Справа 556/1528/24
Номер провадження 2-о/556/236/2024

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.08.2024 року. сел. Володимирець

Володимирецький районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Іванків О.В.

при секретарі Кньовець Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел Володимирець в порядку окремого провадження справу за заявою ОСОБА_1 заінтересована особа: ОСОБА_2 про встановлення факту догляду,-

в с т а н о в и в :

До суду звернувся ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 , про встановлення факту догляду.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що ОСОБА_3 1944 року народження, є бабусею заявника за якою ОСОБА_1 , здійснює догляд, та проживає з нею за адресою АДРЕСА_1 . ОСОБА_3 має вік 80 роки, є пенсіонером, має хворобливий стан здоров`я, потребує денного та паліативного догляду вдома, отримання соціальної послуги, догляду на непрофесійній основі від фізичної особи. Відповідно до висновку ЛКК Комунального некомерційного підприємства «Володимирецький центр первинної медико-санітарної допомоги» Володимирецької селищної ради від 21.05.2024 №118 ОСОБА_3 потребує постійного стороннього догляду. Відтак відсутні інші особи серед родичів першого ступеня прямої спорідненості, які можуть здійснювати постійний догляд за бабусею, окрім заявника, що здійснює такий постійний догляд. Заявнику необхідно встановити факт постійного догляду за бабусею оскільки від встановлення даного факту залежить виникнення в нього прав та обов`язків в органах місцевого самоврядування та впливає на інтереси особи, яка потребує постійного догляду.

У зв`язку з чим заявник був змушений звернутися до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме здійснення постійного догляду за особою, яка потребує постійного догляду. Клопотав про розгляд справи у його відсутності.

Розгляд справи проведено за відсутності учасників, які, будучи належно повідомленими про час і місце судового розгляду, в судове засідання не заявились.

Суд, дослідивши та оцінивши докази, які наявні в матеріалах справи приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення із наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , є внуком ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження батька заявника ОСОБА_2 серія НОМЕР_1 де його матір`ю записана ОСОБА_3 та свідоцтвом про народження заявника серія НОМЕР_2 де його батьком записаний ОСОБА_2 .

Заявник ОСОБА_1 , та його бабуся - ОСОБА_3 проживають разом за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується витягами з реєстру ториторіальної громади №2024/005954600, №2024/005954328 від 22.05.2024 року.

Згідно рішення ЛКК Комунального некомерційного підприємства «Володимирецький центр первинної медико-санітарної допомоги» Володимирецької селищної ради від 21.05.2024 №118 вбачається, що ОСОБА_3 має наявні порушення функцій організму через які за станом здоров`я потребує сторонньої допомоги та догляду.

В своїх письмових поясненнях ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , які є сусідами ОСОБА_1 , пояснили, що ОСОБА_1 , здійснює постійний догляд за бабусею ОСОБА_3 .

Встановлення факту здійснення постійного догляду за бабусею ОСОБА_3 необхідне заявнику ОСОБА_1 , для можливості офіційного підтвердження такого догляду у державних органах для забезпечення прав та інтересів особи похилого віку.

Статтею 3 Конституції України, визначено, що - «Людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави. Статтею 49 передбачено, що «Кожен має право на охорону здоров`я, медичну допомогу та медичне страхування. Держава створює умови для ефективного і доступного для всіх громадян медичного обслуговування. Держава дбає про розвиток фізичної культури і спорту, забезпечує санітарно-епідемічне благополуччя».

Суб`єктами звернення до суду із заявами про встановлення факту перебування особи на утриманні можуть бути фізичні особи, в яких на підставі чинного законодавства у разі встановлення факту виникає відповідне право. Від встановлення факту здійснення заявником постійного стороннього догляду за особою, яка цього потребує, залежить виникнення його прав та обов`язків, визначених законами України «Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні», «Про соціальні послуги». Крім того, встановлення даного факту має юридичне значення для особи похилого віку, яка потребує стороннього догляду.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч. 6 ст. 13 ЗУ «Про соціальні послуги», фізичні особи, які надають послуги з догляду відповідно до цього Закону без здійснення підприємницької діяльності, можуть надавати соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі без проходження навчання та дотримання державних стандартів соціальних послуг отримувачам соціальних послуг з числі членів своєї сім`ї, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки та є невиліковно хворими, які через порушення функцій організму не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися.

