РІШЕННЯ

іменем України

02 липня 2024 рокуСправа №451/663/24
Провадження № 2/451/275/24

Радехівський районний суд Львівської області

в складі: головуючого - судді Патинок О.П.

секретаря судового засідання - Ференс І.І.

Справа № 451/663/24

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Радехів в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Лопатинської селищної ради Червоноградського району Львівської області про встановлення юридичного факту та визнання права власності на спадкове майно,

з участю представника позивача ОСОБА_2

встановив:

20.05.2024 представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернувся до Радехівського районного суду Львівської області із позовною заявою до Лопатинської селищної ради Червоноградського району Львівської області про встановлення юридичного факту та визнання права власності на спадкове майно.

В обгрунтування позовної заяви покликається на те, що ОСОБА_1 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Трійця Радехівського району Львівської області. ОСОБА_3 1932 року народження та ОСОБА_4 1930 року народження, одружилися ІНФОРМАЦІЯ_2 , після реєстрації одруження присвоєно прізвище чоловіку « ОСОБА_5 » та дружині « ОСОБА_5 ». 29.08.2015 у віці 83 років помер спадкодавець ІНФОРМАЦІЯ_1 - ОСОБА_3 . 07.09.2020 у віці 89 років померла спадкодавець ІНФОРМАЦІЯ_2 - ОСОБА_6 . ОСОБА_1 проживала без реєстрації однією сім`єю разом із ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 до дня її смерті, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 , вела з нею спільне господарство, після смерті ОСОБА_6 здійснила всі необхідні заходи та понесла всі витрати пов`язані з похованням померлої, опікувалась спадковим майном. Після смерті спадкодавця ІНФОРМАЦІЯ_2 - ОСОБА_6 залишилась спадщина (відкрилась спадщина) у вигляді наступного майна, зокрема: - земельних ділянок загальною площею 1,3428 га, що розташовані на території Нивицької сільської ради, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ЛВ № 092593 від 10.10.2001 виданого на ім`я ОСОБА_7 , зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №16851. Неоднакове написання по батькові спадкодавця - ОСОБА_6 ( ОСОБА_8 ) у різних правовстановлюючих документах: свідоцтві про смерть та державному акті про право власності на землю, зумовлює необхідність встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Державним нотаріусом Соснівської державної нотаріальної контори Львівської області Медведюк 3.С. було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно, що залишилося після смерті гр. ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , оскільки після смерті гр. ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 було встановлено, що гр. ОСОБА_1 було пропущено 6-ти місячний термін з часу відкриття спадщини для подачі нотаріусу заяви про прийняття було встановлено, що відсутні підстави для закликання до спадкоємства особи, яка подала заяву про видачу свідоцтва, так як нею не були надані докази родинних відносини зі спадкодавцем. Просить суд встановити факт спільного проживання ОСОБА_1 із спадкодавцем - ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_1 шляхом спільного проживання зі спадкодавцем - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 07.09.2020, виданим виконавчим комітетом Лопатинської селищної ради Радехівського району Львівської області 07.09.2020 року, на час відкриття спадщини. Встановити факт належності Державного акту про право приватної власності на землю серії IV-ЛВ № 092593 від 10 жовтня 2001 року зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №16851 виданого на ім`я ОСОБА_7 , спадкодавцю 2 - ОСОБА_6 . Визнати за позивачем - ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею - 1,0165 га, кадастровий номер :08:000:0472, та земельну ділянку площею - 0,3263 га, кадастровий номер :06:000:1247 які знаходяться на території Лопатинської селищної ради (Нивицький старостинський округ) Червоноградського району Львівської області, в порядку спадкування після смерті спадкодавця - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , які належали їй на праві власності згідно Державного акту про право приватної власності на землю серії IV-ЛВ № 092593 від 10 жовтня 2001 року зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №16851.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.05.2024 вищезазначену справу передано до розгляду судді Патинок О.П.

Ухвалою судді від 24.05.2024 матеріали позовної заяви залишено без руху, 29.05.2024 представником позивача такі усунуті.

29.05.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі.

