РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2024 року

м. Рівне

Справа № 569/13207/22

Провадження № 22-ц/4815/86/24

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя: Боймиструк С.В.,

судді: Гордійчук С.О., Хилевич С.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Рівненській області на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 23 жовтня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Рівненській області, Головного управління Державної казначейської служби України в Рівненській області, Департаменту патрульної поліції про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Рівненській області, Головного управління Державної казначейської служби України у Рівненській області, Департаменту Патрульної поліції, в якому просить стягнути з Держави Україна через Головне управління Державної казначейської служби України у Рівненській області за рахунок коштів Державного бюджету України у рахунок відшкодування їй 101 000,00 грн., з яких : 1 000,00 грн. - матеріальна шкода та 100 000,00 - моральна шкода.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що починаючи з 10.09.2019 року, протягом трьох років, працівники Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області (на даний час Рівненського районного управління) систематично та незаконно намагались притягнути її до адміністративної відповідальності, складаючи стосовно неї протоколи про адміністративні правопорушення, провадження у справах за якими судом були закриті в зв`язку з відсутністю в її діях складу правопорушень та події.

Зазначає, що в зв`язку з вищевказаними подіями вона змушена була неодноразово, протягом 3 років звертатись з відповідними заявами та запитами на дії та бездіяльність поліцейських. Згідно наданої їй інформації, викладеної у листі заступника начальника ГУ НП в Рівненській області Стрельбіцького Р.П. від 21.05.2021 року за № 11/Г-719, 11/Г-872 - окремих працівників поліції Рівненського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області в ході проведення службового розслідування за порушення вимог ст. 19 ЗУ «Про звернення громадян», у частині не всебічних та не об`єктивних перевірок моїх звернень, а також порушенні наказу МВС за № 1376 від 06.11.2015 року та ст. 268 КУпАП було притягнуто до дисциплінарної відповідальності.

Вказані обставини порушили її нормальний спосіб життя, оскільки вона змушена була захищати власні інтереси у суді, а також в інших установах.

Усі неправомірні дії працівників поліції, відобразилися на її здоров`ї, як психічному так і фізичному, що підтверджується медичною документацією КЗ «Рівненського обласного центру психічного здоров`я населення» РОР, виписками з медичної карти від сімейного лікаря з лікарні та лікаря з ОШВД про погіршення її стану здоров`я протягом останніх 3-х років; рецептами, виписаними лікарями на підставі проведеного огляду та чеками.

Через бездіяльність Рівненських «правоохоронців» та їх нахабну поведінку її стан значно погіршився, її психічному та фізичному здоров`ю завдана значна шкода. Позивач через вказані події, та пережите має стабільно-високий тиск, діагностовано гіпертонічну хворобу з високим ризиком ускладнень, внаслідок хронічного стресу. Зазначає, що у зв`язку з таким станом змушена була звертатись до Центру психічного здоров`я населення, де їй призначили нейролептики та транквілізатори, а в якості медичної реабілітації - рекомендовано заняття з психологом. Зазначає, що на фоні постійного стресу у неї загострились хронічні захворювання.

З урахуванням вимог розумності та справедливості, вважає, що достатнім грошовим відшкодування завданої їй моральної шкоди буде грошова сума у розмірі 100 000,00 грн., і матеріальної, на підтвердження чого долучає товарний чек в розмірі 1 000,00 грн.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 23 жовтня 2023 року позов задоволено частково.

Стягнуто з Держави України за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 1 000 (одна тисяча) грн. 00 коп.

Стягнуто з Держави України за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 5 000 (п`ять тисяч) грн. 00 коп.

У поданій апеляційній скарзі Головне управління Національної поліції в Рівненській області не погоджується з ухваленим рішенням, вважає його необґрунтованим, незаконним та таким, що підлягає скасуванню через неправильне застосування судом норм матеріального права.

Зазначають, що позивачем не надано доказів незаконності дій ГУНП в Рівненській області, оскільки жодного адміністративного стягнення застосовано не було, а складення протоколу не є притягненням до відповідальності.

Також вказують, що позивачем не надано доказів моральної шкоди, причинно-наслідкового зв`язку між діями відповідача та важкого стану здоров`я.

Вважають, що питання про відшкодування шкоди може розглядатися тільки після встановлення факту незаконності дій або бездіяльності працівників поліції.

Відзив до суду не надходив.

Частиною 1 ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що починаючи з 10.09.2019 року по 18.07.2021 року працівниками Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області (на даний час - Відділ превенції Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області) на ОСОБА_1 було складено шість протоколів про вчинення нею адміністративних правопорушень.

З дослідженого в судовому засіданні протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 320160 вбачається, що вказаний протокол був складений 10.09.2019 року старшим ДОП Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області капітаном поліції Кучернюк Б.П. стосовно вчинення ОСОБА_1 правопорушення за ст. 186 КУпАП.

Постановою адміністративної комісії при виконавчому комітеті Рівненської ради № 185 від 16.10.2019 року, за результатами розгляду вказаного протоколу провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрито на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

З дослідженого в судовому засіданні протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 289045, вбачається, що вказаний протокол був складений 22.07.2020 року старшим ДОП Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області капітаном поліції Кучернюк Б.П відносно ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП та протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 289046 від 22.07.2020 року за ст. 173 КУпАП, за вчинення адміністративних правопорушень у період 06.07.2020 року та 19.07.2020 року відповідно.

