ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2024 року Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Соловей Г.В.,

з участю секретаря Гапонюк І.В.,

за участю представника позивача ОСОБА_1 ,

за участю третьої особи ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Фастів Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Першої Фастівської державної нотаріальної контори, Третя особа - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , законний представник третьої особи ОСОБА_2 про оскарження постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, -

ВСТАНОВИВ:

08.04.2024 року позивач ОСОБА_3 , через свого представника адвоката Русанівської Д.Д., звернулася до суду з позовом до відповідача Перша Фастівська державна нотаріальна контора про оскарження постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії. В своїх позовних вимогах посилається на те, що ОСОБА_3 є дружиною ОСОБА_6 . 19 січня 1981 року ОСОБА_6 отримав свідоцтво на право власності на частину житлового будинку. 15 вересня 2008 року ОСОБА_6 отримав державний акт на право власності на земельну ділянку кадастровий номер :02:003:0008 по вулиці Червонохутірська с. Юрівка Київська область. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 помер. 18.03.2016 року Фастівською міською державною нотаріальною конторою було відкрито спадкову справу після смерті ОСОБА_6 спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_6 є ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 . Свідоцтва про право на спадщину в рамках даної спадкової справи не видавалися. 23.01.2024 року Першою Фастівською державною нотаріальною конторою було відкрито спадкову справу після смерті ОСОБА_7 . Спадкоємцями першої черги за законом є ОСОБА_3 та малолітній син ОСОБА_5 . Свідоцтва в рамках даної спадкової справи не видавалися. У позивача виникла необхідність у отримані свідоцтва на право власності на майно, що залишилося після смерті ОСОБА_6 16.02.2024 року позивач звернулася до нотаріуса Першї Фастівської нотаріальної контори Ленченко Т.О. з заявою про видачу свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя на половину майна, що залишилося після смерті її чоловіка ОСОБА_6 у частці відповідно до поділу між усіма спадкодавцями, що заявили про прийняття спадщини. державним нотаріусом Ленченко Т.О. 15 березня 2024 року винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. У вказаній постанові зазначено, що видача свідоцтва про право власності після смерті чоловіка ОСОБА_6 неможлива, тому як не була подана заява про видачу свідоцтва про право власності у шестимісячний строк з дня смерті спадкодавця. Позивач вважає постанову нотаріуса від 15.03.2024 року не законною та такою, що підлягає скасуванню.

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 09.04.2024 року відкрито загальне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

11.04.2024 року через канцелярію суду надійшла заява від ОСОБА_4 про розгляд справи без її участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

02.05.2024 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву де державним нотаріусом Першої фастівської державної нотаріальної контори зазначено, що після смерті ОСОБА_6 заведено спадкову справу за № 83/2016 року. Спадкоємцями за законом є дружина спадкодавця ОСОБА_3 , яка подала заяву про прийняття спадщини; дочка спадкодавця ОСОБА_4 , яка подала заяву про прийняття спадщини; син спадкодавця ОСОБА_7 , який подав заяву про прийняття спадщини. спадщина по даний час не видавалася нікому. ІНФОРМАЦІЯ_2 помер син спадкодавця ОСОБА_7 . З метою зменшення частки спадкового майна малолітньої дитини - ОСОБА_5 , раптом дружина ОСОБА_6 , бажає отримати свідоцтво про право власності на житловий будинок. Свідоцтво про право власності видається тільки за письмовою згодою всіх спадкоємців. На підставі ст. 71 Закону про нотаріат, глави 11 Порядку вчинення нотаріальних дій видача свідоцтва про право власності на майно після померлого ОСОБА_6 неможлива.

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 29.05.2024 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті.

26.06.2024 року через канцелярію суду надійшла заява від ОСОБА_8 де зазначено, що вважає позовні вимоги безпідставними, незаконними та повністю заперечує проти їх задоволення.

