ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
_________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2024 року

м. Харків

справа № 641/1055/20

провадження № 22-ц/818/238/24

Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Тичкової О.Ю.

суддів: Маміної О.В., Пилипчук Н.П.,

за участю секретаря: Тітченко О.В.

учасники справи:

заявник - КП «Салтівське трамвайне депо»

боржник - КП «Харківський вагоноремонтний завод»

стягувач - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 12 жовтня 2023 року постановлену у складі судді Музиченко В.О.,

в с т а н о в и в :

У червні 2023 року КП «Салтівське трамвайне депо» звернулось до суду із заявою, у якій просить замінити сторону боржника КП «Салтівське трамвайне депо» у виконавчому провадженні з присумового виконання рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 23.06.2020 року у справі № 641/1055/20 про стягнення з КП «Харківський вагоноремонтний завод» на користь ОСОБА_1 суми інфляційних витрат в розмірі 48150,31 грн. та 3 % річних в розмірі 9415,88 грн., а всього 57566,19 грн. на його правонаступника КП «Харківський вагоноремонтний завод», яке не припинило свою діяльність..

В обґрунтування заяви зазначено, що ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 23.03.2023 року у справі № 641/1055/20 було задоволено заяву ОСОБА_1 про заміну сторони стягувача у виконавчих листах виданих у вказаній справі. Як вбачається із витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 29.06.2023 КП «Харківський вагоноремонтний завод», КП «ВАРЗ» знаходиться в стані припинення, отже на даний час КП «ВАРЗ» не припинило свою діяльність та являється боржником у справі.

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 12 жовтня 2023 року заяву задоволено.

Замінено сторону боржника КП «Салтівське трамвайне депо» () у виконавчому провадженні з присумового виконання рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 23.06.2020 року у справі № 641/1055/20 про стягнення з КП «Харківський вагоноремонтний завод» на користь ОСОБА_1 суми інфляційних витрат в розмірі 48150,31 грн. та 3 % річних в розмірі 9415,88 грн., а всього 57566,19 грн. на його правонаступника КП «Харківський вагоноремонтний завод» (), яке не припинило свою діяльність..

Не погоджуючись з ухвалою суду ОСОБА_1 до суду апеляційної інстанції подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу скасувати, як незаконну та необгрунтовану та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні заяви відмовити в повному обсязі. Вважає, що відсутні підстави для заміни сторони у виконавчому провадженні.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників стягувача та КП «Салтівське трамвайне депо», дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 необхідно залишити без задоволення.

Задовольняючи заяву, суд першої інстанції виходив з того, що рішенням Харківської міської ради № 429/23 від 18.08.2023 року, скасовано рішення 31 сесії Харківської міської рали 6 скликання від 26.02.2014 № 1505/14 «Про припинення діяльності комунального підприємства «Харківський вагоноремонтний завод» шляхом реорганізації». Тому на даний час, оскільки КП «Харківський вагоноремонтний завод» не припинило свою діяльність, то є боржником у справі № 641/1055/20.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 23 червня 2020 року рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова у справі № 641/1055/20 за позовом ОСОБА_2 до Комунального підприємства «Харківський вагоноремонтний завод» про стягнення суми, заявлені позовні вимоги задоволені, присуджено до стягнення з КП «Харківський вагоноремонтний завод» на користь ОСОБА_2 суму інфляційних витрат в розмірі 48150,31 ( сорок вісім тисяч сто п`ятдесят ) грн. 31 коп., та 3% річних в розмірі 9415,88 ( дев`ять тисяч чотириста п`ятнадцять) грн. 88 коп., а всього 57566,19 ( п`ятдесят сім тисяч п`ятсот шістдесят шість) грн. 19 грн.

13.03.2023 ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження. Посилався на те, що рішенням Харківської міської ради від 26.02.2014 року за № 1505/14 припинено діяльність Комунального підприємства «Харківський вагоноремонтний завод» шляхом його приєднання до Комунального підприємства «Салтівське трамвайне депо».

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 23 березня 2023 року заяву ОСОБА_2 про заміну сторони стягувача у виконавчому провадженні - задоволено.

Замінено сторону боржника - Комунальне підприємство «Харківський вагоноремонтний завод» у виконавчому провадженні з примусового виконання рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 23 червня 2020 року у справі № 641/1055/20 про стягнення з КП «Харківський вагоноремонтний завод» на користь ОСОБА_2 суми інфляційних витрат в розмірі 48150,31 грн. та 3% річних в розмірі 9415,88 грн., а всього 57566,19 грн., на його правонаступника - Комунальне підприємство «Салтівське трамвайне депо», , м. Харків, пр-т. Тракторобудівників, буд.109.

Постановою Харківського апеляційного суду від 02.08.2023 року ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 23.03.2023 року залишено без змін.

Після цього, рішенням Харківської міської ради № 429/23 від 18.08.2023 року було скасовано рішення 31 сесії Харківської міської рали 6 скликання від 26.02.2014 № 1505/14 «Про припинення діяльності комунального підприємства «Харківський вагоноремонтний завод» шляхом реорганізації».

Як вбачається з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, станом на 05.09.2023 року КП «Харківський вагоноремонтний завод» не знаходиться в стані припинення, тому є боржником у справі № 641/1055/20.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчим провадженням, як завершальною стадією судового провадження і примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб), вважається сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частиною першою та другою статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Відповідно до абзацу першого частини п`ятої статті 15 Закон України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї зі сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

За змістом частин першої та другої статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї зі сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником; заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Виконавче провадження є однією зі стадій судового провадження, яка завершує його, на стадії виконавчого провадження можлива заміна сторони виконавчого провадження. Така заміна є прийнятною у правовідносинах, що допускають правонаступництво.

За приписами статті 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

Процесуальне правонаступництво у розумінні статті 55 ЦПК України допускається на будь-якій стадії судового процесу, включаючи стадію виконання судового рішення.

Правонаступництво - це перехід суб`єктивного права (а у широкому розумінні - також і юридичного обов`язку) від однієї особи до іншої (правонаступника).

Правонаступництво юридичної особи має місце у випадку її припинення шляхом реорганізації: злиття, приєднання, поділу, перетворення (частина перша статті 104 ЦК України). У такому разі відбувається одночасне правонаступництво (передання) прав і обов`язків юридичної особи або, іншими словами, одночасне правонаступництво щодо майна, прав і обов`язків юридичної особи (частина друга статті 107 ЦК України). Тому правонаступництво юридичної особи, так само як і спадкове правонаступництво (стаття 1216 ЦК України), завжди є універсальним, тобто передбачає одночасний перехід до правонаступника за передавальним актом або розподільчим балансом (частина перша статті 104, статті 106-109 ЦК України) прав і обов`язків юридичної особи, яка припиняється шляхом реорганізації.

Внаслідок певної дії чи події сторону у зобов`язанні можна замінити на іншу особу, яка є її правонаступником, або стосовно лише цивільних прав (обов`язків), або одночасно щодо цивільних прав і обов`язків. Іншими словами, заміна сторони у зобов`язанні може бути наслідком або сингулярного правонаступництва (зокрема, на підставах договорів купівлі-продажу (частина третя статті 656 ЦК України), дарування (частина друга статті 718 ЦК України), факторингу (глава 73 ЦК України)), або універсального правонаступництва (у випадку реорганізації юридичної особи (частина перша статті 104 ЦК України) чи спадкування (стаття 1216 ЦК України)).

Для процесуального правонаступництва юридичної особи, яка є стороною чи третьою особою у судовому процесі, необхідне встановлення або правонаступника такої юридичної особи внаслідок її припинення шляхом реорганізації, або правонаступника окремих її прав чи обов`язків внаслідок заміни сторони у відповідному зобов`язанні. В обох випадках для встановлення процесуального правонаступництва юридичної особи необхідно визначити підстави такого правонаступництва, а також обсяг прав та обов`язків, який перейшов до правонаступника у спірних правовідносинах.

Відповідно до частини першої статті 104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.

За правилами частини п`ятої наведеної статті юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до Єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Відомості з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань можуть підтверджувати факт правонаступництва юридичної особи у випадку її припинення шляхом реорганізації.

Зазначених висновків Велика Палата Верховного Суду дійшла у постанові від 30 червня 2020 року у справі № 264/5957/17 (провадження № 14-37цс20).

Згідно інформації Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, станом на 05.09.2023 року КП «Харківський вагоноремонтний завод» не знаходиться в стані припинення.

Отже, у справі, що переглядається, вирішальними фактами для визначення підстав для правонаступництва КП «ВАРЗ» є наявність певних відомостей у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

З огляду на зазначене суд дійшов правильного висновку про наявність підстав для задоволення заяви про заміну боржника у справі, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Тому апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а ухвалу суду залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 384, 389 ЦПК України

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 12 жовтня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 24.01.2024

Головуючий: О.Ю. Тичкова

Судді: О.В. Маміна

Н.П. Пилипчук