КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 372/1748/21 Головуючий у І інстанції Зінченко О.М.
Провадження №22-ц/824/4599/2024 Головуючий у 2 інстанції Таргоній Д.О.
ПОСТАНОВА

Іменем України

07 лютого 2024 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Таргоній Д.О.,

суддів: Голуб С.А., Писаної Т.А.,

за участі секретаря Спис Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою акціонерного товариства «Сенс Банк» на рішення Обухівського районного суду Київської області від 01 червня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Сенс Банк», Приватного нотаріуса Теплюк Галини Михайлівни про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію права власності, -

ВСТАНОВИВ:

У травні 2021 року позивач через свого представника - адвоката Мороза В.П. звернувся до суду з позовом про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію права власності, в обґрунтування якого зазначив, що ОСОБА_2 згідно з державним актом на право власності на земельну ділянку від 27.03.2006 року є власником земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, загальною площею 0.2500 га, що знаходиться за адресою: Київська область, Обухівський район, с. Великі Дмитровичі, кадастровий номер :01:003:0057 (далі - спірна земельна ділянка).

17.07.2007 р. між ТзОВ «УніКредитБанк» та ОСОБА_2 було укладено договір про іпотечний кредит № MRTG-64, відповідно до умов якого Банк зобов`язався надати Позичальнику 167 692 євро 00 центів, зі сплатою 11, 0% процентів річних, строком до 17 липня 2022 року.

26.07.2007 р. між ТзОВ «УніКредитБанк» та ОСОБА_2 було укладено додаткову угоду № 1 про зміну процентної ставки до договору про іпотечний кредит № MRTG-64 від 17 липня 2007 року, згідно з яким було змінено процентну ставку до 10,0% річних.

15.11.2007 р. між ТзОВ «УніКредитБанк» та ОСОБА_2 укладено додаткову угоду № 2, за умовами якої виконання Позичальником зобов`язань за цим договором (в тому числі і додатковими договорами до нього) забезпечується нотаріально посвідченим Іпотечним договором № MRTG-64/S від 17 липня 2007 року, Договором застави № CLTR-11/S від 15 листопада 2007 р. та Договором Поруки № MRTG-64/P від 17 липня 2007 року.

На підставі рішення кредитного комітету від «13» листопада Банк надав Позичальнику новий транш № CLTR-11 у розмірі 37 000 Євро на строк 5 років з терміном остаточного погашення не пізніше 15 листопада 2012 року, при цьому нова загальна сума Кредиту становить 204 692, 00 Євро.

В якості забезпечення виконання зобов`язань за вищевказаним договором № MRTG-64, між ТзОВ «УніКредитБанк» та ОСОБА_2 було укладено Іпотечний договір № MRTG-64/S, згідно умов якого Позивач передав в іпотеку ТзОВ «УніКредитБанк» земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, загальною площею 0.2500 га, що знаходиться за адресою: Київська область, Обухівський район, с. Великі Дмитровичі, кадастровий номер :01:003:0057.

У квітні 2021 року з інформаційної довідки № 252644657 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна позивачу стало відомо про те, що з 19.03.2021 року власником спірної земельної ділянки є Акціонерне Товариство «Альфа-Банк», яке зареєструвало за собою право власності на вказане нерухоме майно в якості задоволення вимог іпотекодержателя за іпотечним договором

Позивач вважає, що рішення про державну реєстрацію права власності є незаконним та підлягає скасуванню у зв`язку із допущеними при вчиненні реєстраційної дії та підготовці до її вчинення порушеннями, а саме: у нотаріуса (державного реєстратора) були відсутні докази того, що право вимоги за іпотечним договором перейшло від ТзОВ «УніКредитБанк» до АТ «Альфа-Банк»; позивачу не надходило та він не отримував жодних повідомлень та письмових вимог від іпотекодержателя в розумінні ст. 35 ЗУ «Про іпотеку», договору про задоволення вимог іпотекодержателя (договору про порядок дій щодо внесення змін до державного реєстру речових прав на нерухоме майно) позивач з іпотекодержателем не укладав, згоду на відчуження предмету іпотеки також не надавав. В порушення вимог ст. 20 ЗУ «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень» не повідомлено позивача, як власника об`єкта нерухомого майна про подання/отримання заяви на проведення реєстраційних дій щодо спірної земельної ділянки. В порушення ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державну реєстрацію права власності на нерухоме майно було проведено за наявності обтяження - арешту нерухомого майна.

Так, на час прийняття оскаржуваного рішення державного реєстратора на спірній земельній ділянці були зареєстровані обтяження, а саме: арешт майна на підставі постанови приватного виконавця Шмідт К.В. про арешт майна боржника від 12.04.2018.

Станом на 19.03.2021 року, тобто на дату прийняття державним реєстратором оскаржуваного рішення про реєстрацію за АТ «Альфа-Банк» права власності на спірну земельну ділянку, рішення, якими було накладено арешти на нерухоме майно ОСОБА_2 , ніким не оскаржувалися та не були скасовані.

Як вбачається з веб-сайту «Судова влада України», АТ «Альфа-Банк» лише через місяць, 15 квітня 2021 року, звернувся до Обухівського районного суду Київської області з позовними заявами про звільнення майна з-під арешту (справа № 372/1387/21, 372/1388/21, 372/1389/21). Тобто, уже після проведення спірної реєстраційної дії.

