Дата документу 02.09.2024
Справа № 334/3558/24
Провадження № 2/334/1923/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2024 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Баруліної Т.Є.,

за участю секретаря Мохунь М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Ленінського районного суду м. Запоріжжя перебуває цивільна справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позов обґрунтований тим, що 17.07.2017 року між АТ «АЛЬФА-БАНК» та відповідачем шляхом акцептування банком пропозиції клієнта (оферти) уклали угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії. Мета Кредиту для особистих потреб. Ліміт кредитної лінії у розмірі 200 000 грн. Процентна ставка 24% річних. Тип процентної ставки фіксований. Обов`язковий мінімальний платіж запропоновано встановити у розмірі 7% від суми загальної заборгованості за кредитною лінією, але не менше 50 грн.

AT «Альфа банк» прийняв пропозицію відповідача на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, яка є невід`ємною частиною договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк». Тобто відповідач погодився на приєднання до публічної пропозиції, підтвердив акцептування публічної пропозиції на укладення зазначеного договору і приєднання до умов договору, погодився з усіма умовами обраної програми кредитування в редакції, що діяла на час його підписання.

Взяті на себе зобов`язання за кредитним договором позивач виконав своєчасно і в повному обсязі, надавши відповідачу у розпорядження кредитні кошти. Наведене підтверджується випискою по рахунку за кредитною карткою відповідача.

Станом на 20.12.2021 року за кредитним договором загальна сума заборгованості за кредитом становить 33945,85 гривень.

20.12.2021 року між АТ «АЛЬФА-БАНК» та ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС' укладено договір факторингу, на підставі якого відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором до відповідача. Таким чином, ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» набуло статусу кредитора за кредитним договором від 19.07.2017 року, укладеним між AT «АЛЬФА-БАНК» та відповідачем.

Згідно з розрахунком заборгованості за відповідачем станом на 20.12.2021 року обліковується заборгованість в розмірі 33945,85 грн.

Зважаючи на вищевикладене, представник позивача просить стягнути з відповідачки ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором у розмірі 33945,85 грн., сплачений судовий збір та витрати на правову допомогу.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 20 травня 2024 року було відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідачу роз`яснено право на подачу відзива відповідно до вимог ст. 178 ЦПК України.

24 червня 2024 року представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Коротченко Д.С., використовуючи систему «Електронний суд» надала відзив на позовну заяву. Відзив обгрунтований тим, що позовна заява не містить в собі обґрунтованих нарахувань, натомість зазначено лише загальну суму боргу. Строк кредитування становив 12 місяців з можливим продовженням. Останній платіж/зарахування відповідач змогла зробити у аж липні 2020 року, що відображено у наданій Позивачем виписці по рахунку. Всупереч відсутності, необхідних для списання, в рахунок погашення відсотків та РКО, зарахувань коштів на кредитний рахунок, банк 20.07.2020 ще збільшує кредитний ліміт на 4100,00 грн, щоб з цих же коштів списувати відсотки та РКО, тим самим збільшуючи кредитну заборгованість, замість спрямування вимоги про дострокове погашення кредитної заборгованості в повному обсязі з метою повернення наданих коштів та відсотків по кредиту.

Будь-якої інформації, повідомлення або сповіщення про відступлення права вимоги за договором факторингу від 20.12.2021 за кредитним договором від 10.07.2019 Відповідач не отримувала ні від АТ «АЛЬФА-БАНК», ні від ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС», а факт переходу прав вимоги від клієнта до фактора за вказаним договором факторингу не підтверджується належними доказами, додаток 1-1 д до договору факторингу не підписаний.

Також зазначила, що позовна заява подана з пропуском позовної давності, оскільки останній платіж відповідач зробила у липні 2020 року, а вже з серпня 2020 року строк виконання кредитного договору вважається таким, що настав. У матеріалах справи відсутні будь-які докази укладання між сторонами договору про збільшення позовної давності або переривання строку позовної давності.

Просила відмовити у задоволенні позовної заяви у повному обсязі, стягнути Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС» на користь ОСОБА_1 витрати з надання правничої допомоги у розмірі 10 000,00 гр.

В судове засідання представник позивача не з`явився надав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримує повністю, просить його задовольнити.

Представник позивача адвокат Коротченко Д.С. в судовому засіданні, в режимі відеоконференції підтримала позицію, яка викладена в відзиві, просила відмовити у задоволенні позовної заяви у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши та дослідивши у сукупності докази у справі, суд приходить до наступних висновків.

Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно до ст. ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Судом встановлено, що 17.07.2017 року між АТ «АЛЬФА-БАНК» та відповідачем шляхом акцептування банком пропозиції клієнта (оферти) уклали угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії.

AT «Альфа банк» прийняв пропозицію відповідача на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, яка є невід`ємною частиною договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «АльфаБанк».