Ухвалою підготовчого засідання від 18.06.2024 закрито підготовче провадження у справі. Призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 02.07.2024 на 10.00 год.

02.07.2024 в судовому засіданні представник позивача, позовні вимоги підтримав з підстав, які наведені в позовній заяві та просив їх задовольнити, оскільки позивач ОСОБА_1 із спадкодавцем ОСОБА_6 проживала за однією адресою більше п`яти років до часу її смерті, вела з нею спільне господарство, була пов`язана спільним побутом, сплачувала податки, комунальні платежі, опікувалася майном та інше. Крім того, просив проводити розгляд справи за відсутності позивача.

Від представника відповідача надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника Лопатинської селищної ради, складу суду довіряють, просять справу вирішити відповідно до Закону.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні показала, що ОСОБА_1 проживала із ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , однією сім`єю не менш як п`ять років до моменту її смерті, вела спільне господарство, опікувалася майном, вони були пов`язані спільними обов`язками. В подальшому ОСОБА_1 , після смерті ОСОБА_6 продовжувала вступати в управління майном.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні показала, що ОСОБА_1 проживала із ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , однією сім`єю, вела спільне господарство більше п`яти років до часу її смерті, займалася похованням ОСОБА_6 .

Заслухавши пояснення представника позивача, свідків, дослідивши подані учасниками справи документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань.

Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до положень ст. ст. 13,19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

На підставі ст. ст. 12, 81, 82 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду встановленої сили. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Трійця Радехівського району Львівської області, що підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_2 , виданий Радехівським РВ УМВС України у Львівській області 12.08.2005 (а.с.41-42).

Як вбачається із свідоцтва про одруження серії НОМЕР_3 виданого 20.02.1951 Радехівським бюро ЗАГС Львівської області ОСОБА_3 , 1932 року народження та ОСОБА_4 , 1930 року народження, одружилися 19.02.1951, актовий запис №4. Після реєстрації одруження присвоєно прізвище чоловіку « ОСОБА_5 » та дружині « ОСОБА_5 » (а.с.19-20).

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 у віці 83 років, про що зроблено відповідний актовий запис за № 11, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 від 31.08.2015, виданого Виконавчим комітетом Нивицької сільської ради Радехівського району Львівської області (а.с.18).

Відповідно до заповіту складеного 16.05.2014 секретарем виконкому Нивицької сільської ради Радехівського району Львівської області ОСОБА_11 , зареєстрованого в реєстрі за № 21 ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_5 , що проживав в с. Трійця Радехівського району Львівської області на випадок своєї смерті зробив таке розпорядження: «все своє майно, де б воно не було із чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде належати йому на день його смерті і на що за законом буде мати право заповідає ОСОБА_1 » (а.с.17).

Згідно Витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі №62567004 від 20.11.2020 виданого приватним нотаріусом Юрченко О.В. вбачається, що після смерті спадкодавця ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 була зареєстрована спадкова справа №66796713 від 20.11.2020 (а.с.22).

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 07.06.2023 зареєстрованого в реєстрі за № 920 та виданого ОСОБА_12 приватним нотаріусом Червоноградського районного нотаріального округу Львівської області, спадкоємцем зазначеного в заповіті майна ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спадщина на яку видано це свідоцтво, складається з земельної ділянки площею 0,3261 гектара, кадастровий номер земельної ділянки: :06:000:0753 (а.с.40).

Відповідно до витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі №72746356 від 07.06.2023 виданого приватним нотаріусом Юрченко О.В. після смерті спадкодавця ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 було видане свідоцтво про право на спадщину 70756444. Спадкоємець - ОСОБА_1 (а.с.23-24).

Як вбачається із свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 07.09.2020, виданого Виконавчим комітетом Лопатинської селищної ради Радехівського району Львівської області ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 у віці 89 років, про що зроблено відповідний актовий запис за № 77 (а.с.21).