Позивач зазначив, що при наявності в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запису про заборону відчуження спірного майна державний реєстратор не мав права здійснювати реєстраційних дій поки таке обтяження не буде зняте.

В зв`язку із зазначеним позивач просив суд визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень приватного нотаріуса (державного реєстратора) Теплюк Галини Михайлівни (Вишгородський районний нотаріальний округ, Київська обл.) індексний номер: 57235186 від 23.03.2021, яким проведена реєстрація права власності на земельну ділянку загальною площею 0.2500 га, що знаходиться за адресою: Київська область, Обухівський район, с. Великі Дмитровичі, кадастровий номер :01:003:0057, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 231, за Акціонерним товариством «АЛЬФА-БАНК»; скасувати запис про реєстрацію права власності № 41121286 від 19.03.2021 року, вчинений приватним нотаріусом Теплюк Галиною Михайлівною (Вишгородський районний нотаріальний округ, Київська обл.), яким проведена реєстрація права власності на земельну ділянку загальною площею 0.2500 га, що знаходиться за адресою: Київська область, Обухівський район, с. Великі Дмитровичі, кадастровий номер :01:003:0057, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 231, за Акціонерним товариством «АЛЬФА-БАНК», . Стягнути з Відповідачів на користь позивача судові витрати у розмірі 10 000, 00 доларів США та 1816,00 гривень.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 01 червня 2023 року позов задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень приватного нотаріуса (державного реєстратора) Теплюк Галини Михайлівни (Вишгородський районний нотаріальний округ, Київська обл.) індексний номер: 57235186 від 23.03.2021, яким проведена реєстрація права власності на земельну ділянку загальною площею 0.2500 га, що знаходиться за адресою: Київська область, Обухівський район, с. Великі Дмитровичі, кадастровий номер :01:003:0057, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 231, за Акціонерним товариством «АЛЬФА-БАНК», . Скасовано запис про реєстрацію права власності № 41121286 від 19.03.2021 року, вчинений приватним нотаріусом Теплюк Галиною Михайлівною (Вишгородський районний нотаріальний округ, Київська обл.), яким проведена реєстрація права власності на земельну ділянку загальною площею 0.2500 га, що знаходиться за адресою: Київська область, Обухівський район, с. Великі Дмитровичі, кадастровий номер :01:003:0057, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 231, за Акціонерним товариством «АЛЬФА-БАНК», .

Стягнуто з Акціонерного Товариства «Сенс Банк» та приватного нотаріуса Теплюк Галини Михайлівни (Вишгородський районний нотаріальний округ, Київська обл.) на користь ОСОБА_2 судові витрати у розмірі 1 816,00 грн судового збору за подання позовної заяви та 44 983,15 грн за надання професійної правничої допомоги, а всього 46 799,15 грн - по 23399,58 грн з кожного.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, з апеляційною скаргою звернулося АТ «Сенс Банк», вважає рішення незаконним та необгрунтованим, таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, з неповним зясуванням обставин, що мають значення для справи.

Так, апелянт вважає необгрунтованими висновки суду першої інстанції про те, що АТ «Альфа-Банк» не надало приватному нотаріусу Теплюк Г.М. документів, які б підтверджували право вимоги за Іпотечним договором та Договором про іпотечний кредит, який був укладений між ТзОВ «УніКредітБанк» та позивачем та про те, що при вчиненні оскаржуваної реєстраційної дій приватний нотаріус Теплюк Г.М. не отримала доказів належного повідомлення іпотекодавця про звернення стягнення на предмет іпотеки та письмової вимоги про задоволення вимог іпотекодержателя.

Зазначає, що за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних-осіб підприємців та громадських формувань ПАТ «УніКредитБанк» є правонаступником ТОВ «УніКредит Банк».

Згідно з п. 1.2.3 Статуту ПАТ «Укрсоцбанк» є правонаступником усіх прав та обовязків ПАТ «УніКредит Банк», оскільки 02.12.2013 року між ПАТ «УніКредитБанк» та ПАТ «Укрсоцбанк» укладено договір про приєднання.

10.09.2019 року Загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» та єдиним акціонером АТ «Укрсоцбанк» затверджено рішення про реорганізацію АТ «Укрсоцбанк» шляхом приєднання до АТ «Альфа Банк», яке в подальшому переіменоване в АТ «Сенс Банк».

У звязку із неналежним виконанням позивачем зобовязань за кредитним договором, станом на 12.02.2020 року за ним утворилась заборгованість по кредитному договору.

15.02.2020, 27.03.2020, 27.04.2020 АТ «Альфа-Банк» направляв позивачу повідомлення про звернення стягнення на предмет іпотеки, які повернулись без вручення. Таким чином, твердження позивача про те, що йому не надсилалось повідомлення-вимоги про усунення порушень не відповідає обставинам справи, а висновки суду щодо цього вважає помилковими.

19.03.2021 року АТ «АльфаБанк» зареєструвало за собою право власності на земельну ділянку площею 0,2500 га в с. Великі Дмитровичи Обухівського району Київської області в порядку задоволення вимог іпотекодержателя на підставі відповідного застереження, яке міститься в іпотечному договорі.

Зареєстроване на той час в реєстрі обтяження у вигляді арешту не перешкоджало зверненню стягнення на предмет іпотеки та реєстрації права власності на іпотечне майно за іпотекодержателем.

