Справа № 405/4544/20
Провадження №2/405/652/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2024 року Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючого судді Іванової Л.А.

при секретарі Тарасенко Р.П., Нетесі С.М.

за участю учасників справи:

позивача ОСОБА_1 та в його інтересах представника - адвоката Іващенка І.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницький цивільну справу №405/4544/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про вселення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні нерухомим майном, шляхом вселення в житловий будинок та встановлення порядку користування нерухомим майном, зазначивши на обґрунтування позовних вимог, що рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 26.02.2020 року (яке набрало законної сили 06.04.2020 року) визнано за ним ( ОСОБА_1 ) право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 1/3 частину житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель і споруд, що розташований в АДРЕСА_1 . Крім того, позивач зазначив, що на початку липня 2020 року він звернувся до відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно з заявою про реєстрацію права власності на вищевказану частину будинку, де йому було запропоновано надати крім рішення суду також оригінал технічного паспорту на будинок, в зв`язку з чим він звернувся до ОКП «КООБТІ», але йому було повідомлено про те, що він має замовити новий технічний паспорт та забезпечити доступ до будинку. В середині липня 2020 року близько 15:00 год. він ( ОСОБА_1 ) прийшов до будинку, що в АДРЕСА_1 , однак двері ніхто не відчинив, а тому враховуючи, що він не має доступу до домоволодіння, він не має можливості користуватися спадковим майном, зокрема, проживати в ньому.

З огляду на викладене вище, просив усунути йому (позивачу) перешкоди в користуванні нерухомим майном шляхом його вселення до житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель і споруд, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , а також встановити порядок користування зазначеним будинком, виділивши йому (позивачу) кімнати та допоміжні приміщення, що дорівнює 1/3 частині житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель і споруд, що розташований в АДРЕСА_1 .

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 02 лютого 2021 року відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. Надано учасникам справи процесуальний строк для подання заяв по суті справи.

Ухвалою суду від 29 березня 2021 року за клопотанням сторони позивача у справі призначено судову будівельно - технічну експертизу, на вирішення якої поставлено наступне питання: чи є технічна можливість відповідно до вимог нормативно-правових актів у галузі будівництва визначити порядок користування об`єктом нерухомого майна, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 відповідно до частки співвласника ОСОБА_1 , що становить 1/3 частину житлового будинку, загальною площею 74, 6 кв.м, житловою площею 47, 2 кв.м., з виділенням в користування кімнати в будинку та допоміжних приміщень відповідно до належної 1/3 частки житлового будинку.

Крім того, на час проведення експертизи провадження по справі було зупинено.

Ухвалою суду від 15 листопада 2023 року відновлено провадження у цивільній справі та призначено підготовче судове засідання з викликом в підготовче судове засідання учасників справи.

Під час підготовчого провадження у справі, ухвалою суду від 23 квітня 2024 року за клопотанням сторони позивача в зазначеній цивільній справі № 405/4544/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про вселення та встановлення порядку користування нерухомим майном в частині позовної вимоги щодо встановлення порядку користування житловим будинком з відповідною частиною господарських будівель і споруд, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , виділивши ОСОБА_1 кімнати в будинку та допоміжні приміщення, що дорівнюють (відповідають) 1/3 частині житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель і споруд, що розташований в АДРЕСА_1 , - залишено без розгляду на підставі п. 5 ч.1 ст. 257 ЦПК України.

Також, під час підготовчого провадження у справі судом розглянуто заявлені позивачем клопотання, та, зокрема, клопотання про допит позивача ОСОБА_1 , як свідка, про відомі йому обставини, що мають значення для справи.