Згідно довідки № 335 від 09.08.2023, виданої старостою Нивицького старостинського округу Лопатинської селищної ради Червоноградського району Львівської області, ОСОБА_1 проживала без реєстрації однією сім`єю разом із гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 до дня її смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 . ОСОБА_1 за час проживання із гр. ОСОБА_6 вела з нею спільне господарство, після смерті ОСОБА_6 здійснила всі необхідні заходи та понесла всі витрати пов`язані з похованням померлої, опікувалась спадковим майном (а.с.26).

Як вбачається із довідки № 06/38-1059 від 28.05.2024 виданої виконкомом Лопатинської селищної ради Червоноградського району Львівської області на день смерті ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 разом із нею в с. Трійця проживала однією сім`єю більше п`яти років без реєстрації та вела спільне господарство із померлою ОСОБА_1 . Інших осіб із ОСОБА_6 на день її смерті зареєстровано не було та не проживало (а.с.55).

Як вбачається з витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 74044246 від 21.09.2023, виданого Соснівською державною нотаріальною конторою Львівської області, після смерті ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , інформація у спадковому реєстрі відсутня (а.с.25).

Відповідно до Державного акта на право власності на земельну ділянку серії IV-ЛВ № 092593 від 10.10.2001 ОСОБА_7 надано земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 1,3428 га (а.с.27-28).

Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-020 від 18.12.2020, земельній ділянці загальною площею 1,0165 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Нивицької сільської ради Червоноградського району, Львівської області присвоєний кадастровий номер :08:000:0472 (а.с.34-37).

Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-023 від 25.05.2023 земельній ділянці загальною площею 0,3263 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Нивицької сільської ради Червоноградського району Львівської області присвоєно кадастровий номер :06:000:1247 (а.с.29-32).

Як вбачається із експертного висновку №045/905-т від 14.03.2024 виданого Українським бюро лінгвістичних експертиз імені по батькові ОСОБА_13 (в свідоцтві про смерть, запис ОСОБА_6 та в свідоцтві про одруження запис ОСОБА_4 ), та ОСОБА_8 (в державному акті про право приватної власності на землю серії IV-ЛВ №092593, запис ОСОБА_7 ), попри розбіжності в інших документах зазначеної особи є ідентичними (а.с.39).

Згідно Постанови нотаріуса про відмову у вчинення нотаріальних дій від 21.09.2023 №333/02-31 ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно, що залишилося після смерті гр. ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , а саме на земельні ділянки, надані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходяться на території Нивицької сільської ради Червоноградського (колишнього Радехівського) району Львівської області, оскільки після смерті гр. ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 було встановлено, що гр. ОСОБА_1 було пропущено 6-ти місячний термін з часу відкриття спадщини для подачі нотаріусу заяви про прийняття та було встановлено, що відсутні підстави для закликання до спадкоємства особи, яка подала заяву про видачу свідоцтва, так як нею не були надані докази родинних відносини зі спадкодавцем, тому видати свідоцтво про право на спадщину у нотаріуса немає правових підстав (а.с.44-45).

Вирішуючи спір суд виходить з наступного.

Відповідно до абз. 3 п. 23 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до статті 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Вирішуючи спір про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), суди мають враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

У постанові Верховного Суду від 24 червня 2021 року у справі № 694/646/20 (провадження № 61-5208св21) зазначено, що для встановлення факту проживання однією сім`єю, тобто доведення існування передбачених статтею 1264 ЦК України підстав для визнання особи спадкоємцем четвертої черги, необхідні докази, які доводили б у всій сукупності факти щодо ведення особами спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, спільних витрат, взаємних прав та обов`язків.

Зазначене узгоджується з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 вересня 2023 року у справі № 582/18/21 (провадження № 61-20968сво21).

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 та спадкодавець ОСОБА_6 , до часу відкриття спадщини - 07.09.2020, проживали однією сім`єю понад п`ять років, про що свідчить наявність спільного бюджету, спільне користування житлом, участь у спільних витратах на утримання житла, сплата податків та комунальних платежів, покази свідків надані в судовому засіданні, наведене засвідчує реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

За змістом частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК).

