Справа № 496/2656/24
Провадження № 6/496/144/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2024 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Пендюри Л.О.

за участю секретаря Дягилева В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Біляївка заяву ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України,

УСТАНОВИВ:

Заявниця ОСОБА_1 , він імені та в інтересах якої діє адвокат Чумаченко С.О., звернулась до суду із заявою, в якій просить скасувати тимчасове обмеження її у праві виїзду за межі України, що встановлене ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 10.01.2013 року у справі № 496/24/13-ц.

Свою заяву мотивує тим, що 25.03.2024 року уповноваженою службовою особою охорони державного кордону НОМЕР_1 прикордонного загону їй було відмовлено у перетині державного кордону України у пункті пропуску Паланка-Маяки-Удобне, про що складено відповідне рішення за № 1086. Однак вона не була обізнана про вказане обмеження її конституційних прав. На адвокатський запит від 29.03.2024 року її представника адвоката Чумаченка С.О. до Головного центру обробки інформації Державної прикордонної служби щодо встановлення причин накладення обмеження у праві виїзду за межі України та надання відповідних підтверджуючих документів була отримана відповідь від 29.03.2024 року, в якій повідомлено, що ДПС України виконала ухвалу Біляївського районного суду Одеської області від 10.01.2013 року у цивільній справі № 496/24/13-ц, якою задоволено подання відділу Державної виконавчої служби Біляївського РУЮ про тимчасове обмеження її ( ОСОБА_1 ) у праві виїзду за межі України до виконання нею зобов`язань, покладених рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 28.03.2012 року. Заявниця зазначає, що про існування постанови Одеського окружного адміністративного суду від 28.03.2012 року та ухвали Біляївського районного суду Одеської області від 10.01.2013 року обізнана не була, про розгляд справ ані в Одеському окружному адміністративному суді, ані в Біляївському районному суді також не знала, постанову Одеського окружного адміністративного суду від 28.03.2012 року, виконавчий лист № 1570/1174/2012, виданий 08.06.2012 року, та постанову про відкриття виконавчого провадження не отримувала. Відповідно, вона не знала ані про існування заборгованості про сплату податку на доходи з фізичних осіб - суб`єктів підприємницької діяльності у розмірі 50507,38 грн, ані про обмеження її у праві виїзду за межі України, а тому не мала можливості надати пояснення щодо співмірності обмежувального заходу та щодо відношення пропорційності обмеження її конституційного права, встановленого у зв`язку з неоплаченими боргами. Заявниця вважає, що під час розгляду подання начальника відділу ДВС Біляївського РУЮ судом не було всебічно і повно з`ясовано всіх обставин справи, зокрема, суд не з`ясував, чи дійсно вона свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання в повному обсязі або частково, не було досліджено причин невиконання сплати податкового боргу, оскільки невиконання може бути зумовлене об`єктивними причинами, наприклад, внаслідок відсутності майна, роботи, незадовільного фінансового стану, тривалого відрядження, важкої хвороби тощо, не надав оцінку достатності вжитих боржником заходів з метою належного виконання зобов`язання, оскільки факт відкриття виконавчого провадження та невиконання боржником зобов`язання самостійно не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього судовим рішенням обов`язків. Документи, додані державним виконавцем до подання, на думку заявниці, мають виключно інформативний характер і не несуть в собі підтвердження її ухилення від виконання зобов`язань. Крім того, в матеріалах справи відсутні докази отримання нею постанови суду. Таким чином, судом не встановлено будь-які її свідомі дії (або бездіяльність), спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, та наявності у неї реальної можливості виконати цей обов`язок (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо), а також чи не заважають будь-які незалежні від неї об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо). Водночас, враховуючи те, що виконавчий лист їй, як боржнику, було направлено Одеським окружним адміністративним судом лише 08.06.2012 року, а вже 10.01.2013 року до Біляївського районного суду Одеської області надійшло подання начальника відділу ДВС Біляївського РУЮ, зважаючи на те, що вона взагалі не була обізнана про існування постанови суду, то всього сім місяців невиконання обов`язкового рішення суду не може свідчити про її злісне ухилення від виконання покладених на неї рішенням обов`язків. Станом на теперішній час виконавче провадження, яке було відкрито відносно неї ще у 2012 року знищено, відповідно до Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями № 699/30567 від 09.06.2017 року. Таким чином, пасивна позиція стягувача, а саме те, що ним не вживались активні дії щодо реалізації своїх обов`язків, а тому заходи, що обмежують свободу пересування особи без регулярної перевірки їх обґрунтованості не можуть продовжуватися такий довготривалий час. Більш того, дані відносно неї, як боржника, відсутні у Єдиному реєстрі боржників. Тимчасове обмеження її у праві виїзду за межі України триває вже понад 10 років, а тому вже стало неспіврозмірним й порушує її права, оскільки автоматично продовжується протягом тривалого часу, зокрема з 10.01.2013 року по теперішній час, тобто 11 років 3 місяці. Враховуючи те, що встановлена судом заборона виїзду за межі України станом на теперішній час не забезпечує справедливого балансу між несприятливими наслідками та цілями, на досягнення яких спрямоване зазначене обмеження, яке до того ж продовжується вже протягом тривалого часу, що є порушенням права особи на вільне пересування, заявниця змушена звернутись до суду із заявою про скасування такого обмеження.