Апелянт також звертає увагу апеляційної інстанції на те, що позивачем обрано неефективний спосіб захисту, що може бути самостійною підставою для відмови у позові. Вважає, що замість скасування неналежного запису про державну реєстрацію права власності до Державного реєстру має бути внесений належний запис про державну реєстрацію права власності позивача, а такий запис вноситься на підставі судового рішення про задоволення віндикаційного позову.

Апелянт також не погоджується із визначеним судом першої інстанції розміром витрат на професійу правничу допомогою, які підлягають до стягнення на користь позивача. Вважає, що заявлений позивачем розмір судових витрат на правничу допомогу не відповідає критерію реальності адвокатських витрат, а також критерію розумності їхнього розміру, що не враховано судом.

Приватний нотаріус Теплюк Г.М. надіслала до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначила про те, що не являється нелажним відповідачем у даній справі. Звертаючи увагу на правові позиції Верховного Суду, наведені у справах даної кагорії, вказує, що належним відповідачем у справі про визнання недійсним та скасування рішення реєстратора на нерухоме майно має бути особа, за якою зареєстровано право власності на обєкт нерухомості. Посилаючись на викладене, просила у позові ОСОБА_2 до приватного нотаріуса Вишгородського районного нотаріального округу Київської області Теплюк Г.М. відмовити повністю.

Поряд із цим, власної апеляційної скарги на рішення Обухівського районного суду Київської області від 01 червня 2023 року приватний нотаірус Теплюк Г.М. не подала.

Представник позивача ОСОБА_2 - адвокат Мороз В.П. також скористався своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу, в якому зазначив, що судом прийняте законне та обгрунтоване рішення, судом надано належну оцінку поданим сторонами доказам. У відзиві наводить також актуальну практику Верховного Суду, яка, на його переконання, корелюється із судовим рішенням. Заперечує також проти доводів апеляційної скарги про неспівмірність заявленого позивачем розміру витрат на правову допомогу, посилаючись на їх безпідставність.

В судовому засіданні представник АТ «Сенс Банк» Гуйван І.В. підтримав апеляційну скаргу, посилаючись на викладені у ній доводи.

Представник позивача ОСОБА_2 - адвокат Мороз В.П.проти задоволення апеляційної скарги заперечував, просив залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Приватний нотаріус Теплюк Г.М., яка повідомлялась про час та місце розгляду справи, до суду не з`явилась; колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за її відсутності за наявними матеріалами справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно вимог ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції перевіряє справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Задовольняючи заявлені позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що відповідачем не було надано доказів, підтверджуючих надіслання позивачу ОСОБА_2 повідомлень про звернення стягнення на предмет іпотеки. Таким чином для державної реєстрації права власності АТ «Альфа-Банк» не було надано приватному нотаріусу Теплюк Г.М. усіх документів згідно переліку, який визначений Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127. Крім того, державний реєстратор приватний нотаріус Теплюк Г.М. не повідомила ОСОБА_2 про отримання заяви на проведення реєстраційних дій щодо спірної земельної ділянки. А також, суд першої інстанції врахував, що станом на 19.03.2021 р., коли було прийняте державним реєстратором рішення про реєстрацію за АТ «Альфа-Банк» права власності на спірну земельну ділянку, рішення, якими було накладено арешт на нерухоме майно ОСОБА_2 , не оскаржувалися та не були скасовані.

Колегія суддів апеляційного суду з такими висновками не погоджується, з огляду на наступне.

Так, з матеріалів даної справи вбачається, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 413229 від 27.03.2006 р. ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 0,2500 га за адресою: Київська область, Обухівський район, Великодмитровицької сільської ради, с.Великі Дмитровичі, для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :01:003:0057. (а.с.21-22 т.1)

17.07.2007 р. між «УніКредитБанк» ТзОВ та ОСОБА_2 було укладено договір про іпотечний кредит № MRTG-64, за умовами якого Банк зобов`язався надати Позичальнику 167 692 (сто шістдесят сім тисяч шістсот дев`яносто два) євро 00 центів, зі сплатою 11, 0% процентів річних, строком до 17.07.2022 р. (а.с. 26-30 т.1)

17.07.2007 р. для забезпечення виконання зобов`язань за вищевказаним договором № MRTG-64, між УніКредитБанк ТзОВ та ОСОБА_2 було укладено Іпотечний договір № MRTG-64/S, згідно умов якого Позивач передав в іпотеку УніКредитБанк ТзОВ, , земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, загальною площею 0.2500 га, що знаходиться за адресою: Київська область, Обухівський район, с. Великі Дмитровичі, кадастровий номер :01:003:0057.

Згідно з п. 9.1. Іпотечного договору № MRTG-64/S, звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі:

- рішення суду;

- виконавчого напису нотаріуса;

- переходу до Іпотекодержателя права власності на Предмет іпотеки в рахунок виконання зобов`язання по Кредитному договору в порядку, встановленому законодавством України (в т.ч. статтею 37 ЗУ «Про іпотеку») та умовами цього Договору;

- продажу Іпотекодержателем від свого імені Предмета іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу в порядку, встановленому законодавством України (в т.ч. статтею 38 ЗУ «Про іпотеку») та умовами цього Договору.

Згідно з п. 9.2 Іпотечного договору, Іпотекодержатель має право на свій розсуд обрати порядок звернення стягнення на Предмет іпотеки в межах цього Договору.

