Провадження № 2-с/727/9/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2024 року м. Чернівці

Суддя Шевченківського районного суду м. Чернівці Терещенко О.Є., розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу, виданого за заявою Ак-ціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Чернівцігаз» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за надані по-слуги з розподілу природного газу, -

встановив:

05.02.2024 ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій просить скасувати судовий наказ, виданий 23.12.2021 по справі №727/12208/21.

Ознайомившись з матеріалами заяви суд приходить до наступного.

Статтями 170, 171 Цивільного процесуального кодексу України визначено підста-ви для скасування судового наказу за заявою божника та регламентовано порядок роз-гляду таких заяв.

Так, за приписами статті частини 1 статті 170 Цивільного процесуального кодексу України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини 1 статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути по-дана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

В даній заяві ОСОБА_1 просить суд поновити строк на подачу заяви про скасування судового наказу №727/12208/21 від 23.12.2021 року, виданого Шевченківським район-ним судом м. Чернівці, скасувати судовий наказ №727/12208/21 від 23.12.2021 року, ви-даний Шевченківським районним судом м. Чернівці про стягнення з неї заборгованості в сумі 4242 грн. 41 коп. на користь Акціонерного товариства «Оператор газорозподіль-ної системи «Чернівцігаз» (надалі - АТ «Чернівцігаз»).

Клопотання про поновлення строку на подачу заяви про скасування судового на-казу ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що вказаний судовий наказ отриманий нею 25.01.2024 року, а тому вважає за необхідне просити суд поновити строк для подання вказаної зая-ви.

Вирішуючи клопотання про поновлення пропущеного строку на подачу заяви про скасування судового наказу суд виходить з наступного:

23.12.2021 року Шевченківським районним судом м. Чернівці у цивільній справі №727/12208/21 (провадження № 2-н/727/1534/21) за заявою АТ «Чернівцігаз» видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 4 242 грн. 41 коп. заборгованості за спожитий природний газ, що виникла за період з січ-ня 2020 року по листопад 2021 року (а.с.21).

Копія вказаного судового наказу направлена боржнику ОСОБА_1 23.12.2021 року, і отримана останньою особисто 03.02.2022 року, про що свідчить рекомендоване пові-домлення про вручення поштового відправлення (а.с. 24).

Згідно з ч. 1 ст. 127 ЦПК суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску по-важними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого понов-лення.

Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу. Про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ух-валу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звер-нулася із відповідною заявою. (ч. 6, 7 ст. 127 ЦПК).

Відповідно до ч. 1 ст. 170 ЦПК, боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав.

Частиною 2 статті 171 ЦПК визначено, що заява боржника про скасування судо-вого наказу, подана після закінчення строку, встановленого частиною першою статті 170 цього Кодексу, повертається, якщо суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку для подання цієї заяви.

Вирішуючи питання про наявність підстав для поновлення пропущеного строку, слід зазначити наступне.

Підстави пропуску процесуального строку можуть бути визнані поважними, а строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк, подання заяви про скасування су-дового наказу.

Поняття поважних причин пропуску процесуальних строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду. До таких причин відносяться обставини не-переборної сили та обставини, які об`єктивно унеможливлюють вчинення процесуаль-ної дії у встановлений строк. Вказані обставини підлягають підтвердженню шляхом по-дання відповідних документів або їх копій.

Отже, у контексті забезпечення реалізації права на оскарження судового рішення та вирішення питання поновлення строків на таке оскарження у рішеннях ЄСПЛ сфор-мувалась стала практика, відповідно до якої поновлення строків на подання заяви про скасування судового наказу може бути виправданим, якщо пропуск строку є поважний, об`єктивно незалежний від волі та поведінки боржника.

Ці обставини мають бути підтверджені належними та допустимими доказами.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод право на спра-ведливий суд передбачає і доступ до правосуддя і, зокрема гарантується тим, що суд має бути не заформалізованим, що знайшло своє відображення у рішеннях ЄСПЛ «Под-біельські та ППУ Полпуре проти Польщі» (Podbielski and PPU Polpure v. Poland) від 26.07.2005 року, заява № 39199/98, п. 62), «Воловік проти України» від 06.12.2007 року, заява № 15123/03. У Рішенні в справі «Мельник проти України» від 28.03.2006 року, заява № 23436/03 ЄСПЛ зазначено: «Право на суд, одним з аспектів якого є право до-ступу до суду (рішення у справі Golder v. the United Kingdom від 21.02.1975 року, Серія А № 18, п. 36), не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Однак право доступу до суду не може бути обмежено таким чи-ном або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими ці-лями (рішення у справі Guerin v. France від 29 липня 1998 року, Reports of Judgments and Decisions 1998-V, p. 1867, § 37). 23. Правила регулювання строків для подання скар-ги, безумовно, має на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотри-мання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані. У той же час такі правила в цілому або їх засто-сування не повинні перешкоджати сторонам використовувати доступні засоби захисту (рішення у справі Perez de Rada Cavanilles v. Spain від 28.10.1998 року).

В постанові Верховного Суду України від 06.09.2017 року у справі №755/8494/16-ц вказано про те, що відповідно до сталої практики ЄСПЛ, вирішення питання щодо по-новлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень на-ціональних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте, навіть тоді мож-ливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див.,mutatis mutandis, рішення у справі ОСОБА_11 проти України (974_256) (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007 року, та Трух проти України (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява N 50966/99, від 14.10.2003 року). У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності), коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків (пункт 41 рішення у справі Поно-марьов проти України (Заява № 3236/03).

В постанові Великої палати Верховного суду від 03.10.2018 року у справі № 320/ 7888/16-ц вказано, що стосується дотримання процесуальних строків, то, слід вважати, що сторони повинні таких дотримуватись та пропуск таких, за загальним правилом, призводить до втрати права особою на вчинення певної процесуальної дії у даному ви-падку на подання скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обста-вини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.6 ст. 81 ЦПК України).

З матеріалів справи вбачається, що боржником особисто отримано копія судового наказу 03.02.2022 року, при цьому у заяві вона вказує, що отримала копію судового на-казу 25.01.2024 року, що не відповідає матеріалам справи.

Жодних інших поважних причин, пропуску встановленого ч.1 ст. 170 ЦПК строку на подання боржником заяви про скасування судового наказу, у заяві не наведено, та судом не встановлено.

Отже, оскільки відсутні підстави для поновлення строку на подачу заяви про ска-сування судового наказу, тому заява ОСОБА_1 про скасування судового наказу від 23.12. 2021 року по справі за заявою Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Чернівцігаз» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за надані послуги з розподілу природного газу - підлягає поверненню відповідно до ч. 2 ст. 171 ЦПК.

На підставі викладеного,керуючись ст.ст.126, 127, 170-171 ЦПК України, суд,-

постановив:

Відмовити ОСОБА_1 в поновленні строку на подачу заяви про скасу-вання судового наказу.

Заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу від 23.12.2021 року по справі №727/12208/21 за заявою Акціонерного товариства «Оператор газорозпо-дільної системи «Чернівцігаз» про видачу судового наказу про стягнення заборговано-сті з ОСОБА_1 за надані послуги з розподілу природного газу - повернути боржнику.

Апеляційну скаргу на ухвалу може бути подано до Чернівецького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвалу суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропу-щеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення особі відповідної ухвали суду.

Суддя: О.Є.Терещенко