_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/947/1293/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.02.2024 року Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді Васильків Олени Василівни,

секретаря судового засідання - Бродецької Тетяни Вікторівни,

за участі позивача ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (РНОКПП невідомий, останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_2 та Одеській області не зареєстрований) про стягнення аліментів на утримання дитини, -

ВСТАНОВИВ:

І. ПРОЦЕДУРА

08.12.2023 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути зі ОСОБА_2 на користь позивача на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі 5000 грн., щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою суду від 21.12.2023 року провадження по справі відкрито.

10.01.2024 року відповідач ОСОБА_2 подав до суду заяву, в якій вказав, що з позовними вимогами про стягнення аліментів в розмірі 5000 грн. не згоден, офіційно не працює, згоден виплачувати суму відповідно до законодавства, вважає можливим розглядати справу за його відсутності.

01.02.2024 року в судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримала вимоги, при цьому вказала, що розмір може бути меншим, але не менше ніж 3500 грн.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні вказав, що згоден виплачувати суму аліментів відповідно до законодавства.

ІІ. АРГУМЕНТИ (ДОВОДИ) УЧАСНИКІВ СПРАВИ

В своїх позовних вимогах позивач посилається на те, що з 25.04.2002 року перебувала в шлюбі з відповідачем. 22.12.2022 року рішенням Київського районного суду м. Одеси шлюб розірвано. Від шлюбу сторони мають дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає разом з позивачем. На теперішній час позивач не має роботи, перебуває на обліку в Центрі зайнятості, є ВПО та сім`я живе лише за рахунок соціальних виплат. З моменту фактичного припинення шлюбних відносин, відповідач припинив утримувати дочку, в зв`язку з чим позивач змушена звернутись до суду.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що в частині стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі 5000,00 грн. він не згоден, оскільки офіційно сам не працює, має лише періодичну роботу будівельника, його дохід 8000 грн., інших дітей чи непрацездатних батьків не має, іншого шлюбу не укладав. В ході судового розгляду справи повідомив, що і 3500 грн. для нього є великою сумою аліментів. При цьому зазначав, що згоден виплачувати аліменти як по закону, але суми аліментів, які може виплачувати не назвав.

ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували в шлюбі з 25.04.2002 року, який розірвано рішенням Київського районного суду м. Одеси від 22.12.2022 року, справа № 947/26773/22.

Від шлюбу у сторін народилася донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис №9612 від 20.09.2014 року, складений Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, що вбачається зі свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 20.09.2014 року. Батьками вказані: ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

З довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 25.10.2017 року № 5106-380701 вбачається, що ОСОБА_3 , 2014 року народження, має супровід матері ОСОБА_1 з Луганської області, місце перебування: АДРЕСА_1 /а.с.8/.

З довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 08.08.2018 року № 336 вбачається, що ОСОБА_2 має зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 . Фактичне місце проживання/перебування: АДРЕСА_4 /а.с.18/.

На підтвердження матеріального стану позивача ОСОБА_1 суду надано:

- Довідка №42/02-07 від 15.01.2024 року, видана ОСОБА_1 про те, що вона зареєстрована як безробітна в Одеській філії Одеського обласного центру зайнятості з 23.11.2023 року по теперішній час;

- Відомості від 16.01.2024 року №1551-24-00338 з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору станом на 12.01.2024 року, з яких вбачається, що за період з 1 кварталу 2023 року по 3 квартал 2023 року інформація щодо джерел/сум нарахованого (виплаченого) доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків відносно ОСОБА_1 відсутня;

- Довідка про отримання допомоги від 16.01.2024 року №217, згідно з якою ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради Київського району та їй відповідно до Постанови КМУ №332 від 20.03.2022 року з 01.07.2023 року по 31.12.2023 року призначено допомогу по ВПО. Загальна сума доходу за період з 01.07.2023 року по 31.12.2023 року становить 18000,00 грн.;

- Довідка Одеської філії Одеського обласного центру зайнятості №71/02-07 від 23.01.2024 року, видана ОСОБА_1 , що дохід за період з 24.11.2023 року по 31.12.2023 року становить 1850,01 грн.

Доказів на підтвердження розміру доходів та їх джерел відповідача ОСОБА_2 суду не надано.

IV. ПРАВОВІ НОРМИ, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ

Суд зазначає, що спірні правовідносини є сімейними та регламентуються положеннями ст. ст. 180-185 СК України.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Положеннями ч. 2 ст. 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування та найважливішим обов`язком батьків.

Статтею 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, регламентовано, що кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

V. ОЦІНКА ДОВОДІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ВИСНОВКИ СУДУ

В ході судового розгляду справи встановлено, що від шлюбу сторони мають дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає разом з позивачем, на утримання якої відповідач матеріальну допомогу в добровільному порядку не надає.

Частиною 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» установлено з 1 січня 2024 року прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років складає 3196 гривень.

При цьому суд також враховує, що позивач ОСОБА_1 на теперішній час є ВПО, не працевлаштована, отримує лише соціальні виплати.

Ухвалюючи рішення по суті спору, суд враховує, що пояснення відповідача щодо рівня його доходів належними та допустимими доказами в сенсі ст. ст. 77, 78 ЦПК України не підтверджені.

Враховуючи принципи змагальності сторін та диспозитивності цивільного судочинства суд не збирає докази за власною ініціативою та ухвалює рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За таких обставин, враховуючи інтереси малолітньої дитини, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню, так як частково обґрунтовані та доведені.

VI. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З урахуванням задоволення позовних вимог та звільнення позивача від сплати судового збору при зверненні до суду сума судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Керуючись ст. ст. 2, 76-83, 141, 263-265, 273, 354-355 ЦПК України, ст. ст. 182, 184, 191 СК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Стягнути зі ОСОБА_2 (РНОКПП невідомий, останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_2 та Одеській області не зареєстрований) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі 3500 грн., щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову 08.12.2023 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути зі ОСОБА_2 (РНОКПП невідомий, останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_2 та Одеській області не зареєстрований) на користь держави судовий збір в розмірі 1073,60 грн. /одна тисяча сімдесят три гривні 60 копійок/.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення суду складено 08.02.2024 року.

Суддя Васильків О.В.