За умовами оферти відповідач отримав кредит, мета кредиту для особистих потреб. Ліміт кредитної лінії у розмірі 200 000 грн. Процентна ставка 24% річних. Тип процентної ставки фіксований. Обов`язковий мінімальний платіж запропоновано встановити у розмірі 7% від суми загальної заборгованості за кредитною лінією, але не менше 50 грн.

Відповідач погодився на приєднання до публічної пропозиції, підтвердив акцептування публічної пропозиції на укладення зазначеного договору і приєднання до умов договору, погодився з усіма умовами обраної програми кредитування в редакції, що діяла на час його підписання.

У пункті 5 оферти зазначено, зокрема, що у разі настання відкладальних обставин, що визначені договором, запропоновано застосовувати умови Програми «Моментальна розстрочка на карту», що вказані у Додатку №4 до Договору.

Крім того, відповідачкою 17.07.2017 року було підписано також Паспорт споживчого кредиту, який містить відповідні умові кредитування, що і підписана оферта, а саме максимальною сумою кредиту зазначено 200 000 грн., строк кредитування 12 місяців, процентна ставка 24% річних. Тип процентної ставки фіксований.

Відповідно до частини першої статті 218 ЦК України недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до частини 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно ч.1 ст.638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Частиною 2 ст. 638 ЦК України передбачено, що договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (ч. 1 ст. 634 ЦК України).

Відповідно ст.530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись в строк, що передбачений умовами Договору.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У ст.599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Зі ст. 1054 ЦК України встановлюється, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

АТ «Альфа-Банк» виконало свої обов`язки за договором від 17.07.2017 року виконало та надало відповідачу кредитні кошти, однак відповідачка належним чином не виконувала свої зобов`язання за договором, у зв`язку з чим відповідно до розрахунку за кредитом станом на 20.12.2021 року має заборгованість у сумі 33945,85 грн.

Отже кредитором було виконано умови договору та надано кредитні кошти, однак відповідач умови договору не виконав у повному обсязі, доказів повернення кредитних коштів суду не надано.

Суд звертає увагу, що навіть у своєму відзиві сторона відповідача наголошує, що відповідач добросовісно виконувала умови договору до 2020 року, але згодом через проблеми з роботою не мала можливості виконувати зобов`язання.

Отже, стороною відповідача не заперечується факт укладання кредитного договору, отримання та користування кредитними коштами.

Суд критично ставиться до доводів представника відповідача, що доданий розрахунок заборгованості є необґрунтованим та нечитабельним, оскільки не вбачає нерозбірливість тексту. Судом під час розгляду справи було роз`яснено права відповідача звернутись з клопотанням про витребування розрахунку, якщо вказаний для сторони є нечитабельним та неповним, однак сторона відповідача таким правом не скористалась.

Також суд звертає увагу, що сторона відповідача не погоджуючись з розрахунком заборгованості не скористались своїм правом подати до суду власний розрахунок та наданий розрахунок заборгованості сторони позивача не спростували.

20 грудня 2021 року між Акціонерним Товариством «АЛЬФА-БАНК» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС» було укладено договір факторингу №4, на підставі якого фактор зобов`язується передати гроші кошти в розпорядження клієнту, а клієнт відступає фактору, а той набуває належне клієнтові право вимоги до Боржників за договорами, перелік яких наведено в Додатку №1-1 до Договору.

Вказаний договір був підписаний сторонами, копія договору містить підписи уповноважених осіб та печатки юридичних осіб.

Згідно додатку №1-1 до Договору факторингу №4 від 20.12.2021 року, право вимоги до боржника ОСОБА_1 було передано позивачу.

Суд звертає увагу представника відповідача, яка у своєму відзиві зазначила, що вказаний реєстр є не підписаним, тому неможливо встановити чи дійсно здійснювався перехід права власності, що до позовної заяви був долучений Витяг з Додатку 1-1 до Договору, де за №8604 наявні відомості саме про перехід права вимоги за кредитним договором ОСОБА_1 . Зазначений Витяг містить печатки обох сторін, як і фактора так і клієнта.

При цьому суд знову ж таки зазначає, що сторона відповідача не позбавлена права, якщо в них існують сумніви в оригінальності вказаного документа та переходу права власності витребувати в повному обсязі вказані документи, оригінали вказаних документів для огляду, однак вказаного клопотання представником заявлено не було.

Згідно Акту приймання-передачі Реєстру боржників від 20 грудня 2021 року до Договору Факторингу №4 від 20.12.2021 року АТ «АЛЬФА-БАНК» та ТОВ «ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС» уклали цей акт про те, що клієнт передав а фактор прийняв згідно з вимогами п 2.3.1

Договору Реєстр Боржників від 20.12.2021 року. Загальна кількість боржників становить 8951.

Слід також зазначити, що ст. 1080 ЦК України передбачає, що договір Факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобов`язань або відповідальності перед боржником у зв`язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги.

За змістом ч. 1 ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).

Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 516 ЦК України).

Крім того, про фактичне переуступлення права вимоги від АТ «АЛЬФА-БАНК» до ТОВ «ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС» свідчить наявність у Позивача документів кредитної справи ОСОБА_1 , які додавалися представником позивача до позовної заяви.

