Справа № 199/4369/14-ц
УХВАЛА

іменем України

25.01.2024

м. Дніпро

справа №199/4369/14-ц

провадження № 4-с/199/3/24

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Подорець О.Б.

секретаря судового засідання Терентієвої Я.О.,

учасники справи:

скаржник (боржник) ОСОБА_1

стягувач Акціонерне товариство «УкрСиббанк»

заінтересована особа Амур-Нижньодніпровський відділ державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса)

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 , де заінтересовані особи Акціонерне товариство «УкрСиббанк», Амур-Нижньодніпровський відділ державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), щодо визнання дій державного виконавця протиправними, скасування постанови про реалізацію нерухомого майна, шляхом проведення електронних торгів у виконавчому провадженні №66039131, -

ВСТАНОВИВ:

Скаржник ОСОБА_1 в особі свого представника адвоката Ворон А.І. звернулася до суду зі скаргою на дії державного виконавця Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), щодо визнання дій державного виконавця протиправними, скасування постанови про реалізацію нерухомого майна, шляхом проведення електронних торгів у виконавчому провадженні №66039131.

Скарга мотивована тим, що на примусовому виконанні Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) перебуває виконавче провадження №66039131, відкрите на підставі виконавчого листа Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська №199/4369/14-ц від 07.09.2015 у справі за позовом АТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом у розмірі 731 400,18 грн. Державним виконавцем Лісовим О.О. прийнято рішення про реалізацію нерухомого майна шляхом проведення електронних торгів у виконавчому провадженні, що протирічить Закону України від 15 березня 2022 року «Про внесення змін до Податкового кодексу та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану».

За таких обставин, з урахуванням уточненої скарги просила суд визнати причину пропуску строку звернення із скаргою поважною, визнати протиправними дії державного виконавця Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Лісового О.О. у виконавчому провадженні №66039131 щодо реалізації нерухомого майна предмета іпотеки, а саме: квартири АДРЕСА_1 , шляхом проведення електронних торгів, призначених ДП «Сетам» на 05 січня 2024 року о 09 год. 00 хв. За номером лоту 541776, стягнути витрати на правову допомогу в розмірі 15000 грн.

Представник скаржника адвокат Ворон А.І. в судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву щодо розгляду справи за його відсутності, просив скаргу задовольнити.

Скаржник ОСОБА_1 скаргу підтримала у повному обсязі та просила її задовольнити.

Державний виконавець Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Лісовий О.О. у судовому засіданні скаргу не визнав, просив у її задоволенні відмовити, оскільки його дії відповідають вимогам чинного законодавства. Крім того, вважав, що заявлені вимоги про стягнення витрат на правову допомогу завищені.

Вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, дослідивши матеріли цивільної справи №199/4369/14, дослідивши матеріали виконавчого провадження, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 16 квітня 2015 року у цивільній справі №199/4369/14-ц позов Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково. Стягнуто з відповідача ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 , на користь позивача Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», , заборгованість за кредитним договором №0 від 01 серпня 2007 року, яка виникла станом на 20 травня 2014 року та складається з наступного: 50 173,99 швейцарських франків, що за курсом НБУ становить 661 409,79 грн. заборгованість за простроченим кредитом; 4726,01 швейцарських франків, що за курсом НБУ становить 62 299,80 грн. заборгованість по простроченим процентам за користування кредитом; 200,91 швейцарських франків, що за курсом НБУ становить 2648,46 грн. пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом; 382,49 швейцарських франків, що за курсом НБУ становить 5042,13 грн. пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам за користування кредитом, а всього 55 483,40 швейцарських франків, що за курсом НБУ становить 731 400 (сімсот тридцять одна тисяча чотириста) грн. 18 коп. та судовий збір в сумі 3654 (три тисячі шістсот п`ятдесят чотири) грн. 00 коп. В іншій частині позову відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 06 серпня 2015 року рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 квітня 2015 року залишено без змін.

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 квітня 2015 року набрало чинності 06 серпня 2015 року.

На підставі вказаного рішення суду видано виконавчий лист.