Згідно з п. 9.3 Іпотечного договору, за рішенням Іпотекодержателя задоволення його вимог може здійснюватися в позасудовому порядку:

П. 9.3.1 Шляхом переходу до Іпотекодержателя права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного Зобовязання згідно із цим застереженням про задоволення вимог Іпотекодержателя відповідно до наведених нижче умов.

У випадку набуття Іппотекодержателем права звернення стягнення на Предмет іпотеки Іпотекодевець цим договором підтверджує свою згоду на передачу у власність Іпотекодержателя Предмета іпотеки. При цьому різниця між вартістю предмета іпотеки (визначеною на підставі експертної оцінки Предмета іпотеки та/або на підставі зафіксованої в цьому Договорі оцінки Предмета іпотеки Сторонами) та фактичною сумою заборгованості Іпотекодавця перед Іпотекодержателем на дату прийняття Іпотекодержателем одностороннього рішення про придбання предмета іпотеки у власність підлягає відшкодуванню Іпотекодавцю.

Підписанням цього договору Іпотекодавець засвідчує, що він надає Іпотекодержателю згоду на прийняття одностороннього рішення про перехід права власності на предмета іпотеки до Іпотекодержателя (придбання Предмета іпотеки у власність)у випадку виникнення у Іпотекодержателя права звернення стягнення на Предмет іпотеки відповідно до умов цього Договору та вимог чинного Законодавства.

Іпотекодавець підписанням цього Договору також засвідчує, що наґвності будь-яких інших документів, крім цього Договору та письмового рішення Іпотекодержателя про придбання Предмета іпотеки у власність, для реєстрації права власності Іпотекодержателя на Предмет іпотеки не вимагається.

Цей Договір та письмове рішення Іпотекодержателя про Придбання Предмета іпотеки у власність мають силу правовстановлюючих документів та засвідчують перехід права власності на Предмет іпотеки від Іпотекодавця до Іпотекодержателя. Право власності на Предмет іпотеки від Іпотекодавця переходить до Іпотекодержателя з дати прийняття ним письмового рішення про придбання Предмета іпотеки у власність.

Відповідно до п.9.3.4. Іпотечного договору № MRTG-64/S, письмові повідомлення Іпотекодержателя Іпотекодавцю, друкуються та підписуються уповноваженими особами Іпотекодержателя і надсилаються Іпотекодавцю телефаксом, кур`єром, або поштою. (а.с.34-39 т.1)

26.07.2007 р. між УніКредитБанк ТзОВ та ОСОБА_2 було укладено додаткову угоду № 1 про зміну процентної ставки до договору про іпотечний кредит № MRTG-64 від 17 липня 2007 року, згідно з якою було змінено процентну ставку до 10, 0% річних. (а.с.31 т.1)

15.11.2007 р. між УніКредитБанк ТзОВ та ОСОБА_2 укладено додаткову угоду № 2, згідно з якою зазначається, що виконання Позичальником зобов`язань за цим договором (в тому числі і додатковими договорами до нього) забезпечується нотаріально посвідченим Іпотечним договором № MRTG-64/S від 17 липня 2007 року, Договором застави № CLTR-11/S від 15 листопада 2007 р. та Договором Поруки № MRTG-64/P від 17 липня 2007 року. (а.с.32-33 т.1)

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №252644657 від 14.04.2021 р. вбачається, що 19.03.2021 р. 10:51:48 год право власності на вищевказану земельну ділянку зареєстроване за АТ «Альфа-Банк», .

Підставами для державної реєстрації права власності були:

- дублікат договору іпотеки, серія та номер: 603, виданий 06.03.2020, видавник: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Русанюк З.З.;

- звіт про оцінку предмета іпотеки, серія та номер: ВА 210119-001, виданий 25.01.2021, видавник: ТОВ "Бізнес Ассіст";

- Повідомлення про звернення стягнення на предмет іпотеки, серія та номер: 2/12, виданий 12.02.2020, видавник: АТ "Альфа-Банк";

- Вкладення у лист, серія та номер: Ф.107, видавник: ВПЗ Чернігів;

- Рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, серія та номер: 455, виданий 15.02.2020, видавник: Чернігів-24;

- Рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, серія та номер: 700, виданий 27.04.2020, видавник: Чернігів-24;

- Повідомлення про звернення стягнення на предмет іпотеки, серія та номер: 4/10, виданий 23.04.2020, видавник: АТ "Альфа-Банк";

- Вкладення у лист, серія та номер: Ф.107, видавник: ВПЗ Чернігів; Повідомлення про Звернення стягнення на предмет іпотеки, серія та номер: б/н, видавник: АТ "Альфа-Банк";

- Рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, серія та номер: 283, виданий 27.03.2020, видавник: Укрпошта; Опис вкладення, серія та номер: б/н, виданий 27.03.2020, видавник: Укрпошта;

- Довідка про заборгованість, серія та номер: б/н, виданий 19.03.2021, видавник: АТ "Альфа-Банк";

- відомості з ДЗК, серія та номер: 38161998, виданий 19.03.2021, видавник: Державний земельний кадастр.

Запис про право власності № 41121286 щодо вказаної земельної ділянки був внесений державним реєстратором: приватним нотаріусом Теплюк Галиною Михайлівною (Вишгородський районний нотаріальний округ, Київська обл.).