Частиною першою та другою статті 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року роз`яснено, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Таким чином, оцінюючи безпосередньо досліджені та надані позивачем докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов в частині встановлення факту спільного проживання однією сім`єю не менше п`яти років до часу відкриття спадщини із спадкодавцем та встановлення факту постійного проживання обґрунтовані та підлягають задоволенню, оскільки ОСОБА_1 прийняла спадщину після ОСОБА_6 , згідно показів свідка постійно проживала на час смерті так і протягом останніх п`яти років за життя, здійснювала догляд за нею.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

А згідно з ч. 1 ст. 315 ЦПК України такими фактами можуть бути зокрема факт належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

При цьому встановлення таких фактів можливе за умови, що вони породжують юридичні наслідки для заявника.

Відповідно до п. 7, 12 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року за № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії свідоцтва про право на спадщину для оформлення права на пенсію у зв`язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах цивільного стану. При розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по-батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по-батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по-батькові або замість імені чи по-батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

З представлених суду доказів, беззаперечно встановлено, факт належності ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 акту про право приватної власності на землю серії IV-ЛВ № 092593 від 10.10.2001 зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №16851, який був виданий на ім`я « ОСОБА_7 ».

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Спадщина відкрилася в цей же день, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 1220 ЦК України.

Відповідно до ст. 1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків спадщини від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно з ч.1ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Відповідно до ч.1 ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Згідно із ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Органи місцевого самоврядування, відповідно до ст.144 Конституції, в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території.

Державний акт про право приватної власності на землю є актом, що засвідчує набуття права власності, яке виникло на підставі рішення уповноваженого органу влади чи місцевого самоврядування.

Така позиція суду також узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України у справі № 6-57цс13 від 19 червня 2013 року, де зазначено, що частинами першою та другою статті 116 ЗК України визначено, що громадяни і юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом (частина перша статті 126 ЗК України).

Таким чином, державний акт на право власності на земельну ділянку є документом, що посвідчує право власності й видається на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень.

Судом встановлено, що спадщина померлої ОСОБА_6 складається, зокрема із спірної земельної ділянки площею ,0165 га, та 0,3263 га. Після смерті ОСОБА_6 спадщину прийняла позивач у справі ОСОБА_1 , проте оформити спадщину на земельні ділянки остання не має змоги в позасудовому порядку, тому позовні вимоги ОСОБА_1 в частині визнання права власності на спірні земельні ділянки, підлягають до задоволення.

Згідно із вимогами ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне залишити судові витрати на стороні позивача.

На підставі ст. 3, 4, 5, 10, 12, 13, 76, 77, 78, 79, 81, 82, 83, 89, 258, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Задовольнити позов ОСОБА_1 до Лопатинської селищної ради Червоноградського району Львівської області про встановлення юридичного факту та визнання права власності на спадкове майно.

Встановити факт спільного проживання ОСОБА_1 однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини із спадкодавцем - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 зі спадкодавцем - ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 в АДРЕСА_1 на час відкриття спадщини.

Встановити факт належності Державного акту про право приватної власності на землю серії IV-ЛВ № 092593 від 10 жовтня 2001 року зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №16851 виданого на ім`я ОСОБА_7 , спадкодавцю - ОСОБА_6 .

Визнати за позивачем - ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею - 1,0165 га, кадастровий номер :08:000:0472, та земельну ділянку площею - 0,3263 га, кадастровий номер :06:000:1247, які знаходяться на території Лопатинської селищної ради (Нивицький старостинський округ) Червоноградського району Львівської області, в порядку спадкування після смерті спадкодавця - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , які належали їй на праві власності згідно Державного акту про право приватної власності на землю серії IV-ЛВ № 092593 від 10 жовтня 2001 року зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №16851.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстрована адреса: АДРЕСА_1 , проживає АДРЕСА_1 ;

Представник позивача: адвокат Слободян Валентин Степанович, юридична адреса: пр.-т. Юності, 39, с. Павлів, Червоноградський район Львівська область;

Відповідач: Лопатинська селищна рада Львівської області, , адреса: вул. Центральна,12 смт. Лопатин 80261.

Повний текст рішення складено 02.07.2024.

Головуючий суддяПатинок О. П.