Отже, є всі законні підстави вважати, що Договір факторингу №4 від 20.12.2021 року є дійсним та відповідним до вимог чинного законодавства.

Суд, дослідивши матеріали справи виходить з презумпції правомірності правочину вищезазначеного кредитного договору (ст. 204 ЦК України), а також презумпції обов`язковості договору (ст. 629 ЦК України).

Щодо посилання представника відповідача на сплив строків позовної давності суд зазначає наступне.

Частиною 1 статті 257 ЦК України встановлено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до положень частини першої статті 264 ЦПК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особої дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку.

Згідно з ч.ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що позовна давність це строк, протягом якого особа може захистити в суді своє суб`єктивне право в разі його порушення, невизнання або оспорення. Позовна давність застосовується лише при вирішенні сторонами спору в суді.

Як встановлено з виписки по рахунку ОСОБА_1 та посилається сторона відповідача останній платіж/зарахування відповідачка здійснила у липні 2020 року.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) установлено з 12 березня 2020 року на всій території України карантин. Строк карантину неодноразово продовжувався та тривав до 30.06.2023 року.

Запроваджено обмежувальні заходи щодо протидії поширенню коронавірусу COVID-19, які безпосередньо впливають на виконання державою своєї соціальної, економічної, правозахисної функцій, введено певні обмеження прав та свобод людини і громадянина.

Законом України від 30 березня 2020 року № 540-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" розділ "Прикінцеві та перехідні положення" ЦК України доповнено, зокрема, пунктом 12 наступного змісту: "Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину".

Представник позивача звернувся до суду 30.04.2024 року, отже у межах строку позовної давності.

Суд приходить до висновку, що заявлені позивачем вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки відповідач свої зобов`язання за укладеним кредитним договором не виконав, наявна за вищевказаним кредитним договором заборгованість відповідачем до теперішнього часу у добровільному порядку не погашена, тому заборгованість за вищевказаним кредитним договором у розмірі 33945,85 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у судовому порядку.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

Згідно зі ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню сума сплаченого судового збору за подання позовної заяви у розмірі 3028,00 грн.

Вирішуючи питання про відшкодування на користь позивача витрат на професійну правову допомогу, суд виходить з наступного.

Згідно з приписами ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Як встановлено судом, у межах розгляду даної цивільної справи позивачу надавалась професійна правнича допомога адвокатом Макєєвим В.М. на підставі договору про надання правової допомоги № 05-10/23 від 05.10.2023, який наявний в матеріалах справи.

Відповідно до акту приймання-передачі наданих послуг № 1 від 07.03.2024, адвокат Макєєв В.М. надав ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» юридичні послуги на загальну суму 7100,00 грн.

Платіжною інструкцією № 1141 від 07.03.2024 підтверджується факт сплати адвокату Макєєву В.М. грошових коштів у розмірі 7100,00 грн.

Згідно ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У постанові Верховного Суду від 22.11.2019 у справі № 910/906/18 зазначено, що суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

В судовому засіданні представник позивача зазначила, що дана позовна заява є шаблонною, сплата витрат на правову допомогу у розмірі 7100 грн. за консультацію та правовий аналіз даної справи, складання даної позовної заяви є неспівмірною для таких послуг.

Частина 4 ст. 137 ЦПК України визначає, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Важливими є також висновки у постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19, де визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Суд беручи до уваги викладене та зважаючи на зазначені положення законодавства, враховуючи принципи співмірності розміру витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, тощо, дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви позивача про розподіл судових витрат і стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 3000, 00грн, виходячи з такого.

Перш за все, суд, що спірні правовідносини між сторонами у справі виникли у зв`язку із невиконанням відповідачем своїх зобов`язань по кредитному договору, даний спір для кваліфікованого юриста є незначної складності, спір відноситься категорії спорів, що виникають у зв`язку із неналежним виконанням договору, у спорах такого характеру, за відсутності особливостей кредитного договору судова практика є сталою. Великої кількості законів і підзаконних нормативно-правових актів, які підлягають дослідженню адвокатом і застосуванню при складанні позовної заяви спірні правовідносини не передбачають.

Отже, суд дослідивши перелік послуг, наданих адвокатом позивача за договором про надання правової допомоги, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу в розмірі 3000 грн.

Керуючись ст.2,4,12,13,15,76-78,81,141,258,259,264,265,273,354,355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС» -задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС» заборгованість за кредитним договором у розмірі 33945,85 грн.(тридцять три тисячі дев`ятсот сорок п`ять гривень 85 копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС» витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028 грн.(три тисяча двадцять вісім гривень).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000, 00 грн. (три тисячі гривень).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Інформація про учасників справи відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 Цивільного процесуального кодексу України:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС», місцезнаходження 03035, м. Київ, пл. Солом`янська, буд. 2, .

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації місця проживання : АДРЕСА_1 , адреса фактичного проживання : АДРЕСА_2 .

Суддя: Баруліна Т. Є.