Підстава внесення запису: Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 57235186 від 23.03.2021 13:07:23, приватний нотаріус Теплюк Галина Михайлівна, Вишгородський районний нотаріальний округ, Київська обл. (а.с.23-25 т.1)

Перевіряючи висновки суду першої інстанції щодо не надання відповідачем доказів надсилання позивачу повідомлення про звернення стягнення на предмет іпотеки, колегія суддів враховує наступне.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед ншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, застосовуються правила щодо іпотеки, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом (стаття 3 Закону України «Про іпотеку»).

Згідно положень статті 35 Зкону України «Про іпотеку», що у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

Положеннями статті 37 Закону України «Про іпотеку» (у редакції, чинній на час укладення договору іпотеки) визначено, що іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, який передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання, є правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки.

Як вже зазначалось, сторони Іпотечного договору визначили у п.9.3.4 порядок надсилання повідомлень Іпотекодержателя Іпотекодавцю, які друкуються та підписуються уповноваженими особами Іпотекодержателя та надсилаються, у тому числі, поштою.

Іпотекодавець ОСОБА_2 зазначив у договорі своєю адресою: АДРЕСА_1 .

Про зміну адреси місцезнаходження та про будь-які інші зміни, що могли вплинути на реалізацію цього Договору та виконання зобов`язань по ньому (п. 11.6 Договору) ОСОБА_2 . Іпотекодержателя не повідомляв.

З матеріалів справи вбачається, що 12.02.2020 на адреси ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) АТ «Альфа-Банк» направило письмове повідомлення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору та анулювання залишку заборгованості за основним зобов`язанням (вимога про усунення порушення), в якому повідомило Іпотекодавця про наявність боргу за Кредитним договором в сумі 201 484,87 євро та намір звернути стягнення на предмет іпотеки в порядку, передбаченому ст. 37 Закону України «Про іпотеку», надавши Іпотекодавцю 30-денний строк для усунення порушення шляхом сплати суми заборгованості. (а.с. 157 том 1)

Направлення цих повідомлень на адреси позивача підтверджується описом-вкладення у листи з печаткою поштового відділення (а.с. 158 том 1), реєстром цінних відправлень АТ «Альфа-Банк» № 91 (а.с. 155-156 том1), накладною від 15.02.2020 (а.с. 150 том 1)

Вказані поштові відправлення було повернуто на адресу відправника 10.03.2020 р. без вручення адресату із відміткою про причини не вручення: за закінченням терміну зберігання.(а.с. 151 том 1)

27.03.2020 року АТ «Альфа-Банк» повторно направило на адресу ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) письмове повідомлення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору та анулювання залишку заборгованості за основним зобов`язанням, в якому повідомило Іпотекодавця про наявність боргу за Кредитним договором та намір звернути стягнення на предмет іпотеки в порядку, передбаченому ст. 37 Закону України «Про іпотеку», надавши Іпотекодавцю 30-денний строк для усунення порушення шляхом сплати суми заборгованості. (том 1 а.с. 144)

Направлення цього повідомлення на адресу позивача підтверджується описом-вкладення у лист з печаткою поштового відділення (а.с. 145 том 1), списком згрупованих відправлень АТ «Альфа-Банк»№ 1356, накладною від 27.03.2020 (а.с. 161 том 1) та фіскальним чеком (а.с. 167 том1).

Вказане поштове відправлення повернулось відправнику без вручення адресату 01.05.2020, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 159-160 том 1).

23.04.2020 року АТ «Альфа-Банк» втретє направило на адреси ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) письмові повідомлення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору та анулювання залишку заборгованості за основним зобов`язанням (вимогу про усунення порушення), в якому повідомило Іпотекодавця про наявність боргу за Кредитним договором у сумі 204 767, 70 євро та намір звернути стягнення на предмет іпотеки в порядку, передбаченому ст. 37 Закону України «Про іпотеку», надавши Іпотекодавцю 30-денний строк для усунення порушення шляхом сплати суми заборгованості. (том 1 а.с. 168)

Направлення цього повідомлення на адресу позивача підтверджується описом-вкладення у листи з печаткою поштового відділення (а.с. 169 том 1), реєстром цінних відправлень АТ «Альфа-Банк» № 176 (цінні) (а.с. 170-172 том1), фіскальним чеком від 27.04.2020 (а.с. 172 том1).

Вказані поштові відправлення повернулись відправнику без вручення адресату 13.05.2020 та 19.05.2020, із відміткою про причини не вручення: «за закінченням терміну зберігання», що підтверджується рекомендованими повідомленням про вручення поштового відправлення та довідками Укрпошти (а.с. 174, 177-179 том 1).

Визначена у частині першій статті 35 Закону України "Про іпотеку" процедура подання іпотекодержателем вимоги про усунення порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору передує прийняттю іпотекодержателем рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки у позасудовий спосіб на підставі договору (постанова Великої Палати Верховного Суду від 02 червня 2019 року у справі № 205/578/14-ц).

Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127 (далі - Порядок), визначено процедуру проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов`язки суб`єктів у сфері державної реєстрації прав, а також процедуру взяття на облік безхазяйного нерухомого майна.

Так, згідно з пунктом 61 Порядку (у редакції, чинній на час проведення реєстрації права власності) для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, також подаються: 1) копія письмової вимоги про усунення порушень, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця; 2) документ, що підтверджує наявність факту завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у відповідній письмовій вимозі; 3) заставна (якщо іпотечним договором передбачено її видачу).