15.07.2021 державним виконавцем Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Кульпановою Г.О. відкрито виконавче провадження (ВП №66039131).

30 листопада 2023 року державним виконавцем Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Лісовим О.О. складено Акт цілісності майна, що підлягає передачі на електронний аукціон (торги).

Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Згідно з ч.1 ст.1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до п. 5-2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про іпотеку» у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування щодо нерухомого майна (нерухомості), що належить фізичним особам та перебуває в іпотеці за споживчими кредитами, зупиняється дія статті 37 (у частині реалізації права іпотекодержателя на набуття права власності на предмет іпотеки), статті 38 (у частині реалізації права іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки), статті 40 (у частині виселення мешканців із житлових будинків та приміщень, переданих в іпотеку, щодо яких є судове рішення про звернення стягнення на такі об`єкти), статей 41, 47 (у частині реалізації предмета іпотеки на електронних торгах) цього Закону.

Враховуючи, що Договір про надання споживчого кредиту №0 від 01 серпня 2007 року, укладений між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 є споживчим кредитом, квартира АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 і передана в іпотеку за цим договором, а тому звернення стягнення на нерухоме майно, що належить фізичним особам та перебуває в іпотеці за споживчими кредитами, неможливе до припинення або скасування воєнного стану в Україні.

За встановлених обставин, суд вважає можливим визнати неправомірними дії державного виконавця Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Лісового О.О. у виконавчому провадженні №66039131 щодо реалізації нерухомого майна предмета іпотеки квартири АДРЕСА_1 , шляхом проведення електронних торгів.

Що стосується вимог про стягнення витрат на правову допомогу, то суд приходить до наступного висновку.

Право на правничу допомогу в Україні гарантовано ст. 59 Конституції України та ст. 15 ЦПК України.

Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009, передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Згідно ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких згідно п.1 ч.3 цієї статті віднесено витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу до суду надано ордер на надання правничої (правової) допомоги, договір про надання правової допомоги адвокатом від 21 грудня 2023 року, протокол погодження адвокатського гонорару, Акт приймання-передачі послуг, квитанція від 08 січня 2024 року.

У відзиві на скаргу та державним виконавцем Лісовим О.О. зазначено про не співмірність витрат на правничу допомогу, виходячи з категорії справи.

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Водночас, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц зробила висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Враховуючи зазначене, суд вважає, що сума яку просить стягнути скаржник за розгляд справи у розмірі 15000,00 грн., є завищеною та не співмірною зі складністю справи та обсягом виконаних робіт, а тому на думку суду сума у розмірі 3000 гривен буде відповідати складності справи та обсягу виконаних робіт.

Керуючись ст.ст. 447-452, 259, 268, 272 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_1 , де заінтересовані особи Акціонерне товариство «УкрСиббанк», Амур-Нижньодніпровський відділ державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), щодо визнання дій державного виконавця протиправними, скасування постанови про реалізацію нерухомого майна, шляхом проведення електронних торгів у виконавчому провадженні №66039131 задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії державного виконавця Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Лісового О.О. у виконавчому провадженні №66039131 щодо реалізації нерухомого майна предмета іпотеки квартири АДРЕСА_1 , шляхом проведення електронних торгів.

Стягнути з Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на користь ОСОБА_1 судові витрати у вигляді витрат на правову допомогу у розмірі 3000 (три тисячі) грн. 00 коп.

В іншій частині скарги - відмовити.

Судові витрати у вигляді судового збору розподілу не підлягають та відносяться на рахунок держави.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Копію судового рішення із викладом вступної та резолютивної частин видати учасникам справи, які були присутні у судовому засіданні, за їхньою заявою негайно після його проголошення.

Повний текст судового рішення складено 29 січня 2024 року.

скаржник (боржник) ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації АДРЕСА_2 .

стягувач Акціонерне товариство «УкрСиббанк», , місце знаходження вул. Андріївська, 2/12, м. Київ, 04070.

заінтересована особа Амур-Нижньодніпровський відділ державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), , місце знаходження пр. Слобожанський, 42, м. Дніпро, 49051.

Суддя О.Б.Подорець