, конкурсах тощо;

е) пенсії, державна допомога, соціальні та компенсаційні виплати;

є) літературний гонорар штатним працівникам газет і журналів, що сплачується за авторським договором;

ж) вартість безплатно виданого спецодягу, спецвзуття та інших засобів індивідуального захисту, мила, змивних і знешкоджувальних засобів, молока та лікувально-профілактичного харчування;

з) дотації на обіди, проїзд, вартість оплачених підприємством путівок до санаторіїв і будинків відпочинку;

и) виплати, пов`язані з святковими та ювілейними датами, днем народження, за довголітню і бездоганну трудову діяльність, активну громадську роботу тощо;

і) вартість безплатно наданих деяким категоріям працівників комунальних послуг, житла, палива та сума коштів на їх відшкодування;

ї) заробітна плата на роботі за сумісництвом (за винятком працівників, для яких включення її до середнього заробітку передбачено чинним законодавством);

й) суми відшкодування шкоди, заподіяної працівникові каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

к) доходи (дивіденди, проценти), нараховані за акціями трудового колективу і вкладами членів трудового колективу в майно підприємства;

л) компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати;

м) заробітна плата, яка нарахована за час роботи у виборчих комісіях, комісіях всеукраїнського референдуму;

н) винагороди державним виконавцям;

о) грошова винагорода за сумлінну працю та зразкове виконання службових обов`язків.

При обчисленні середньої заробітної плати за останні два місяці, крім перелічених вище виплат, також не враховуються виплати за час, протягом якого зберігається середній заробіток працівника (за час виконання державних і громадських обов`язків, щорічної і додаткової відпусток, відрядження, вимушеного прогулу тощо) та допомога у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю.

Отже, за змістом Порядку №100 (чинного на момент здійснення виплат Позивачу) при обчисленні середньої заробітної плати враховуються всі суми нарахованої заробітної плати згідно із законодавством та умовами трудового договору, крім визначених у пункті 4 цього Порядку.

Обчислення середньої заробітної плати для виплати компенсації за невикористані відпустки проводиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю виплати компенсації за невикористані відпустки. У всіх інших випадках середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата.

Премії (в тому числі за місяць) та інші заохочувальні виплати за підсумками роботи за певний період під час обчислення середньої заробітної плати враховуються в заробіток періоду, який відповідає кількості місяців, за які вони нараховані, починаючи з місяця, в якому вони нараховані (за механізмом, визначеним Абзацом третім пункту 3 Порядку).

Так, як встановлено Судом, за умовами Контракту від 29 червня 2022 року, укладеного Відповідачем з Позивачем (а.с.14-18), за виконання обов`язків, передбаченим цим Контрактом, Працівнику встановлюється щомісячна винагорода (надалі «Посадовий оклад») у розмірі, визначеному в Додатку до цього Контракту (пункт 6.1 Контракту).

Додаткові виплати при виконання працівником обов`язків, передбачених цим Контрактом, встановлюються сторонами в Додатку до цього Контракту.

За умовами Додатку до Контракту від 29 червня 2022 року, укладеного між сторонами, (а.с.19), за виконання обов`язків, передбачених Контрактом, працівнику встановлено щомісячний Посадовий оклад у розмірі 120 000 грн. (пункт 1 Додатку до Контракту).

Сторони одночасно обумовили, що в розмірі Посадового окладу працівника вже враховані ті види матеріального заохочення, що відображають характер та інтенсивність роботи члена Правління Товариства (режим роботи, виконувані функції, робоче навантаження, минулі досягнення, відпрацьований стаж, професійну майстерність тощо), і в подальшому не можуть бути додатково нараховані (виплачені) працівнику (пункт 2 Додатку до Контракту).

Отже, за умовами Контракту у розмір посадового окладу Позивача вже включено ті види матеріального заохочення, що відображають характер та інтенсивність його роботи (режим роботи, виконувані функції, робоче навантаження, минулі досягнення, відпрацьований стаж, професійну майстерність тощо), і чітко зазначено, що в подальшому ці види заохочення не можуть бути додатково нараховані (виплачені) працівнику.

Крім того, пунктом 5 Додатку до Контракту сторони узгодили розмір Річної премії Позивача у 480 000 грн., яка була виплачена Позивачу у березні 2023 року.

Згідно ж пункту 9 Додатку до Контракту сторонами визначено, що працівнику можуть сплачуватись інші місячні премії (заохочення), за рішенням Наглядової ради Товариства.

Тобто, у спірних відносинах сторонами чітко обумовлено конкретний розмір посадового окладу Позивача у 120 000,00 грн. (куди вже враховано ті види матеріального заохочення, що відображають характер та інтенсивність роботи члена Правління Товариства (режим роботи, виконувані функції, робоче навантаження, минулі досягнення, відпрацьований стаж, професійну майстерність тощо), і які в подальшому не можуть бути додатково нараховані (виплачені) працівнику); також встановлено розмір річної премії Позивача у 480 000,00 грн.

Натомість, у пункті 9 Додатку до Контракту передбачено можливість виплати працівнику інших місячних премій (заохочень), за рішенням Наглядової ради Товариства, тобто без деталізації порядку, підстав та умов, а також періодичності (систематичності) таких виплат.

Суд вважає, що в даному разі мова йде саме про певні одноразові виплати (премії, заохочення) за певних умов, які, з огляду на відсутність будь-якої деталізації, не характеризуються постійним характером та систематичністю.

