Справа № 351/2699/23
Номер провадження №2/351/189/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2024 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді Посохова І.С.,

за участю секретаря судового засідання Боднарук О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Снятині в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Снятинського районного суду Івано-Франківської області з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 30 червня 1991 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу у сторін неповнолітніх дітей немає. Подальше спільне проживання з відповідачем по справі стало не можливим по тій причині, що в сім`ї виникали сварки та непорозуміння. На даний час відповідача засуджено до семи років позбавлення волі. Вважає, що шлюб носить формальний характер та перебувати у такому шлюбі не бажає.

Просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем,зареєстрований 30 червня 1991 року Ганьківською сільською радою Снятинського району Івано-Франківської області, актовий запис № 6. Також просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « ОСОБА_3 ».

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, до суду подала заяву з проханням розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, просив шлюб розірвати.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини.

З матеріалів справи судом встановлено, що згідно із свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 , виданим 30 червня 1991 року Ганьківською сільською радою Снятинського району Івано-Франківської області, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 30 червня 1991 року зареєстрували шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 6. Прізвище чоловіка після реєстрації шлюбу ОСОБА_3 , прізвище дружини ОСОБА_3 .

У судовому засіданні встановлено, що шлюбні та сімейні відносини між сторонами припинені, шлюб носить формальний характер, фактичні шлюбні відносини притаманні подружжю припинені, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам як позивача, так і відповідача, які не бажають примирення.

Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу одна з основних його засад. Шлюб це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.

Позивачка скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивачка не має наміру зберігати шлюб з відповідачем.

При цьому, суд враховує, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

За таких обставин суд вважає, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Понесення позивачем судових витрат підтверджується квитанцією про сплату судового збору № ПН2929414 від 01.11.2023 у сумі 1073,60 грн., який відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Водночас, ураховуючи, що відповідач визнав позов повністю, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору у сумі 536,80 грн. та повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, у сумі 536,80 грн.

Керуючись ст. 2, 12, 13, 81, 141, 142, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 30 червня 1991 року Ганьківською сільською радою Снятинського району Івано-Франківської області, актовий запис № 6.

Після розірвання шлюбу позивачу ОСОБА_1 залишити прізвище « ОСОБА_3 ».

Стягнути зОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп.

Головному управлінню Державної казначейської служби України в Івано-Франківській області повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_2 , 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, тобто у сумі 536,80 грн., згідно з квитанцією про сплату № ПН2929414 від 01.11.2023.

Рішення може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про сторони:

- позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ;

- відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , місце фактичного перебування: АДРЕСА_2 , Державна установа Івано-Франківська УВП № 12.

Суддя Іван ПОСОХОВ