Отже, пунктом 61 Порядку визначено вичерпний перелік обов`язкових для подання документів та обставин, що мають бути ними підтверджені, на підставі яких проводиться державна реєстрація права власності на предмет іпотеки за договором, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, і державний реєстратор у ході її проведення приймає рішення про державну реєстрацію прав лише після перевірки наявності необхідних для цього документів та їх відповідності вимогам законодавства.

Іпотекодержатель на підтвердження факту направлення й отримання іпотекодавцем вимоги про порушення основного зобов`язання та звернення стягнення на предмет іпотеки у силу зазначених норм матеріального права зобов`язаний надати державному реєстратору докази отримання іпотекодавцем такої вимоги разом із заявою про державну реєстрацію (постанова Великої Палати Верховного Суду від 24 квітня 2019 року у справі № 638/20000/16-ц).

Підтвердженням надіслання банком іпотекодавцю письмової вимоги щодо усунення виконання договору позики, а отже, й завершення 30-денного строку з моменту її отримання, є повідомлення про вручення поштового відправлення, вручене та оформлене відповідно до Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року № 270, та Порядку пересилання поштових відправлень, затвердженого наказом Українського державного підприємства поштового зв`язку "Укрпошта" від 12 травня 2006 року № 211.

У пункті 3 частини першої статті 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" передбачено, що у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо подані документи не відповідають вимогам Закону.

Наведені норми, спрямовані на фактичне повідомлення боржника аби надати йому можливість усунути порушення, і цим запобігти зверненню стягнення на майно боржника. Тому повідомлення боржника слід вважати здійсненим належним чином за умови, що він одержав або мав одержати повідомлення, але не одержав його з власної вини. Доказом належного здійснення повідомлення може бути, зокрема, повідомлення про вручення поштового відправлення з описом вкладення.

Такі правові висновки викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду: від 23 січня 2019 року у справі № 306/1224/16-ц, від 24 квітня 2019 року у справі № 521/18393/16-ц.

Досліджені у даній справі докази, подані представником відповідача до суду першої інстанції, є належними, допустимими та достовірно підтверджують факт направлення АТ «Альфа-Банк» на адресу Іпотекодавця письмового повідомлення про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Зазначивши в Іпотечному договорі адресою місця проживання АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 взяв на себе відповідальність по отриманню кореспонденції від Іпотекодержателя за вказаною адресою та мав одержати направлені останнім у лютому, березні та квітні 2020 року повідомлення, однак не отримав їх з власної вини.

Будь-яких доказів щодо повідомлення Іпотекодержателя про зміну місця проживання або наявність поважних причин не отримання вказаних поштових відправлень позивач суду не надав.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції не дав належної оцінки вказаним обставинам та помилково взяв до уваги надану позивачем роздруківку інформації з веб-сайту «Укрпошта» щодо трекінгу поштових відправлень Укрпошта від 27.04.2021 р., з якої вбачається відсутність у системі даних про відправлення за номерами 283, 455, 700.

Надаючи оцінку такій інформації, суд першої інстанції не врахував, що відповідно п. 121, 124-128 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 270 від 05.03.2009 зі змінами, АТ Укрпошта здійснює перевірку реєстрованих поштових відправлень протягом шести місяців з дня приймання їх до пересилання за допомогою штрихового кодового ідентифікатора (ШКІ) - тринадцятизначного номера, який зазначається у квитанції під час замовлення послуг поштового зв`язку. Таким чином, інформація в автоматизованій системі Укрпошти зберігається протягом шести місяців та протягом шести місяців Укрпошта здійснює перевірку та надає інформацію щодо пересилання та вручення поштових відправлень за наявності ШКІ поштового відправлення.

З огляду на вказане, станом на 27.04.2021 року АТ Укрпошта не могла надати інформацію щодо поштових відправлень, пересилання яких було здійснено у лютому, березні та квітні 2020 року.

Колегія суддів апеляційного суду також не погоджується із висновками суду першої інстанції про наявність підстав для скасування рішення про державну реєстрацію права власності у зв`язку із неповідомленням приватним нотаріусом позивача, як власника земельної ділянки, про отримання заяви на проведення реєстраційних дій щодо спірної земельної ділянки.

Так, відповідно до вимог частини першої статті 20 Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень», заява на проведення реєстраційних дій подається заявником у паперовій формі, а у випадках, передбачених законодавством, - в електронній формі разом з оригіналами документів, необхідних для проведення реєстраційних дій.

Про подання/отримання заяви на проведення реєстраційних дій державний реєстратор за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав невідкладно повідомляє власника об`єкта нерухомого майна, щодо якого подано заяву, а також відповідного користувача, обтяжувача.

Приписами частин першої та другої статті 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" визначено певний вичерпний перелік підстав для відмови в державній реєстрації прав, а саме: заявлене речове право, обтяження не підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону; заява про державну реєстрацію прав подана неналежною особою; подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом; подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження; наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно; заяву про державну реєстрацію обтяжень щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим правонабувачем; після завершення строку, встановленого частиною третьою статті 23 цього Закону, не усунені обставини, що були підставою для прийняття рішення про зупинення розгляду заяви про державну' реєстрацію прав; документи подано до неналежного суб`єкта державної реєстрації прав, нотаріуса; заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в електронній формі подано особою, яка згідно із законодавством не має повноважень подавати заяви в електронній формі; заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене речове право, обтяження вже зареєстровано у Державному реєстрі прав; заявник звернувся із заявою про державну реєстрацію права власності щодо майна, що відповідно до поданих для такої реєстрації документів відчужено особою, яка на момент проведення такої реєстрації внесена до Єдиного реєстру боржників, у тому числі за виконавчими провадженнями про стягнення аліментів за наявності заборгованості з відповідних платежів понад три місяці. За наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав.