Заявниця ОСОБА_1 до судового засідання не з`явилась, а від її представника ОСОБА_2 до суду надійшла заява, в якій вона просить провести судове засідання за відсутності сторони заявника, заяву про скасування тимчасового обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України підтримує та просить її задовольнити.

Представник Біляївського відділу Державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Приймаючи до уваги заяви представника заявниці, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд дійшов висновку про задоволення заяви ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що на примусовому виконанні у відділі державної виконавчої служби Біляївського районного управління юстиції Одеської області знаходився виконавчий лист, виданий Одеським окружним адміністративним судом 08.06.2012 року про стягнення з фізичної особи підприємця ОСОБА_1 на користь державного бюджету заборгованості по сплаті податку на доходи з фізичних осіб суб`єктів підприємницької діяльності у розмірі 50507,38 грн (а.с.4).

У зв`язку з невиконанням ОСОБА_1 судового рішення, 10.01.2013 року начальник відділу державної виконавчої служби Біляївського районного управління юстиції Одеської області звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження особи (боржника) ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України.

Цього ж дня, Біляївським районним судом Одеської області була постановлена ухвала, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстровану в АДРЕСА_1 , тимчасово обмежено у праві виїзду за межі України до виконання нею зобов`язань, покладених рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 28.03.2012 року. Вказана ухвала в установленому порядку не змінена і не скасована.

Рішенням інспектора ПК віпс (тип А) впс « ІНФОРМАЦІЯ_2 » НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України № 1086 від 25.03.2024 року заявниці ОСОБА_1 було відмовлено у перетині державного кордону України у пункті пропуску Паланка-Маяки-Удобне.

Із відповіді Головного центру обробки інформації Державної прикордонної служби № 19-22736/18/24-Вих від 01.04.2024 року на адвокатський запит адвоката Чумаченка С.О. № 1-1/29.03/24 від 29.03.2024 року щодо встановлення причин накладення обмеження на ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України та надання відповідних підтверджуючих документів вбачається, що станом на 15:05 01.04.2024 року у Державній прикордонній службі України виконується ухвала Біляївського районного суду Одеської області від 10.01.2013 року у цивільній справі № 496/24/13-ц, якою суд за поданням начальника ВДВС Біляївського РУЮ тимчасово обмежив у праві виїзду за межі України боржника громадянку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до виконання нею зобов`язань, покладених рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 28.03.2012 року.

