КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Провадження № 2/947/261/24
УХВАЛА

11.06.2024 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Калініченко Л.В.

при секретарі Матвієвої А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Обслуговуючого кооперативу «Жемчужина Французского бульвара» до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги,

ВСТАНОВИВ:

16.02.2023 року до Київського районного суду міста Одеси надійшли з Приморського районного суду міста Одеси на підставі ухвали судді від 03.01.2023 року матеріали цивільної справи за позовною заявою Обслуговуючого кооперативу «Жемчужина Французского бульвара» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, в якій позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за надані житлово-комунальні послуги до квартири АДРЕСА_1 , в сумі 98452,18 грн., інфляційні втрати в сумі 6745,75 грн., три відсотки річних нарахованих на суму заборгованості в сумі 987,29 грн., та судові витрати.

У відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу розподілено судді Калініченко Л.В.

Ухвалою судді Київського районного суду міста Одеси від 17.02.2023 року прийнято вказану позовну заяву, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено дату, час і місце проведення судового засідання з повідомленням сторін по справі.

08.05.2023 року до суду надійшли клопотання від представника відповідача про: залучення до участі по справі в якості третьої особи ОСОБА_2 , а також зупинення розгляду в цій справі до набрання законної сили судовим рішенням за наслідком розгляду цивільної справи №522/4057/20 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання спільною сумісною власністю та поділ майна подружжя.

Судом в судовому засіданні 09.05.2023 року було ухвалено залучити до участі по справі в якості третьої особи ОСОБА_2 .

Також, ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 09.05.2023 року клопотання представника відповідача задоволено та зупинено провадження по вищевказаній цивільній справі до набранням законної сили рішенням суду за наслідком розгляду цивільної справи №522/4057/20 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання спільною сумісною власністю та поділ майна подружжя.

13.05.2024 року, через підсистему «Електронний суд», до суду надійшло клопотання представника позивача Обслуговуючого кооперативу «Жемчужина Французского бульвара» - Муравенко Карини Володимирівни про поновлення провадження по справі, у зв`язку постановленням ухвали Одеського апеляційного суду від 01.02.2024 року по цивільній справі №522/4057/20.

Ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 14.05.2024 року поновлено провадження по справі та призначено дату, час і місце проведення судового засідання з повідомленням сторін по справі.

10.06.2024 року до суду від представника позивача надійшло клопотання про витребування доказів, яке зареєстровано за відокремленим провадженням №2-з/947/418/24 та передано головуючому судді Калініченко Л.В. в рамках даної справи.

Станом на 11.06.2024 року вказане клопотання не розглянуто.

У судове засідання призначене на 11.06.2024 року з`явилась представник позивача по справі, яка підтвердила, що спір в даній справі стосується не виконання відповідачем обов`язку зі сплату коштів за надані житлово-комунальні послуги до нерухомого майна, за адресою: АДРЕСА_2 , а також не заперечувала проти передання справи до Приморського районного суду міста Одеси, як до суду за територіальним місцезнаходженням нерухомого майна, щодо якого стосується спір в даній справі, з урахуванням правил виключної підсудності.

Інші учасники справи до судового засідання не з`явились, про дату, час місце проведення якого повідомлялись належним чином, про причини неявки суд н повідомили.

Заслухавши пояснення представника позивача, оглянувши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

Правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи (стаття 124 Конституції України).

Судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом (стаття 125 Конституції України).

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом (частина 1 статті 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Цивільний процесуальний Кодекс України визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства (частина 1 статті 1 ЦПК України).

Під час розгляду справи встановлено, що позивачем заявлені вимоги про стягнення заборгованості, з урахуванням трьох відсотків річних та інфляційних втрат, на надані житлово-комунальні послуги до нерухомого майна квартири АДРЕСА_1 .