За змістом Протоколу Наглядової ради Відповідача №12/05-2023 від 12 травня 2023 року (а.с.36) було вирішено виплатити Голові та членам Правління Товариства премію (заохочення) за перші чотири місяці 2023 року в наступному розмірі, зокрема:

директору фінансовому 1 242 240,00 грн.

Будь-яких інших посилань на підстави (передумови) виплати такої премії, її характер, вказаний Протокол не містить.

В судовому засіданні обидві сторони підтвердили ту обставину, що в минулому такий вид премії (заохочення) ніколи членам Правління не виплачувався.

Суд також зауважує, що розмір премії у 1 242 240,00 грн. за перші чотири місяці 2023 року, який було виплачено члену правління товариства, якому населення м. Івано-Франківська сплачувало вартість транспортування газу під час дії воєнного стану в державі у 2023 році, та який практично втричі перевищує розмір річної премії такого члена Правління, передбаченої Додатком до Контракту, не може вважатися систематичною виплатою члену правління товариства під час воєнного стану.

Суд також звертає увагу на Інструкцію зі статистики заробітної плати, що затверджена наказом Державного комітету статистики України від 13 січня 2004 року № 5 (надалі також «Інструкція № 114/8713»), відповідно до п. 1.3 якої для оцінки розміру заробітної плати найманих працівників застосовується показник фонду оплати праці. До фонду оплати праці включаються нарахування найманим працівникам у грошовій та натуральній формі (оцінені в грошовому вираженні) за відпрацьований та невідпрацьований час, який підлягає оплаті, або за виконану роботу незалежно від джерела фінансування цих виплат.

Фонд оплати праці складається з: фонду основної заробітної плати; фонду додаткової заробітної плати; інших заохочувальних та компенсаційних виплат.

Згідно п. 2.3. Інструкції № 114/8713 інші заохочувальні та компенсаційні виплати включають винагороди та премії, які мають одноразовий характер, компенсаційні та інші грошові й матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Отже, виплати, які здійснює роботодавець на користь працівника, і які однаково іменовані «премія», можуть належати до додаткової заробітної плати, або ж до інших заохочувальних і компенсаційних виплат у структурі заробітної плати.

З огляду на періодичність виплати премій (заохочень) розрізняють виплати, якi мають одноразовий та систематичний характер.

До додаткової заробітної плати включаються премії та винагороди, що мають систематичний характер їх виплати, та враховуються при розрахунку середнього заробітку у всіх випадках його збереження за працівником, зокрема, у разі затримки роботодавця у проведенні остаточного розрахунку у день звільнення працівника.

Винагороди (премії), що мають одноразовий характер, одноразові заохочення, у структурі заробітної плати належать до «інших заохочувальних та компенсаційних виплат» та не включаються до розміру заробітної плати, що береться до уваги при розрахунку середньої заробітної плати у разі її збереження.

Відтак, не зважаючи на формулювання назви відповідної виплати щодо Позивача як «премія (заохочення)», Суд відносить дану виплату до передбачених підпунктом «б» пункту 4 Порядку №100 одноразових виплат (перелік яких в даному пункті не є вичерпним), тобто витрат, які не включаються при обчисленні середньої заробітної плати.

Враховуючи зазначене, Суд відхиляє посилання Позивача про необхідність включення отриманої ним у травні 2023 року премії у розмірі 1 242 240,00 грн. до розрахунку його середньої заробітної плати для виплати компенсації за невикористані відпустки та вихідної допомоги при звільненні.

Доводи сторони Відповідача про нелегітимність виплаченої Позивачу у травні 2023 року премії у розмірі 1 242 240,00 грн. у зв`язку з відсутністю кворуму Наглядової ради, не є предметом даного судового провадження, оскільки Суду не надано доказів оскарження відповідного протоколу Наглядової ради та його скасування у встановленому законом порядку. При цьому, Судом встановлено, що вказану премію у розмірі 1 242 240,00 грн. фактично було виплачено Позивачу у травні 2023 року.

Щодо доданого Позивачем до позовної заяви Розрахункового листка за серпень 2023 року (а.с.21), до якого включено суму вихідної допомоги у 2 841 396,57 грн. (тобто більшу, за рахунок включення до цієї суми розміру виплаченої Позивачу у травні 2023 року премії у 1 242 240,00 грн.), та, відповідно, більші суми інших нарахувань (за рахунок збільшення величини середнього заробітку за рахунок врахування премії у 1 242 240,00 грн.), Суд зауважує, що даний документ не містить персональних даних та підпису віповідальної за його складання особи, печатки відповідного товариства, а тому не може вважатися належним доказом на підтвердження розміру відповідної виплати.

Крім того, сторона Відповідача проти належності такого документу заперечила, надавши інший розрахунковий листок за серпень 2023 року.

При цьому Суд зауважує, що питання включення до розрахунку середнього заробітку Позивача роміру відповідної премії у 1242 240,00 грн. є предметом даного судового розгляду та вирішується Судом на підставі чиного законодавства.

Відповідно до частини 1 статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі; а згідно з частинами 1 та 3 статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Проаналізувавши доводи сторін, вимоги чинного законодавства України, дослідивши матеріали справи та подані сторонами докази, Суд дійшов висновку про те, позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 116,117 КЗпП України, Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 р. № 100, керуючись ст.ст. 89, 263-265, 273,354-355 Цивільного процесуального кодексу України, Суд,

У Х В А Л И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Івано-Франківськгаз» про стягнення заборгованості по заробітній платі, яка виникла в результаті невиплати на момент звільнення належних платежів, стягнення середнього заробітку за весь період затримки розрахунку відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 07.02.2024 року.

Суддя Домбровська Г.В.