Провадження №2-н/463/284/24
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

24 січня 2024 року суддя Личаківського районного суду м. Львова Гирич С.В., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання,

в с т а н о в и в :

заявник звернувся із заявою про видачу судового наказу про стягнення з боржника на користь стягувача аліментів на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно до досягнення ним 23 років за умови, що він буде продовжувати навчання.

Оглянувши матеріали заяви, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Відповідно до ч.6 СК України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття.

Статтею 161 ЦПК України визначено перелік вимог, за якими може бути видано судовий наказ, в тому числі, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Така ж вимога передбачена ч.3 ст.184 СК України: той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно із ч.1,3 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Отже, стягнення аліментів відповідно до ст.161 ЦПК України в порядку наказного провадження можливе на утримання неповнолітньої дитини. Вимоги ж щодо стягнення аліментів на повнолітніх осіб, які продовжують навчання, вирішується в позовному порядку.

Стягувач у заяві просила видати судовий наказ про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання.

Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 стверджено, що ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 і станом на дату подачі заяви йому виповнилось повних 18 років, тобто правовий статус дитини на нього не поширюється.

Пунктом 3 ч.1 ст.165 ЦПК України передбачено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу.

Виходячи з вищенаведеного, вважаю, що у видачі судового наказу слід відмовити.

При цьому, суд роз`яснює заявнику наслідки відмови у видачі судового наказу. А саме, згідно з ч.2 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Керуючись ст.163- 166, 258-261 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення до Львівського апеляційного суду.

Суддя Гирич С. В.