Справа № 522/8536/24
Провадження № 2/522/5111/24
УХВАЛА

04 вересня 2024 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі головуючої судді - Косіциної В.В., розглянувши на підставі наявних матеріалів питання про прийняття відзиву,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про стягнення аліментів.

30 серпня 2024 року до Приморського районного суду м. Одеси від ОСОБА_2 надійшов відзив, у якому від просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

03 вересня 2024 року до Приморського районного суду м. Одеси від ОСОБА_2 надійшла заяву, у якій він просить визнати поважними причини пропуску строку для подання відзиву.

Заява мотивована тим, що на даний момент в Україні запроваджено правовий режим воєнного стану, що вплинуло на усі сфери життєдіяльності людини. Окрім того, заявник у заяві зазначив про те, що 26 серпня 2024 року відбулася масова ракетна атака, що вплинуло на строк подання ним відзиву, оскільки, внаслідок ракетної атаки були запроваджені відключення світла.

Суд дослідивши матеріали справи встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ч.7 ст.178 ЦПК України, відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 04.06.2024 року провадження у справі відкрито. Встановлено, що справа буде розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідачеві надано п`ятнадцятиденний строк з моменту отримання копії ухвали для подання відзиву.

Копію ухвали про відкриття провадження було отримано ОСОБА_2 12 серпня 2024 року, про що свідчить відповідна відмітка на супровідному листі.

За приписами ч.ч.1-3 ст.174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом.

Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

Підстави, час та черговість подання заяв по суті справи визначаються цим Кодексом або судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Згідно зі ст.191 ЦПК України у строк, встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідач має право надіслати: 1) суду - відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову; 2) позивачу, іншим відповідачам, а також третім особам - копію відзиву та доданих до нього документів.

Згідно ч.ч.1-2 ст.178 ЦПК України, у відзиві відповідач викладає заперечення проти позову. Відзив підписується відповідачем або його представником.

За приписами ч.2 ст.43 ЦПК України учасники справи зобов`язані, зокрема, виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Відповідно до ч.ч.1, 4, 6 ст.127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк.

Пропуск строку, встановленого законом або судом учаснику справи для подання доказів, інших матеріалів чи вчинення певних дій, не звільняє такого учасника від обов`язку вчинити відповідну процесуальну дію.

Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу.

Порядок і строк подачі відзиву регламентовано ст. 191 ЦПК України.

При цьому слід зауважити, що встановлення законодавцем часових обмежень на подання відзиву та доказів спрямоване на неприпустимість зловживання учасниками справи своїми правами.

Суд погоджується із доводами відповідача у заяві про визнання поважними причинами пропуску строку для подання відзиву, оскільки, війна є чинником, що могла призвести душевних страждань відповідача, в наслідок чого останній міг втратити душевний спокій. Сам по собі факт воєнних дій призводить до того, що особа може побоюватися за своє життя й безпеку та безпеку своїх близьких, мусить переховуватися у бомбосховищах під час масових ракетних атак, споглядає руйнування внаслідок ракетних обстрілів, докладає додаткових зусиль для організації її життя й безпеки, подолання кризи й апатії.

Окрім того, загальновідомим є той факт, що 26 серпня 2024 року відбулася ракетна атака, що призвела до масового відключення електроенергії в усіх регіонах нашої держави.

Суд також бере до уваги факт того, що відповідач проходить військову службу, що підтверджується довідкою від 29.08.2024 року №ВОЗ/15584.

Вирішуючи питання про можливість прийняття відзиву, суд зазначає, що Верховний Суд неодноразово звертав увагу на те, що при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом. Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції Про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Разом з тим, Європейський суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним (Рішення Суду у справі Жоффре де ля Прадель проти Франції від 16 грудня 1992 року).

У рішенні від 13 січня 2000 року у справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» та в рішенні від 28 жовтня 1998 року у справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнано порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції.

Враховуючи те, що відзив відповідає вимоги, встановленим у ч.3 ст.178 ЦПК України, беручи до уваги той факт, що відповідач є військовослужбовцем, а пропущення строку для подання відзиву відбулося з об`єктивних та незалежних причин, суд доходить до висновку про наявність підстав для визнання поважної причини пропуску для подання відзиву та прийняття відзиву до розгляду.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 127, 178, 191, 197, ч.1 ст.223, ч.2 ст.258, ст.ст. 260, 261, 353 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати поважними причини пропуску ОСОБА_2 строку для подання відзиву.

Прийняти до розгляду відзив ОСОБА_2 на позову заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про стягнення аліментів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Косіцина В.В.