Після цього адвокат Чумаченко С.О. звернувся до Головного управління ДПС в Одеській області із адвокатським запитом № 1-2/05.04/24 від 05.04.2024 року щодо наявності заборгованості за ОСОБА_1 та 11.04.2024 року отримав відповідь № 13745/6/15-32-13-05-06, з якої встановлено, що станом на 08.04.2024 року відповідно до даних інформаційно-комунікаційної системи ДПС по ОСОБА_1 обліковується заборгованість зі сплати єдиного внеску (технологічний код 71040000) у сумі 8448,00 грн.

Вказану заборгованість ОСОБА_1 сплатила у повному обсязі, що підтверджується квитанцією № 236Т-8ХКА-0НЕН-5К4С від 09.05.2024 року.

Відповідно до відповіді Біляївського відділу Державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) № 26323/21.12 від 11.04.2024 року на запит адвоката Чумаченко С.О. № 3738/21.12-30 від 09.04.2024 року, у Відділі на виконанні перебували виконавчі провадження:

1) № за АСВП: 43439023 з примусового виконання виконавчого листа по справі № 1570/1174/2012, виданого 08.06.2012 року Одеським окружним адміністративним судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави заборгованості у розмірі 50507,38 грн.

26.12.2014 року, керуючись ч. 2 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» (Закон втратив чинність на підставі Закону № 1404-VIII (1404-19) від 02.06.2016 року, державним виконавцем Латій А.В. винесено постанову про повернення виконавчого документа до органу, який пред`явив його до виконання.

2) № за АСВП: 48777292 з примусового виконання виконавчого листа по справі № 1570/1174/2012, виданого 08.06.2012 року Одеським окружним адміністративним судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави заборгованості у розмірі 50507,38 грн.

16.12.2015 року, керуючись ч. 2 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» (Закон втратив чинність на підставі Закону № 1404-VIII (1404-19) від 02.06.2016 року, старшим державним виконавцем Бєлоусовою Ю.П. винесено постанову про повернення виконавчого документа до органу, який пред`явив його до виконання.

Таким чином, станом на теперішній час жодних відкритих виконавчих проваджень щодо боржника ОСОБА_1 немає. Будь-яка інформація стосовно боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у Єдиному реєстрі боржників також відсутня.

Суд вважає слушними доводи заявниці про те, що вона не була обізнана про тимчасове обмеження її у праві виїзду за межі України, ухвалу Біляївського районного суду Одеської області від 10.01.2013 року не отримувала, оскільки відповідні докази в матеріалах справи № 496/24/13-ц відсутні.

Водночас, доводи заявниці про те, що судом неповно з`ясовано всі обставини справи під час розгляду подання начальника відділу ДВС Біляївського РУЮ та належним чином не вмотивоване відповідне судове рішення суд відхиляє як такі, що фактично зводяться до правової оцінки ухвали суду від 10.01.2013 року, яку може давати лише суд апеляційної інстанції, а ОСОБА_1 , як особа, права якої вказаним судом рішенням було обмежено, наділена правом оскаржити ухвалу суду першої інстанції в суд вищої інстанції.

Відповідно до ч. 5 ст. 441 ЦПК України суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 погасила перед ГУ ДПС в Одеській області заборгованість, яка обліковувалась за нею, станом на теперішній час відкритих виконавчих проваджень, де боржницею є ОСОБА_1 , наразі немає, зважаючи на те, що тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України триває вже понад 10 років, а тому суд дійшов висновку про наявність підстав для скасування тимчасового обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України.

Керуючись ст. 441 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України задовольнити.

Скасувати тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , паспорт серії: НОМЕР_4 , орган, що видав: 5114, дата видачі: 22.04.2021 р., місце реєстрації: АДРЕСА_2 ), що встановлене ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 10.01.2013 року у справі № 496/24/13-ц.

Копію ухвали направити до Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України (01601, м. Київ, вул. Володимирська, 26) для виконання.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду через Біляївський районний суд Одеської області.

Суддя Л.О. Пендюра