справа № 462/5722/24
УХВАЛА

04 вересня 2024 року суддя Залізничного районного суду м. Львова Гедз Б.М. в приміщенні суду у м. Львові розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін заяву відповідача ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання позовних вимог у цивільній справі про розірвання шлюбу, -

встановив:

Представник позивача ОСОБА_3 - адвокат Виприк С.О. звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 13 квітня 2021 року у Личаківському районномуу місті Львові відділі державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), про що зроблено відповідний актовий запис № 180.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 18.07.2024 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

06.07.2023 року на офіційну електронну пошту суду надійшла відсканована копія заяви ОСОБА_2 про визнання позовних вимог.

Як вбачається із протоколу перевірки електронного цифрового підпису вказаного документа, надісланий файл не містить згаданого підпису.

Дослідивши подану відповідачем заяву, суд приходить до висновку, що така підлягає поверненню виходячи з наступного.

Згідно із ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

При цьому, згідно норм процесуального закону, подання відповідних заяв чи скарг має відбуватись з дотриманням певних умов.

Відповідно до частин першої, четвертої та восьмої статті 14 ЦПК України у судах функціонує Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система.

Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система відповідно до закону забезпечує обмін документами (надсилання та отримання документів) в електронній формі між судами, між судом та учасниками судового процесу, між учасниками судового процесу, а також фіксування судового процесу і участь учасників судового процесу у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Особи, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, можуть подати процесуальні, інші документи, вчинити інші процесуальні дії в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи з використанням власного електронного цифрового підпису, прирівняного до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Пунктами 12, 32 частини першої статті 1 Закону України «Про електронні довірчі послуги» передбачено, що електронний підпис - це електронні дані, які додаються підписувачем до інших електронних даних або логічно з ними пов`язуються і використовуються ним як підпис; підписувач - фізична особа, яка створює електронний підпис.

Частиною першою, другою статті 6, частиною першою статті 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» передбачено, що для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронні довірчі послуги».

Відповідно до ч. 8 ст. 43 ЦПК України якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в електронній формі, такі документи скріплюються електронним підписом учасника справи (його представника).

Велика Палата Верховного Суду в ухвалі від 28 лютого 2019 року, справа №200/12772/18, повертаючи касаційну скаргу з підстави її непідписання, вказала, у якому випадку подана в електронній формі скарга вважається належним чином підписана, а саме, з обов`язковим скріпленням електронним цифровим підписом.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд в ухвалі від 29 квітня 2020 року у справі №678/814/19.

Відповідно до висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 лютого 2021 року у справі № 9901/335/20, альтернативою звернення учасників справи до суду із позовними заявами, скаргами та іншими визначеними законом процесуальними документами, оформленими в паперовій формі та підписаними безпосередньо учасником справи або його представником, є звернення з процесуальними документами в електронній формі з обов`язковим їх скріпленням власним електронним підписом учасника справи та подання такого документу через електронний кабінет.

Чинне процесуальне законодавство не забороняє учаснику справи звернутися з процесуальними документами до суду шляхом направлення їх на офіційну електронну адресу суду з обов`язковим скріпленням їх власним електронним цифровим підписом учасника справи (постанова Верховного Суду від 30 березня 2021 року у справі № 530/544/16).

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 3 травня 2022 року у справі № 205/5252/19.

В свою чергу, надіслана на офіційну електронну пошту Залізничного районного суду м. Львова заява ОСОБА_2 від 23.08.2024 року про визнання позовних вимог, не підписана електронним цифровим підписом заявником, тобто у суду відсутні докази, що заява про визнання позовних вимог у справі за позовом ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, яка надійшла на електронну пошту суду дійсно підписана та подана заявником ОСОБА_2 .

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26 лютого 2020 року у справі №522/3777/17 дійшла висновку, що письмові заява, клопотання чи заперечення підписуються заявником чи його представником (частина друга статті 183 ЦПК України), якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в електронній формі, такі документи скріплюються електронним цифровим підписом учасника справи (його представника) (абзац перший частини восьмої статті 43 ЦПК України). Суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог, зокрема, частини другої статті 183 ЦПК України, повертає її заявнику без розгляду (частина четверта вказаної статті).

Враховуючи вищевказані норми чинного процесуального закону та відсутність у надісланій до суду 23.08.2024 року від імені ОСОБА_2 заяві про визнання позовних вимог електронного цифрового підпису особи, яка її подала, суд приходить до висновку, що таку необхідно повернути заявнику без розгляду.

При цьому, повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із такою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись ст. 43, 183, 352-354 ЦПК України, суд

постановив:

Заяву ОСОБА_2 про визнання позовних вимог повернути без розгляду особі, яка її подала.

Роз`яснити, що повернення заяви особі, яка її подала, не позбавляє можливості подати заяву повторно, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Суддя (підпис) Б.М. Гедз

З оригіналом згідно. Оригінал ухвали знаходиться у справі № 462/5722/24

Суддя Б.М.Гедз