Заслухавши представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

При розгляді справи судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом Серії НОМЕР_1 про смерть, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Фастівського міськрайонного управління юстиції у Київській області від 13.102015 року.

Спадкування є перехід прав та обов"язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч.1,2 ст.1220 ЦК України).

Згідно ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За життя спадкодавець заповіту не залишив. Спадкоємцями першої черги за законом є Позивач, як дружина спадкодавця, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_2 від 13.09.1969 року виданого міським відділом РАГС Київської області.

Також, спадкоємцем першої черги є дочка ОСОБА_4 та син ОСОБА_7 .

Стаття 1268 ЦК України передбачає, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Після смерті ОСОБА_6 до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини звернулися спадкоємці - дружина та діти спадкодавця на підставі вказаних заяв державним нотаріусом Ленченко Т.О., було заведено спадкову справу № 83/2016.

16.02.2024 року ОСОБА_3 , позивач по справі, звернулася до нотаріуса Першої фастівської нотаріальної контори з заявою про видачу їй свідоцтво про право власності на частку в спільному майні подружжя, на половину майна, що залишилося після смерті чоловіка ОСОБА_6 .

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 226/02-32 від 15.03.2024 року ОСОБА_3 відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя, що залишилося після смерті чоловіка - ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . В обґрунтування відмови державним нотаріусом зазначено те, що видача свідоцтва про право власності неможлива, тому як не була подана заява про видачу свідоцтва про право власності у шестимісячний строк з дня смерті спадкодавця.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права.

Згідно з частиною першої статті 1 Закону України «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Статтею 5 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус зобов`язаний сприяти громадянам, підприємствам, установам і організаціям у здійсненні їх прав та захисті законних інтересів, роз`яснювати права і обов`язки, попереджати про наслідки вчинюваних нотаріальних дій для того, щоб юридична необізнаність не могла бути використана їм на шкоду.

У частині першій статті 49 Закону України "Про нотаріат" передбачено, що нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо: 1) вчинення такої дії суперечить законодавству України; 2) не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії; 3) дія підлягає вчиненню іншим нотаріусом або посадовою особою, яка вчиняє нотаріальні дії; 4) є сумніви у тому, що фізична особа, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, усвідомлює значення, зміст, правові наслідки цієї дії або ця особа діє під впливом насильства; 5) з проханням про вчинення нотаріальної дії звернулась особа, яка в установленому порядку визнана недієздатною, або уповноважений представник не має необхідних повноважень; 6) правочин, що укладається від імені юридичної особи, суперечить цілям, зазначеним у їх статуті чи положенні, або виходить за межі їх діяльності; 7) особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла плату за її вчинення; 8) особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла встановлені законодавством платежі, пов`язані з її вчиненням; 9) в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до статті 71 Закону України "Про нотаріат" у разі смерті одного з подружжя свідоцтво про право власності на частку в їх спільному майні видається нотаріусом на підставі письмової заяви другого з подружжя з наступним повідомленням спадкоємців померлого, які прийняли спадщину. Таке свідоцтво може бути видано на половину спільного майна. На підставі письмової заяви спадкоємців, які прийняли спадщину, за згодою другого з подружжя, що є живим, у свідоцтві про право власності може бути визначена і частка померлого у спільній власності. Свідоцтво про право власності на частку в спільному майні подружжя в разі смерті одного з них видається нотаріусом за місцем відкриття спадщини.