Ухвалою суду від 23 квітня 2024 року закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач ОСОБА_1 та в його інтересах представник - адвокат Іващенко І.Ю. (діє на підставі доручення для надання безоплатної вторинної правової допомоги від 02.07.2020 року № 233 та ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії СА № 1009747 від 29.03.2021 року) в судовому засіданні позовні вимоги про усунення перешкод в користуванні нерухомим майном, шляхом вселення підтримали в повному обсязі, з підстав, зазначених в позові, просили позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлявся судом належним чином, зокрема, як шляхом направлення судової повістки за адресою зареєстрованого місця проживання відповідача, так і шляхом надсилання текстового SMS повідомлення з використанням засобів мобільного зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення, при цьому, відповідно до довідки про доставку SMS, SMS-повідомлення, сформоване одержувачу ОСОБА_2 21.05.2024 року 11:55:53, на номер телефону НОМЕР_5, доставлено: 21.05.2024, 12:05:36, причини неявки суду не відомі, заяви, клопотання, а також відзив на позов відповідач не подавав, тим самим, судом відзначається, що відповідач не скористався своїм правом на участь в судовому засіданні, надання суду пояснень та доказів на обґрунтування своєї позиції щодо заявлених позивачем позовних вимог.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлявся судом належним чином, зокрема, як шляхом направлення судової повістки за адресою зареєстрованого місця проживання відповідача, так і шляхом надсилання текстового SMS повідомлення з використанням засобів мобільного зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення, при цьому, відповідно до довідки про доставку SMS, SMS-повідомлення, сформоване одержувачу ОСОБА_3 21.05.2024 року 11:56:52, на номер телефону НОМЕР_5, доставлено: 21.05.2024, 12:02:18, причини неявки суду не відомі, заяви, клопотання, а також відзив на позов відповідач не подавав, тим самим, судом відзначається, що відповідач не скористався своїм правом на участь в судовому засіданні, надання суду пояснень та доказів на обґрунтування своєї позиції щодо заявлених позивачем позовних вимог.

При цьому, суд зауважує, що відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають електронного кабінету, за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому суду адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає, не перебуває або не знаходиться.

Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Відповідно до ч.1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Заслухавши пояснення позивача ОСОБА_1 та в його інтересах представника - адвоката Іващенка І.Ю., дослідивши докази по справі в їх сукупності, з`ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, виходячи з положень ст.12 та ст.13 ЦПК України, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін, суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані, ґрунтуються на вимогах закону, що регулює спірні правовідносини, та підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 26 лютого 2020 року, яке набрало законної сили 06 квітня 2020 року (справа № 405/1133/19) визнано за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 1/3 частину житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель і споруд, що розташований в АДРЕСА_1 .

Крім того, зазначеним судовим рішенням було також встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 17.02.2016 року.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина на нерухоме майно, а саме: на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями за АДРЕСА_1 , який належав їй на підставі договору довічного утримання від 26.04.1995 року № 1-1500, посвідченого Першою кіровоградською державною нотаріальною конторою та зареєстрованого Кіровоградським БТІ 03.05.1995 року.

Із заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , як вбачається із спадкової справи до майна померлої відкритої Першою Кіровоградською державною нотаріальною конторою 17.04.2002 року звернулись її діти: ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Преюдиційність у процесуальному праві - обов`язок суду, який розглядає справу, прийняти без перевірки та доказів факти, які раніше вже були встановлені судовим рішення або вироком у будь-якій іншій справі, які набрали законної сили. Преюдиційність дозволяє уникнути ухвалення суперечливих судових фактів щодо одного й того ж питання та вирішувати справи з найменшими витратами часу та засобів.

Тобто факти, установлені у прийнятих раніше судових рішеннях, мають для суду преюдиціальний характер. Преюдиціальність означає обов`язковість фактів, установлених судовим рішення, що набрало законної сили в одній справі, для суду при розгляді інших справ (постанова Верховного Суду від 26 листопада 2019 року по справі № 922/643/19).

Судом також встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач ОСОБА_1 зареєстрував своє право власності на 1/3 частину житлового будинку АДРЕСА_1 , про що свідчить інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 220539411 від 17.08.2020 року (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 101; номер запису про право власності 37789455; підстава для державної реєстрації: рішення суду, серія та номер: № 405/1133/19, виданий 26.02.2020 року, видавник Ленінський районний суд м. Кіровограда; форма власності: приватна; вид спільної власності: спільна часткова; розмір частки: 1/3, власник: ОСОБА_1 ).

Крім того, як вбачається з довідки «Про результати проведеної перевірки по зверненню ОСОБА_1 », складеної старшим ДОП сектору ДОП відділу превенції Кропивницького ВП Михайлевським В.І. 15.07.2020 року до Кропивницького ВП ГУ НП України в Кіровоградській області надійшло звернення ОСОБА_1 , 1971 року народження, проживаючого в АДРЕСА_2 , про те, що родичі не впускають його до будинку. Вказану подію зареєстровано до журналу єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події Кропивнивницького ВП за № 35671 від 15.07.2020 року. В ході проведення перевірки було опитано ОСОБА_1 , який пояснив, що 15.07.2020 року близько 18.00 год. він звернувся до поліції тому, що в нього є рішення суду для вселення в будинок за адресою: АДРЕСА_1 , але його в будинок не впускають. Також додав, що в поліцію звернувся для інформування та реєстрації даної події.