З огляду на вказане, не повідомлення державним реєстратором власника об`єкта нерухомого майна про подання/отримання заяви на проведення реєстраційних дій не може бути підставою для визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Колегія суддів апеляційного суду також не погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що наявність в Реєстрі запису про арешт майна є перешкодою для здійснення державним реєстратором реєстраційних дій.

Наявність зареєстрованої заборони відчуження майна, накладеної нотаріусом під час посвідчення договору іпотеки, на підставі якого набувається право власності на предмет іпотеки іпотекодержателем, а також зареєстрованих після державної реєстрації іпотеки інших речових прав, у тому числі іпотеки, на передане в іпотеку майно не є підставою для відмови в державній реєстрації права власності за іпотекодержателем.

Тобто для реалізації іпотекодержателем позасудового способу звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності на нього за загальним правилом необхідні тільки воля та вчинення дій з боку іпотекодержателя, якщо договором не передбачено іншого порядку.

Подібні правові висновки наведені у постанові Верховного Суду від 17.10.2018 по справі № 754/14175/14-ц.

Щодо доводів апеляційної скарги про обрання позивачем неналежного способу захисту порушеного права, колегія суддів зазначає наступне.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).

Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє приватне (цивільне) право повністю або частково.

Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж приватні (цивільні) права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких приватних (цивільних) прав (інтересів) позивач звернувся до суду.

Якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, які спричинені рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, й ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних прав, і такі правовідносини мають майновий характер або пов`язані з реалізацією майнових або особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів (постанови Великої Палати Верховного Суду від 04 квітня 2018 року у справі № 361/2965/15-а, від 09 листопада 2021 року у справі № 542/1403/17).

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках (абзац 12 частини другої статті 16 ЦК України).

Отже, якщо позивач вважає, що його право порушене реєстрацією за відповідачем права власності на об`єкт нерухомості, він не позбавлений звернутися до суду з позовом про захист порушеного права.

Вважаючи своє право порушеним, ОСОБА_2 звернувся до суду з цим позовом, в якому, зокрема просив визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та запис про реєстрацію права власності, посилаючись на незаконність дій державного реєстратора щодо реєстрації за АТ «Сенс Банк» права власності на спірну земельну ділянку.

Передача іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки відповідно до статей 36, 37 Закону України «Про іпотеку» є способом позасудового врегулювання, який здійснюється за згодою сторін без звернення до суду. Застереження в договорі про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом визнання права власності на предмет іпотеки - це виключно позасудовий спосіб урегулювання спору, який сторони встановлюють самостійно в договорі.

На підставі іпотечного застереження в іпотечному договорі № MRTG-64/S-1від 17.07.2007 відповідач (іпотекодержатель) звернув стягнення на іпотечне майно в позасудовому порядку.

19.03.2021 року приватним нотаріусом Вишгородського районного нотаріального округу Теплюк Г.М. (як державним реєстратором) було здійснено державну реєстрацію права власності об`єктів нерухомого майна за АТ «Альфа-Банк» (наразі змінено назву на АТ «Сенс-Банк»).

Отже, відповідач вчинив дії, спрямовані на набуття права власності на нерухоме майно в позасудовому порядку на підставі іпотечного договору, укладеного з позивачем. Державний реєстратор у встановленому порядку здійснив реєстраційну дію (виконав визначену законом технічну функцію) щодо державної реєстрації права власності на нерухоме майно за відповідачем.

Державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (пункт 1 частини першої статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації (частина друга статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

У частині третій статті 37 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що право власності іпотекодержателя на предмет іпотеки виникає з моменту державної реєстрації права власності іпотекодержателя на предмет іпотеки на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя чи відповідного застереження в іпотечному договорі.

Тобто державна реєстрація права власності закріплена законом як елемент позасудової процедури звернення стягнення на предмет іпотеки.

Отже, державна реєстрація права власності на спірне нерухоме майно за АТ «Альфа-Банк» - це офіційне визнання та підтвердження державою факту набуття права власності на таке майно за АТ «Альфа-банк» та водночас елемент позасудової процедури звернення стягнення на предмет іпотеки. Внаслідок цього право позивача було порушено та між сторонами виник спір про право цивільне.

Велика Палата Верховного Суду послідовно виснувала щодо ефективних способів захисту при неодноразовому відчуженні майна. Відповідно до її висновків захист порушених прав особи, яка вважає себе власником майна, що було неодноразово відчужене, можливий шляхом пред`явлення віндикаційного позову до останнього набувача цього майна з підстав, передбачених статтями 387 та 388 ЦК України. Для такого витребування оспорювання наступних рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування, договорів, інших правочинів щодо спірного майна, не є ефективним способом захисту права власника (пункти 73, 75 постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.11.2018 у справі № 488/5027/14-ц; пункти 84, 86 постанови Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі № 183/1617/16).

Разом із цим з матеріалів даної справи вбачається, що спірне нерухоме майно не відчужувалось третім особам. На момент звернення позивача з позовом та розгляду справи судом першої інстанції право власності на спірне нерухоме майно було зареєстровано за АТ «Альфа-Банк».

