№ апеляційного провадження: 22-3/824/333/2024
Головуючий у суді першої інстанції: Кордюкова Ж.І.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Крижанівська Г.В.
УХВАЛА

26 лютого 2024 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Крижанівської Г.В.,

суддів Матвієнко Ю.О., Шебуєвої В.А.

розглянувши заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі № 752/14476/21 за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні жилим приміщенням та вселення, -

УСТАНОВИВ:

Постановою Київського апеляційного суду від 22 березня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 15 листопада 2022 року - без змін.

27 січня 2024 року ОСОБА_1 , засобами поштового зв`язку, звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення до постанови Київського апеляційного суду від 22 березня 2023 року, в якій просить з врахуванням мотивів, викладених у мотивувальній частині постанови, вирішити питання про задоволення його апеляційної скарги в тій частині апеляційної скарги, з якою погодився апеляційний суд.

Разом з цим з матеріалів справи вбачається, що у квітні 2023 року ОСОБА_1 звертався до Київського апеляційного суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, у якій просив, з врахуванням мотивів, викладених у мотивувальній частині постанови, вирішити питання про задоволення його апеляційної скарги в тій частині апеляційної скарги, з якою погодився апеляційний суд (т.3 а.с.26-28).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 8 травня 2023 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення (т.3 а.с. 32-33).

У червні 2023 року ОСОБА_1 було подано аналогічну заяву про ухвалення додаткового рішення до постанови Київського апеляційного суду від 22 березня 2023 року, яку ухвалою Київського апеляційного суду від 5 липня 2023 року залишено без розгляду (т.3 а.с. 224-227, 230-231).

У жовтні 2023 року ОСОБА_1 було подано аналогічну заяву про ухвалення додаткового рішення до постанови Київського апеляційного суду від 22 березня 2023 року (т.4 а.с. 71-73).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 26 жовтня 2023 року дії ОСОБА_1 щодо неодноразового подання ідентичних заяв про ухвалення додаткового рішення у даній цивільній справі визнано зловживанням процесуальними правами, заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення залишено без розгляду, стягнуто з ОСОБА_1 у дохід державного бюджету штраф у сумі 8 052 грн (с.с.89-91 т.4).

У листопаді 2023 року ОСОБА_1 повторно подав до Київського апеляційного суду заяву про ухвалення додаткового рішення до постанови Київського апеляційного суду від 22 березня 2023 року.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 19 січня 2024 року визнано подання 2 листопада 2023 року ОСОБА_1 заяви про ухвалення додаткового рішення до постанови Київського апеляційного суду від 22 березня 2023 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні жилим приміщенням та вселення, зловживанням процесуальними правами. Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення до постанови Київського апеляційного суду від 22 березня 2023 року повернуто ОСОБА_1 без розгляду. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави штраф у розмірі п`яти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 13 420 грн., за зловживання своїми процесуальними правами.

Таким чином, в ухвалах Київським апеляційним судом було неодноразово звернено увагу заявника на недопустимість зловживання процесуальними правами, що повторне подання ОСОБА_1 аналогічних заяв призводить до безпідставного направлення справи до апеляційного суду та значного затягування розгляду справи.

Разом з цим, ОСОБА_1 в чергове 27 січня 2024 року подав до Київського апеляційного суду заяву про ухвалення додаткового рішення, що стало підставою для витребування матеріалів цивільної справи у суду першої інстанції, що у свою чергу перешкоджає судовому розгляду справи.

Відповідно до частини 1 статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення (п.1 ч. 2 ст. 44 ЦПК).

Відповідно до ч. 3 ст. 44 ЦПК України, якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що подання ОСОБА_1 27.01.2024 заяви про ухвалення додатково рішення до постанови Київського апеляційного суду від 22 березня 2023 року є зловживанням процесуальними правами, тому заява повертається без розгляду.

Частиною 4 статті 44 ЦПК України передбачено, що суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Згідно ст. 143 ЦПК України заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства. Заходи процесуального примусу застосовуються судом шляхом постановлення ухвали.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 144 ЦПК України одним із заходів процесуального примусу є штраф.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 148 ЦПК України у випадку зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству, суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно ч. 2 ст. 148 ЦПК України у випадку повторного чи систематичного невиконання процесуальних обов`язків, повторного чи неодноразового зловживання процесуальними правами, повторного чи систематичного неподання витребуваних судом доказів без поважних причин або без їх повідомлення, триваючого невиконання ухвали про забезпечення позову або доказів, суд з урахуванням конкретних обставин стягує у дохід державного бюджету з відповідного учасника судового процесу або відповідної іншої особи штраф у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи, наведені норми закону та ту обставину, що ОСОБА_1 неодноразово попереджався про недопустимість зловживання процесуальними правами, до нього застосовані заходи процесуального примусу у вигляді накладення штрафу, однак він в чергове, зловживаючи процесуальними правами, подав до апеляційного суду ідентичну заяву про ухвалення додаткового рішення, що свідчить про неодноразове зловживання процесуальними правами, що призводить до значного затягування розгляду справи та порушення розумних строків розгляду справи, апеляційний суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_1 захід процесуального примусу у вигляді штрафу у розмірі п`яти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 15 140 грн.

Згідно ч. 5 ст. 148 ЦПК України ухвала про стягнення штрафу є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Стягувачем за таким виконавчим документом є Державна судова адміністрація України.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи, за якими стягувачем є держава або державний орган, можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Керуючись статтями 44, 148 ЦПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати подання 27 січня 2024 року ОСОБА_1 заяви про ухвалення додаткового рішення до постанови Київського апеляційного суду від 22 березня 2023 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні жилим приміщенням та вселення, зловживанням процесуальними правами.

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення до постанови Київського апеляційного суду від 22 березня 2023 року повернути без розгляду.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави штраф у розмірі п`яти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 15 140 грн., за зловживання процесуальними правами.

Боржник: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ).

Стягувач: Державна судова адміністрація України (01601, м. Київ, вул. Липська, 18/5; ).

Строк пред`явлення ухвали до примусового виконання в частині стягнення штрафу становить три місяці, починаючи з наступного дня після набрання нею законної сили.

Ухвала в частині накладення штрафу набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач:

Судді: