Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2024 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді Хамник М.М.,

з участю секретаря судового засідання Гефнер К.-С.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгород, цивільну справу за позовною заявою Моторно (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 , про стягнення в порядку регресу суми виплаченого страхового відшкодування внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

В С Т А Н О В И В :

Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулось до Ужгородського міськрайонного суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення в порядку регресу суми виплаченого страхового відшкодування внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП), мотивуючи її тим, що 20.05.2021 року, приблизно о 12год. 55хв., по вул.Л.Толстого мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Renault», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля «Toyota», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 . Внаслідок зазначеної ДТП транспортному засобу «Toyota», державний номерний знак НОМЕР_2 , було завдано механічних пошкоджень, а власнику автомобіля-матеріального збитку.

На дату скоєння цієї пригоди водій ОСОБА_1 не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, про що свідчить відсутність інформації щодо страхування даного транспортного засобу в Єдиній централізованій базі даних МТСБУ, що підтверджується запитом на перевірку чинності полісу внутрішнього страхування.

Так, в результаті вищевказаної пригоди був пошкоджений автомобіль Toyota, державний номерний знак НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_2 та який був забезпечений полісом серії ЕР №201564206 на період з 16.10.2020 до 15.10.2021, виданий ПАТ «СК`УСГ», що діяв на момент ДТП.

Вина відповідача підтверджується постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від у справі №308/6602/21 від 04.06.2021 року. Отже, відповідальною особою за завдані збитки є відповідач по справі, ОСОБА_1 .

Згідно Звіту №2140/1 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням колісного транспортного засобу від 18.07.2021 року, складеного оцінювачем ОСОБА_3 , розмір матеріального збитку складає 17240,15 грн, включаючи ПДВ на ремонтні роботи, запасні частини, матеріали фарбування.

У зв`язку із залученням спеціаліста МТСБУ понесло витрати в розмірі 1360 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №1106634 від 09.11.2021 року.

19.11.2021 року МТСБУ перерахувало потерпілому суму страхового відшкодування в розмірі 14366 грн. 79 коп., що підтверджується наказом та платіжною інструкцією №1107078 від 19.11.2021 року.

Таким чином, загальна сума витрат МТСБУ, пов`язаних з регламентною виплатою склала 15726 грн. 79 коп.

Отже, право регресу до незастрахованої особи, відповідача по справі виникло у МТСБУ з 19.11.2021 року.

МТСБУ направляв на адресу ОСОБА_1 лист від 23.11.2021 №76222 про обов`язок відшкодування збитків в порядку регресу, однак, ОСОБА_1 жодних заходів щодо погашення заборгованості не здійснив.

З огляду на вищенаведене та враховуючи те, що МТСБУ відповідно до Закону здійснило відшкодування шкоди за водія транспортного засобу, який спричинив ДТП і не мав договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, Позивач просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України кошти в розмірі понесених витрат в сумі 15726,79грн., з яких: 14 366 грн. 79 коп. виплачені кошти на відшкодування шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою, витрати за послуги експерта в розмірі 1360 грн. 00 коп., та судовий збір в розмірі 2 684 грн. 00 коп.

В судове засідання представник моторного (транспортного) Страхового бюро України не з`явився, однак подав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задоволити.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, хоча повідомлявся належним чином, в тому числі шляхом надсилання ухвали про відкриття провадження у справі із зазначеною датою та часом судового засідання на останню відому адресу місця реєстрації ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні докази, виходячи з їх належності, допустимості, достовірності та достатності, суд приходить до наступного висновку.

З досліджених судом матеріалів справи вбачається, що 20.05.2021 року у місті Ужгороді по вул.Л.Толстого з вини громадянина ОСОБА_1 , який керував автомобілем Renault, державний номерний знак НОМЕР_1 , була скоєна дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої був пошкоджений автомобіль марки Toyota, державний номерний знак НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_2 та який був забезпечений полісом серії ЕР №201564206 на період з 16.10.2020 до 15.10.2021, виданий ПАТ «СК`УСГ», що діяв на момент ДТП.

Вина відповідача підтверджується постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області №308/6602/21 від 04.06.2021 року.

Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Відтак, судом встановлено, що в результаті зазначеної ДТП з вини відповідача ОСОБА_1 був пошкоджений автомобіль марки Toyota, державний номерний знак НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_2 .

Встановлено, що на момент ДТП цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу Renault, державний номерний знак НОМЕР_1 , не була застрахована, що підтверджується відповідним запитом з ЦБД МТСБУ.

З матеріалів справи вбачається, що 24.05.2021 року потерпілий ОСОБА_2 з метою отримання відшкодування, звернулась як власник пошкодженого транспортного засобу із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду.

У відповідності до п.п. «а» п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

За правилами ст. 22 даного закону, моторне (транспортне) Страхове бюро України відшкодовує у встановленому законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна життю, здоров`ю та майну третіх осіб під час ДТП.

На виконання вищезазначених вимог закону та на підставі Звіту №2140/1 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням колісного транспортного засобу від 18.07.2021, складеного оцінювачем ОСОБА_3 , ремонтної калькуляції №76222 від 20.05.2021, довідки про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих №1 від 15.11.2021, МТСБУ здійснило регламентну виплату у розмірі 14366 грн. 79 коп., що підтверджується платіжною інструкцією №1107078 від 19.11.2021 року.

Також судом встановлено, що у зв`язку із залученням спеціаліста МТСБУ понесло витрати в розмірі 1 360 грн. 00 коп., що підтверджується платіжною інструкцією №1106634 від 09.11.2021 року.

Позивач зазначає у позові, що МТСБУ звернулося з вимогою до відповідача про досудове врегулювання спору, проте таке не було здійснено.

Загальна сума боргу відповідача перед позивачем становить 15 726 грн. 79 коп.

Положеннями ст.11 ЦК України регламентовано виникнення цивільних прав та обов`язків із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Виходячи з правовідносин, що склалися між сторонами у справі, останні регулюються спеціальними нормами, а саме, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до підпункту 38.2.1 пункту 38.2 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 ст.13 даного закону.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

При цьому ст.1188 ЦК України регулюється відшкодування шкоди, завданої внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, якими у розумінні ч. 1 ст.1187 ЦК України є діяльність, пов`язана з використанням транспортних засобів.

Відповідно до ст.1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Згідно з п.8 Постанови Пленуму Верховного суду України від 27.03.1992 р. №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» з винної особи за регресною вимогою стягується сума майнових витрат, понесених на виконання зобов`язання по відшкодуванню шкоди.

Таким чином, у зв`язку з виплатою страхового відшкодування страхувальнику, Моторне (транспортне) Страхове бюро України набуло право регресу до винної у ДТП особи - відповідача ОСОБА_1 .

Відповідно до положень ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитор) певну дію (передати майно, виконати роботу, сплатити гроші тощо) або утриматися от певної дії, а стягувач має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з ч.2 ст. 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є не лише договори й інші правочини, а й завдання майнової (матеріальної) і моральної шкоди іншій особі та інші юридичні факти.

Отже, завдання майнової (матеріальної) шкоди породжує зобов`язання між особою, яка таку шкоду завдала, та потерпілою особою.

Залежно від змісту такого зобов`язання воно може бути грошовим або не грошовим.

За змістом ст.ст. 524, 533-535 та 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати. Ці висновки узгоджуються з позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленою у постанові від 11 квітня 2018 року у справі № 758/1303/15-ц.

Таким чином, у ст. 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10 квітня 2018 року у справі № 910/10156/17 вказала, що приписи ст. 625 ЦК України поширюються на всі види грошових зобов`язань, та погодилася з висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 1 червня 2016 року у справі № 3-295гс16, за змістом яких грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки з договірних відносин, але й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством, зокрема, і з Факту завдання шкоди особі.

У відповідності до ч. 1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Здійснивши аналіз наведених вище норм права та виходячи з фактичних, встановлених судом обставин справи, суд приходить до висновку, що заявлений позивачем позов ґрунтується на нормах матеріального та процесуального права, є підставним, а тому підлягає до задоволення.

У відповідності до вимог ч.1ст.141 ЦПК України з відповідача належить стягнути понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати у розмірі 2684 грн. сплаченого судового збору.

Керуючись ст.ст.11,1166,1188,1191 Цивільного кодексу України, Законом України «Про страхування», Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст.4,19,258,263,264,265,268,280-282,289 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву Моторно (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 , про стягнення в порядку регресу суми виплаченого страхового відшкодування внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, - задоволити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України суму 15 726грн. (п`ятнадцять тисяч сімсот двадцять шість гривень), 79 коп, з яких: 14 366 грн. 79 коп виплачені кошти на відшкодування шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою та 1360 грн. 00 коп. витрати за послуги експерта.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторно (транспортного) страхового бюро України сплачений останнім судовий збір в розмірі 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири гривні),00 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Сторони у справі:

Позивач: Моторно (транспортне) страхове бюро України (02002, м.Київ, Русанівський бульвар, 8, )

Відповідач: ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 )

Повний текст рішення суду складено 24.01.2024 року.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду

Закарпатської області М.М. Хамник