Аналіз статті 71 Закону України "Про нотаріат" свідчить, що законодавець не пов`язує видачу свідоцтво про право власності на частку в їх спільному майні із спливом строку на прийняття спадщини.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 квітня 2020 року у справі N 130/2319/17-ц (провадження N 61-17641св19) вказано, що: "статтями 34, 71 Закону України "Про нотаріат" передбачено, що у разі смерті одного з подружжя свідоцтво про право власності на частку в їх спільному майні видається нотаріусом на підставі письмової заяви другого з подружжя з наступним повідомленням спадкоємців померлого, які прийняли спадщину. Таке свідоцтво може бути видано на половину спільного майна. Отже, потрібно розрізняти ситуації, коли майно, зареєстроване за одним із подружжя на праві власності, є об`єктом права спільної сумісної власності, та коли таке майно, є особистою власністю одного із подружжя. Після смерті одно із подружжя, відкривається спадщини тільки на майно, яке належало спадкодавцю особисто, відповідно частка іншого із подружжя у об`єкті, який є спільним сумісним майно, не входить до складу спадщини. Отже, той з подружжя, хто є живим, реалізуючи свої права як спадкоємець, має право подати заяву про прийняття спадщини (чи відмови у її прийнятті), а також заяву про видачу свідоцтва про право на частку в спільному майні подружжя. У разі, якщо майно, яке зареєстроване за спадкодавцем, не є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, той з подружжя, хто є живим, може подати заяву про те, що він не претендує на одержання свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя, оскільки майно є особистою приватною власністю спадкодавця. Неподання такої заяви не змінює правового режиму майна, яке входить до складу спадщини. Відповідно, заява одного із подружжя, хто є живим, про те, що він не претендує на одержання свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя, оскільки майно є особистою приватною власністю спадкодавця, підтверджує правовий статус майна померлого, як його особистого майна".

Згідно свідоцтва про одруження ОСОБА_6 та ОСОБА_9 зареєстрували шлюб 13 вересня 1969 року.

Згідно Свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок від 05 січня 1981 року житловий будинок АДРЕСА_1 належить ОСОБА_6 , яке видане на підставі рішення виконавчого комітету Фастівської міської ради народних депутатів № 5 від 05.01.1981 року.

Згідно Довідки КП Фастівської міської ради «Фастівське БТІ» № 313 від 25 березня 2024 року згідно архівних даних станом на 01.01.2013 року частина житлового будинку АДРЕСА_1 по праву приватної спільної часткової власності зареєстрована на ім`я ОСОБА_6 згідно Свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 19.01.1981 року виданого Фастівською міською радою згідно рішення виконкому Фастівської міської ради № 5 від 05.01.1981 року, зареєстровано в БТІ 19 січня 1981 року в реєстрову книгу 65 реєстр № 7247.

Таким чином, видача свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя здійснюється нотаріусом на підставі письмової заяви другого з подружжя з наступним повідомленням спадкоємців померлого, які прийняли спадщину та не може ставитись в залежність від отримання свідоцтва про право на спадщину.

Отже, відсутні підстави для відмови у вчиненні нотаріальної дії, а тому позовні вимоги про визнання незаконною та скасування постанови державного нотаріуса від 15.03.2024 року № 226/02-32 про відмову у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя підлягає до задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно із п. 1 ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовийзбір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на - відповідача.

Отже, з відповідача на користь позивача ОСОБА_3 підлягають стягненню понесені позивачем при звернені до суду судові витрати у розмірі 1211,20 грн.

Керуючись ст. 4,12,13,76-82,133,141,258,259,263,265,268 ЦПК України, на підставі Закону України «Про нотаріат», суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідент. номер: НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 до Першої Фастівської державної нотаріальної контори, , місцезнаходження: Київська область, м. Фастів, вул. Шевченка, 4, Третя особа - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ідент.номер: НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , місце проживання: АДРЕСА_4 , законний представник третьої особи ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ідент.номер: НОМЕР_5 , місце проживання: АДРЕСА_5 про оскарження постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, задовольнити.

Скасувати Постанову державного нотаріуса Першої Фастівської державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 226/02-32 від 15.03.2024 року у видачі свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя, що залишилося після смерті чоловіка - ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Стягнути з Першої Фастівської державної нотаріальної контори, , місцезнаходження: Київська область, м. Фастів, вул. Шевченка, 4 на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідент. номер: НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту рішення.

Повний текст рішення складено 29.07.2024 року

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя Г.В.Соловей