Допитаний в судовому засіданні, за клопотанням позивача ОСОБА_1 в якості свідка пояснив, що відповідачами є його рідний старший брат ОСОБА_3 , та рідний брат по матері ОСОБА_2 , при цьому, їх мати ОСОБА_4 , 1944 року народження, померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , та після її смерті відкрилася спадщина на належне їй за життя майно: житловий будинок АДРЕСА_1 . Мати заповіту не залишила, а тому він (позивач), а також брати - відповідачі по справі звернулися в нотаріальну контору з заявами про прийняття спадщини, при цьому він (позивач) за рішенням суду визнав за собою в порядку спадкування право приватної спільної часткової власності на 1/3 частину житлового будинку АДРЕСА_1 , однак проживати в будинку він не може, оскільки відповідачі його в будинок не пускають і більш того, відповідач ОСОБА_2 безпідставно вважає, що він (позивач) не має права там проживати, і що це лише його майно (нерухоме). Вказав, що за зазначеною адресою проживає відповідач ОСОБА_2 , відповідач ОСОБА_3 , зареєстрований і проживає за іншою адресою. Вказав, що має намір вселитися в будинок, однак відповідач ОСОБА_2 до будинку не впустив, що стало підставою для його (позивача) звернення до правоохоронних органів. Також зазначив, що він (позивач) є інвалідом, ІІІ-тя група інвалідності, переніс два інсульта та в зазначеному будинку він постійно проживав з 7-ми років, з цієї адреси він також пішов в армію, за цією ж адресою він одружився і проживав зі своєю сім`єю, однак приблизно в 2005 - 2006 році, відповідач ОСОБА_2 обмежив йому доступ до будинку, вважаючи, що він (позивач) не має права там проживати. Окремо зазначив, що в будинку було чотири кімнати, однак відповідач ОСОБА_2 , не оформивши належним чином своє право на 1/3 частину спадкового майна проводить в будинку реконструкцію та чинить йому (позивачу) перешкоди у вільному доступі та проживає в зазначеному будинку.

Враховуючи зазначене, судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 позбавлений здійснювати права співвласника у повному обсязі (зокрема, в частині користування майном) через протиправну поведінку відповідачів, які не надають позивачу доступу до домоволодіння, а спроби домовитися з даного питання в позасудовому порядку з відповідачами залишилися без задоволення.

Згідно зі статтею 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Згідно з частинами 1, 3, статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

За положеннями статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна.

Відповідно до частини 1 статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно зі статтею 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю (стаття 358 ЦК України).

Згідно з частиною 1 статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб.

Відповідно до частини 2 статті 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Статтею 391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення, будинку або його частини, вимагати усунень порушень його права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі зазначеної норми є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю.

Аналіз наведених норм цивільного законодавства дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права.

З огляду на зазначене, та оскільки під час судового розгляду достеменно встановлено, що відповідачами ОСОБА_3 та ОСОБА_2 чиняться перешкоди позивачу ОСОБА_1 в користуванні майном - 1/3 частиною житлового будинку АДРЕСА_1 , належного останньому на праві приватної спільної часткової власності на підставі рішення Ленінського районного суду м.Кіровограда від 26 лютого 2020 року, серія та номер 405/1133/19, суд приходить до висновку про те, що існують передбачені законом підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про вселення позивача ОСОБА_1 до житлового будинку, що розташований в АДРЕСА_1 .

Крім того, при вирішенні судом питання про судові витрати по справі в порядку ст. 141 ЦПК України, відповідно до ч.1 зазначеної статті судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, на підставі чого та враховуючи задоволення позовних вимог позивача, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем при пред`явленні позову до суду судовий збір в розмірі по 420 грн. 40 коп. з кожного.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 4, 5, 7, 10, 12, 13, ст.ст.77-80, 81, 95, 133, 141, 235, 258, 259, 263, 264, 265 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про вселення, - задовольнити.

Усунути перешкоди у користуванні власністю - 1/3 частиною житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд, що розташований в АДРЕСА_1 , належного ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , на підставі рішення Ленінського районного суду м.Кіровограда від 26 лютого 2020 року, серія та номер 405/1133/19, шляхом вселення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , до житлового будинку АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , судовий збір в розмірі по 420 грн. 40 коп. з кожного.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до суду апеляційної інстанції, яким є Кропивницький апеляційний суд.

У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення, або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження з підстав, передбачених ч.ч.2, 3 ст.354 ЦПК України.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда Лілія Андріївна Іванова