Статтею 1 Закону України "Про реабілітацію інвалідів в Україні" визначено, що обмеження життєдіяльності - це помірно виражена, виражена або значно виражена втрата особою внаслідок захворювання, травми (її наслідків) або вроджених вад здатності до самообслуговування пересування, орієнтації, контролю своєї поведінки, спілкування, навчання, виконання трудової діяльності нарівні з іншими громадянами.

Постійний сторонній догляд вид догляду, яким забезпечуються інваліди із вираженими порушеннями в організмі, зумовленими професійними та загальними захворюваннями, травмами, що призводять до значного обмеження життєдіяльності, надзвичайною залежністю від постійного догляду, допомоги або нагляду інших осіб, неспроможні до самообслуговування (не можуть самостійно приймати їжу, забезпечувати гігієнічні потреби, потребують допомоги на прогулянках).

Відповідно до ст.1 Закону України «Про соціальні послуги» чинники, що можуть зумовити складні життєві обставини: а) похилий вік; б) часткова або повна втрата рухової активності, пам`яті; в) невиліковні хвороби, хвороби, що потребують тривалого лікування; г) психічні та поведінкові розлади, у тому числі внаслідок вживання психоактивних речовин; ґ) інвалідність.

Наказом Міністерства соціальної політики України №429 від 23.06.2020 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 09.07.2020 року за №643/34926, затверджено класифікатор соціальних послуг, у відповідності до якого постійний догляд вдома за місцем проживання отримувача соціальної послуги надається особам похилого віку з тяжкими формами захворювання шляхом допомоги в самообслуговуванні (дотримання особистої гігієни, рухового режиму, годування), пересуванні в побутових умовах, веденні домашнього господарства (закупівля і доставка продуктів харчування, ліків та інших товарів, приготування їжі, косметичне прибирання житла, оплата комунальних платежів, прання білизни, дрібний ремонт одягу), в організації взаємодії з іншими фахівцями та службами (виклик лікаря, працівників комунальних служб, транспортних служб тощо).

Згідно положень п.3 ч.1 ст.11 Закону України «Про соціальні послуги» до уповноважених органів системи надання соціальних послуг належать виконавчі органи рад об`єднаних територіальних громад (заінтересована особа).

Статтею 315 Цивільного процесуального кодексу України наведено перелік фактів, що мають юридичне значення, справи про встановлення яких розглядаються судом. Частиною 2 вказаної статті передбачено, що в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України за №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що суд вправі розглядати справи про встановлення факту, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Тобто, від встановлення такого факту залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян та встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

При таких обставинах суд вважає, що встановлення факту здійснення догляду не суперечить Закону і не порушує права, свободи та інтереси осіб, та має для заявника юридичне значення, а тому підстав для відмови у задоволенні цієї заяви, судом не встановлено.

Відповідно до статті 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів

Таким чином, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилався заявник як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, факти, викладені в заяві, які ніким з учасників справи не заперечуються, заява про встановлення факту догляду породжує юридичні наслідки для заявника, та те, що встановлення факту здійснення заявником постійного догляду за хворою, залежить виникнення у заявника прав та обов`язків, визначених Законом України "Про соціальні послуги", а також те, що встановлення вказаного юридичного факту не породжує спір про право, суд вважає, що заяву ОСОБА_1 , про встановлення факту, що має юридичне значення слід задовольнити в повному обсязі.

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи окремого провадження заявнику не відшкодовуються.

На підставі викладеного та керуючись статтями 4, 5, 10-13, 76-81, 259, 263-265, 268, 293, 315 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 заінтересована особа: ОСОБА_2 про встановлення факту догляду - задовольнити.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_3 ), здійснює постійний догляд за своєю бабусею ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 30-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, з подачею її копії.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: О.В.Іванків

Учасники процесу:

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_3 ), мешканець АДРЕСА_1 .

Заінтересована особа: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (РНОКПП НОМЕР_4 ), мешканець АДРЕСА_1 .