Справа № 932/6302/24
Провадження № 2/932/2334/24
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 вересня 2024 року м. Дніпро
Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська в складі: головуючого-судді Цитульського В.І., за участю секретаря судового засідання Дубовик К.В., позивача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,
17 липня 2024 року позивач звернувся із зазначим позовом в якому просив зменшити розмір аліментів, що стягуються до 1/8 частини від заробітку, але не менше 50%прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Ухвалою судді від 15 серпня 2024 року відкрите провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи у судове засідання.
Стислий виклад позиції позивача.
З позивача стягуються аліменти на утримання доньки в розмірі частини від його заробітку на підставі судового наказу. З таким розміром позивач не погоджується, оскільки він перебуває у відпустці без збереження заробітної плати, має на утриманні ще оду дитину, які виповнилося лише 6 місяців та дружина перебуває у декретній відпустці. Іншого доходу немає, тому не в змозі сплачувати аліменти в призначеному розмірі.
Стислий виклад заперечень відповідачки.
Зміна сімейного стану позивача, народження дитини від іншого шлюбу, не є підставою для зміни (зменшення) розміру аліментів, оскільки позивач в своєму позові не довів належними та допустимими доказами погіршення у зв`язку з цим його майнового стану, а наявність дитини від іншого шлюбу не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів.
Позивач у судовому засіданні підтримав позовні вимоги наполягав на їх задоволенні, надав пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві.
Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, свою позицію стосовно позовних вимог виклала у відзиві.
Фактичні обставини встановлені судом.
Судовим наказом Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 05 липня 2024 року стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєсторований за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , яка зареєсторована за адресою: АДРЕСА_2 аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/4 частини від заробітку, але не менш 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 27 червня 2024 року до досягнення її повноліття.
Згідно з свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 ОСОБА_1 уклав шлюб з ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Від цього шлюбу у позивача народився син ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_5 .
До позову долучена виписка про новонародженого згідно якої мати та дитина на момент виписки здорові, рекомендації стандартні, будь-яких відхилень чи проблем з годуванням не зазначено. Інших медичних довідок не надано.
Згідно наказу в.о. директора ДНДІСЕ Ганни Миргородської №199-к/тр від 05.06.2024 ОСОБА_1 надано відпустку без збереження заробітної плати на період дії воєнного стану тривалістю 30 календарних днів з 06 червня 2024 року по 05 липня 2024 року на підставі заяви ОСОБА_1 .
Наказом директора ДНДІСЕ №278-к/тр від 09.07.2024 повторно надано ОСОБА_1 відпустку без збереження заробітної плати на період дії воєнного стану тривалістю 14 календарних днів з 08 липня 2024 року по 21 липня 2024 року на підставі заяви ОСОБА_1 .
Таким чином, позивач стверджує, що не може сплачувати аліменти у присудженому розмірі.
Норми права, що застосовуються судом.
Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1959 року, підписаною Україною 21.02.1990 року, ратифікованою Україною 27.02.1991 року, встановлено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної й однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Відповідно до ч.1ст.192 СК України(зміна розміру аліментів) розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Згідност.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно дост.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно дост.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Із зазначених норм закону також випливає, що зміна розміру аліментів, визначеного рішенням суду, є правом суду, а не його обов`язком, та може бути застосовано при наявності відповідних обставин для цього.
Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі № 6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннямист.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).
З аналізу зазначених правових норм також вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.
При цьому, суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів.
Згідно зі статтями12,13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановленихст.82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.
Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір.
Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.
Мотиви та висновки суду.
Так, на підтвердження своїх вимог щодо зменшення розміру аліментів, позивач посилається на те, що він вдруге уклав шлюб та у шлюбі народився син, дружина перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною.
Суд зауважує, що укладаючи шлюб та утворюючи сім`ю, відповідач повинен був усвідомлювати, що на нього покладається обов`язок дбати про таку сім`ю, матеріально її забезпечувати. Невжиття відповідачем активних заходів до поліпшення свого працевлаштування, перебування у відпустці без збереження заробітної плати за власним бажанням не являється достатньою підставою для висновку про його неспроможність сплачувати аліменти у відповідному розмірі.
Встановлення об`єктивних обставин зміни майнового стану в сторону погіршення та перевірка їх судом сприяє дотриманню зобов`язання матеріальної відповідальності та фінансової дисципліни платника аліментів, усунення свавільних дій особи відносно умисного зменшення чи приховування майнового стану платника аліментів, забезпечення дотримання справедливого та співмірного балансу майнових інтересів платника та отримувача аліментів.
Разом з тим перебування позивача у відпустці без збереження заробітної плати протягом півтора місяця не свідчить про погіршення його матеріального становища.
Факт наявності проблем зі здоров`ям у дружини та портретування додаткових витрат на її лікування та штучне вигодовування дитини в ході розгляду нічим не підтверджений.
При цьому суд враховує, що розмір аліментів, які стягуються з відповідача є необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку його доньки ОСОБА_3 .
Враховуючи обставини, що наводить позивач в обґрунтування та на підтвердження заявлених вимог, в розумінні вищезазначених норм матеріального закону (ст. 192 СК України) та позиції Верховного Суду України, на думку суду, не є істотними та достатніми для зменшення визначеного за рішенням суду розміру аліментів, а тому розмір стягуваних аліментів за рішенням не є завищеним та відповідає розміру, передбаченому нормами діючого Сімейного кодексу України.
Аналізуючи надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позивачем не доведено підстав для задоволення позову, передбаченихст.192 СК України.
Керуючись ст.ст.1-18,76,77,81,95,141,228,229,235,241,244,245,258,259,263 - 265,268,354 ЦПК України, -
У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду складено 09.09.2024.

Суддя: В.І. Цитульський