Постановою Рівненського міського суду Рівненської області по справі № 569/12051/20 від 18.09.2020 року провадження у справах закрито за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

З протоколів про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 098179 від 03.12.2020 року складеного лейтенантом поліції ДОП Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області Чичуком Б.М. вбачається, що останній був складений стосовно ОСОБА_1 за вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП та серії ВАБ № 34460 від 03.12.2020 року за ст. 173 КУпАП.

З постанови Адміністративної комісії при Виконавчому комітеті Рівненської міської ради № 172 від 22.12.2020 року вбачається, що ОСОБА_1 було звільнено від адміністративної відповідальності щодо протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 098179 від 03.12.2020 року за ст. 152 КУпАП.

З постанови Рівненського міського суду Рівненської області від 22.01.2021 року по справі № 569/21059/20 провадження у справі про адміністративне правопорушення передбачене ст. 173 КУпАП закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

18.07.2021 року поліцейським взводу № 2 роти № 3 батальйону УПП в Рівненській області ДПП молодший лейтенант поліції Глущук В.Б. складено стосовно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 491052 за ознаками адміністративного правопорушення передбаченого ст. 173 КУпАП.

Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 17.09.2021 року по справі № 569/15336/21 провадження у справі про адміністративне правопорушення передбачене ст. 173 КУпАП закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП - за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Статтею 56 Конституції України передбачено, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Відповідно до статті 23 ЦК України встановлено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав та законних інтересів. Відповідно до частини другої цієї статті моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою статті 1176 ЦК України, а саме у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт.

За відсутності підстав для застосування частини першої статті 1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (статті 1173, 1174 цього Кодексу).

Правовою підставою цивільно-правової відповідальності за відшкодування шкоди, завданої рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, є правопорушення, що включає як складові елементи: шкоду, протиправне діяння особи, яка її завдала, причинний зв`язок між ними. Шкода відшкодовується незалежно від вини.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 1 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» в особи виникає право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок незаконного накладення штрафу.

Пунктом 4 частини першої статті 2 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» передбачено, що право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадку, зокрема, закриття справи про адміністративне правопорушення.

У постанові Верховного Суду від 05 лютого 2020 року у справі № 640/16169/17 (провадження № 61-15393св18), зазначено, що здійснення провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, яка в подальшому закрита судом за відсутністю складу адміністративного правопорушення, свідчить про незаконні дії посадових осіб, які ініціювали та здійснювали вказане провадження (складання протоколу, затримання особи, отримання пояснень та інше). Відшкодування моральної шкоди провадиться незалежно від того, чи застосувалися з боку держави будь-які заходи примусу, чи було понесено особою витрати на погашення штрафу, накладеного судом.

Місцевий суд встановивши, що в період з 10.09.2019 року по 17.09.2021 року працівники правоохоронних органів шість разів складали протоколи про вчинення позивачкою ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, провадження в яких судом були закриті в зв`язку з відсутністю в діях останньої складу та події вказаних правопорушень дійшов правильного висновку про наявність підстав для відшкодування моральної шкоди та її розміру, з чим погоджується колегія апеляційного суду.

Закономірним є той факт, що незаконні дії працівників поліції протягом тривалого часу призвели до порушення нормальних життєвих зв`язків, вимусили витрачати додатковий час та зусилля для захисту своїх прав позивачкою. При цьому очевидним є те, що створені обтяження не можуть мати позитивного впливу на психологічний стан особи.

Відповідно до частини 1, пункту 1 частини 2 статті 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до положень частини 3 статті 12, частини 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

В обґрунтування позовних вимог в частині відшкодування матеріальної шкоди позивач вказувала на те, що в результаті незаконних дій поліції у неї погіршився стан здоров`я, тому вона була вимушена витрачати кошти на придбання ліків. Загальну суму матеріальних збитків позивач визначила у розмірі 1000 гривень.

На підтвердження позовних вимог представником позивача надано копії: виписки із медичної карти амбулаторного хворого ОСОБА_1 виданої КП «Рівненський обласний центр психічного здоров`я» (а.с. 51); фіскальні чеки з аптек та рецепти видані КП "Рівненським обласним центром психічного здоров`я населення" (а.с. 53,54). Вказані документи за своїм змістом та часовим проміжком їх створення є належними, допустимими і достатніми доказами позовних вимог щодо відшкодування заявленої матеріальної шкоди та не спростовуються доводами апеляційної скарги.

Отже встановивши обставини справи на підставі належної оцінки наявних у справі доказів, визначивши норми права, які підлягали застосуванню, місцевий суд дійшов правильного висновку про часткове задоволення позовних вимог, тому підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Рівненській області залишити без задоволення.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 23 жовтня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Повний текст постанови складений 22 лютого 2024 року.

Головуючий: Боймиструк С.В.

Судді: Гордійчук С.О.

Хилевич С.В.