У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.09.2024

м. Лозова Харківської області

Суддя Лозівського міськрайонного суду Харківської області

Харабадзе К.Ш.,

Справа № 629/4994/24

Номер провадження 2/629/1326/24

позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

розглянувши цивільну справу про визнання договору купівлі-продажу дійсним

у с т а н о в и в:

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 28 вересня 1998 року між позивачем та відповідачем, в Лозівській філії Харківської товарної біржі був укладений Договір купівлі-продажу № 507 житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , за 5297,00 грн. При цьому вказаний договір не був нотаріально посвідчений. Умови договору сторонами були виконані повністю: ОСОБА_2 отримав гроші за житловий будинок, а позивач оселився у придбаному домоволодінні і з часу купівлі житла несе всі витрати по його утриманню та оплаті комунальних послуг. З моменту придбання житлового будинку сторони не мали жодних претензій один до одного. На сьогодні виникла нагальна потреба продати житловий будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Однак, постановою № 275/02-31 від 16.08.2024 року приватний нотаріус Лозівського районного нотаріального округу Харківської області Руденко Т.В. відмовила у вчиненні нотаріальної дії у посвідченні договору купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 . Вказана відмова обґрунтованими тим, що на підтвердження права власності на житловий будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1 надано Договір купівлі-продажу № 507, підписаний та зареєстрований в Лозівській філії Харківської товарної біржі 28 вересня 1998 року, реєстраційний номер 507, зареєстрований у Лозівському бюро технічної інвентаризації 30 вересня 1998 року, за реєстровим № 3684, в реєстровій книзі № 8доп. Документ, наданий на підтвердження права власності - договір купівлі-продажу житлового будинку, не відповідає законодавству, діючому на час укладення правочину. В порушення вимог ч. 1 ст. 227 ЦК УРСУ, яка діяла на час укладення та посвідчення Договору купівлі-продажу житлового будинку, вказаний договір не посвідчений нотаріально. Наразі, укладення нотаріального договору сторонами, не можливо, оскільки відповідач від цього ухиляється. В той же час, право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровано за позивачем про, що свідчить витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Також, згідно Державного Акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЖ № ?473196, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 47 позивач є власником земельної ділянки площею 0.0607 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . На підставі вищевикладеного, просить визнати дійсним договір купівлі-продажу № 507 житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , укладений 28.09.1998 на Лозівській філії Харківської товарної біржі, зареєстрований 16.05.1996 у Лозівському БТІ в р. № 3684.

Перевіривши дотримання позивачем вимог, які пред`являються до форми і змісту позовних заяв, суддя вважає, що подана заява підлягає залишенню без руху, оскільки вона цим вимогам не відповідає з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити:

1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти;

3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються;

4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них;

5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;

6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору;

7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи;

10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Крім того, відповідно до ч. 2, ч. 3, ч. 4, ч. 5, ч. 6 ст. 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Учасники справи мають право подавати письмові докази в електронних копіях, на які накладено кваліфікований електронний підпис відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги". Електронна копія письмового доказу не вважається електронним доказом. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення. Якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

Разом з тим, додані до позовної заяви копії документів не завірені належним чином.

Крім того, в статті 1 Закону України «Про товарну біржу» визначено, що товарна біржа є організацією, що об`єднує юридичних і фізичних осіб, які здійснюють виробничу і комерційну діяльність, і має за мету надання послуг в укладенні біржових угод, виявлення товарних цін, попиту і пропозицій на товари, вивчення, упорядкування і полегшення товарообігу і пов`язаних з ним торговельних операцій.

Стаття 8 цього Закону (в редакції на час спірних правовідносин) передбачала, зокрема, що членами товарної біржі є прийняті до її складу згідно із статутом біржі вітчизняні та іноземні юридичні і фізичні особи. Порядок прийняття у члени біржі та вибуття із складу її членів визначається статутом товарної біржі.

Член товарної біржі має право сам або через свого представника, зокрема, здійснювати біржові операції на біржі, користуватися всіма послугами біржі /ст. 9 цього Закону/.

Стаття 15 Закону України «Про товарну біржу», про яку зазначено у договорі № 507 встановлювала, що біржовою операцією визнається угода, що відповідає сукупності зазначених нижче умов: а) якщо вона являє собою купівлю-продаж, поставку та обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі; б) якщо її учасниками є члени біржі; в) якщо вона подана до реєстрації та зареєстрована на біржі не пізніше наступного за здійсненням угоди дня. Угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі.

При цьому в статті було вказано, що біржові операції дозволяється здійснювати тільки членам біржі або брокерам.

В договорі купівлі-продажу № 507 зазначено, що сторони діяли через брокерів. Повноваження брокерів чітко викладені в ст. 16 цього ж Закону, і обов`язки брокерів полягали у виконанні доручень членів біржі, яких вони представляють, щодо здійснення біржових операцій шляхом підшукування контрактів і поданні здійснюваних ними операцій для реєстрації на біржі.

Разом з тим, позивачем до позову не додано належних та допустимих доказів про те, що сторони являлися членами біржи.

Згідно ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

Керуючись ст. 185 ЦПК України,

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу дійсним - залишити без руху.

Надати позивачу для усунення недоліків строк 5 (п`ять) днів з дня отримання даної ухвали.

Роз`яснити позивачу, що в разі невиконання вимог, вказаних в ухвалі про залишення заяви без руху, заява вважатиметься неподаною та буде повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Карина ХАРАБАДЗЕ