Зважаючи на обставини цієї справи для захисту порушеного права власності позивача необхідно відновити становище, яке існувало до порушення. Вказане відповідає способу захисту, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 16 ЦК України.

Відповідно до частини четвертої статті 37 Закону України «Про іпотеку» рішення про реєстрацію права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, може бути оскаржено іпотекодавцем у суді.

При цьому абзацом другим частини третьої статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (у редакції, чинній на момент подання позовної заяви) встановлено, що у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону.

Оскільки порушення права власності позивача відбулось у результаті державної реєстрації права власності на спірне нерухоме майно за АТ «Альфа-банк», заявлені ним позовні вимоги про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав від 19.03.2021 опосередковують відновлення становища, яке існувало до порушення.

Отже, враховуючи обставини конкретної справи та за умови, якщо правовідносини між сторонами щодо спірного нерухомого майна мають договірний характер та таке майно не було відчужено до третіх осіб, вимога про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на нерухоме майно не може бути розцінена судами як неналежний спосіб захисту. Задоволення такого позову призводить до внесення державним реєстратором до Державного реєстру речових прав на нерухоме майновідомостей про речове право позивача на спірне нерухоме майно. Це відновлює становище, яке існувало до прийняття державним реєстратором оспорюваного рішення. Зазначене відповідає способу захисту, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 16 ЦК України.

Аналогічні правові висновки наведені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.12.2022 у справі № 914/2350/18 (914/608/20).

Поряд із цим, позовна вимога про скасування запису про державну реєстрацію права власності № 41121286 від 19.03.2021 року не є належним способом захисту порушеного права.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству", який набрав чинності з 16.01.2020, статтю 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" викладено у новій редакції, відповідно до пунктів 1, 2, 3 частини третьої якої відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Зміст зазначених правових норм свідчить про те, що, на відміну від частини другої статті 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" у попередній редакції, яка передбачала такі способи судового захисту порушених прав, як скасування записів про проведену державну реєстрацію прав та скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, чинна редакція встановлює такі способи судового захисту порушених прав та інтересів особи:

- судове рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав;

- судове рішення про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав;

- судове рішення про скасування державної реєстрації прав.

Таким чином, з 16.01.2020 законодавець вже виключив такий спосіб захисту порушених речових прав, як скасування запису про проведену державну реєстрацію права.

Відповідний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 23.06.2020 у справі № 906/516/19, від 30.06.2020 у справі № 922/3130/19, від 14.07.2020 у справі № 910/8387/19.

Апеляційний суд також звертає увагу на те, що державний реєстратор/нотаріус є неналежним відповідачем за вимогою про скасування державної реєстрації права (постанови Верховного Суду від 03.08.2022 у справі № 461/8641/19, від 09.08.2022 у справі № 266/2666/19, від 10.08.2022 у справі № 565/315/21, від 10.08.2022 у справі № 725/873/20).

Верховний Суд у зазначених справах, враховуючи зміст і характер відносин між учасниками справи з урахуванням установлених обставин справи, дійшов висновку, що спір у справі в частині пред`явлених позовних вимог про скасування рішення державного реєстратора виник між позивачем і особою, за якою було зареєстровано право власності на спірне нерухоме майно. Таким чином, державний реєстратор є неналежним відповідачем у справі, а тому в задоволенні позовних вимоги до вказаного відповідача слід було відмовити з цієї підстави.

Позовна вимога про визнання незаконною та скасування державної реєстрації права власності не може бути звернена до реєстратора, якого позивач визначив відповідачем, оскільки реєстратор зобов`язаний виконати рішення суду щодо скасування державної реєстрації речового права або його обтяження незалежно від того, чи був цей реєстратор залучений до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, чи не був залучений.

Пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову.

Виходячи з вищевикладеного, судом першої інстанції зроблено передчасні та помилкові висновки про обґрунтованість доводів позивача про відсутність доказів надіслання позивачу ОСОБА_2 повідомлень про звернення стягнення на предмет іпотеки, проведення державної реєстрації права власності за АТ «Альфа-Банк» приватним нотаріусом Теплюк Г.М. за відсутності документів, згідно переліку, визначеного Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127, а також наявності інших порушень законодавства при здійсненні державної реєстрації, і як наслідок, безпідставно задоволено позовні вимоги у повному обсязі.

З огляду на викладене апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалене в результаті неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, що відповідно до вимог ст. 376 ЦПК України є підставами для його скасування з прийняттям нової постанови про відмову в позові в зв`язку з його необгрунтованістю.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове, апеляційний суд, згідно з положеннями ст. 141 ЦПК України доходить висновку про стягнення з позивача на користь відповідача сплаченого останнім судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 2724,00 грн.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу акціонерного товариства «Сенс Банк» задовольнити.

Рішення Обухівського районного суду Київської області від 01 червня 2023 року - скасувати.

Ухвалити нове судове рішення.

В задоволенні позовуОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Сенс Банк», приватного нотаріуса Теплюк Галини Михайлівни (про визнання протиправним та сксування рішення про державну реєстрацію права власності - відмовити у повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства «Сенс Банк» (03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 100, ) судовий збір за подання апеляційної скарги у сумі 2724 (дві тисячі сімсот двадцять чотири) гривень 00 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 21.02.2024 року.

Суддя-доповідач Таргоній Д.О.

Судді: Голуб С.А.

Писана Т.А.