У постанові від 10 квітня 2019 року у справі №638/1988/17 Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду зазначив, що житлово-комунальні послуги надаються за місцем знаходження нерухомого майна, а тому позови про стягнення заборгованості з їх оплати повинні пред`являтися за місцем знаходження цього майна за правилами виключної підсудності.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 07 липня 2020 року у справі №910/10647/18 вказала на те, що виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном.

У постанові від 16 лютого 2021 року у справі №911/2390/18 Велика Палата Верховного Суду зробила висновок про те, що словосполучення "з приводу нерухомого майна" необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередньо об`єкт спірного матеріального правовідношення. Тому до спорів, предметом яких є стягнення заборгованості, яка виникла внаслідок невиконання зобов`язань за договором, який укладений щодо користування нерухомим майном, поширюються норми про виключну підсудність.

Згідно з положеннями ст. 181 ЦК України до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Таким чином, правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно.

Надання житлово-комунальних послуг з утримання майна нерозривно пов`язане з об`єктом нерухомого майна, зокрема вищезазначеним житловим приміщенням, користувачем чи власником якої є боржник.

Позов про стягнення заборгованості за надання послуг з утримання нерухомого майна має пред`являтися за місцем знаходження цього майна, за правилами виключної підсудності.

Зазначені висновки відповідають правовим позиціям Верховного Суду України, викладеним у постанові Великої Палати від 07 липня 2020 року у справі № 910/10647/18 та постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного суду від 10 квітня 2019 року в справі 638/1988/17.

Відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦПК України, позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Приймаючи вищевказані правові висновки, у тому числі Великої Палати Верховного Суду, суд вважає, що оскільки в цій справі вимоги стосуються заме заборгованості за послуги, які надавались до нерухомого майна, тому в даній справі виник спір, що пов`язаний з нерухомим майном, до якого належать застосуванню правила виключної підсудності передбачені ч.1 ст. 30 ЦПК України.

Як вже встановлено, нерухоме майно з яким пов`язаний спір в даній справі розташовано за адресою: АДРЕСА_2 , що у відповідності до адміністративно-територіального поділу міста Одеси відносно до Приморського району міста Одеси.

На підставі вищевикладеного, судом після відкриття провадження по справі встановлено, що оскільки нерухоме майно, щодо якого виникли спірні правовідносини, розташоване в Приморському районі міста Одеси, справа Київському районному суду міста Одеси не підсудна.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо: справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне передати цивільну справу, разом з провадженням за клопотанням про витребування доказів, поданим в межах даної справи, для розгляду до Приморського районного суду м. Одеси, за належною територіальною юрисдикцією.

Одночасно судом приймається, що зазначення передання справи в розумінні положень ЦПК України не вважається спором про підсудність, оскільки як вбачається, під час постановлення Приморським районним судом міста Одеси ухвали суду від 03.01.2023 року судом здійснювалось визначення підсудності справи за правилами ч.1 ст. 27 ЦПК України.

Поряд з цим, правила підсудності справи за ч.1 ст. 27 ЦПК України, що визначено ухвалою судді від 03.01.2023 року в цій справі не допускаються, а виключна підсудність є особливим видом територіальної підсудності, правила якої забороняють застосування при пред`явленні позову інших норм, що регулюють інші види територіальної підсудності, передбачені у статтях 27 - 29 ЦПК України.

Отже, виключна підсудність має пріоритет перед загальною та альтернативною підсудністю, територіальна юрисдикція цієї справи підлягає визначенню за правилами виключної підсудності у відповідності до вимог ч.1 ст. 30 ЦПК України.

Одночасно судом приймається, що право на «суд, встановлений законом», охоплює не лише правову основу самого існування суду, але й дотримання таким судом певних норм, що регулюють його діяльність (рішення ЄСПЛ у справі «Сокуренко і Стригун проти України», заяви № 29458/04 та № 29465/04, § 24), у тому числі всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (рішення ЄСПЛ у справі Leo ZAND v. Austria, заява № 7360/76, § 68). Якщо суд не має юрисдикції судити підсудного відповідно до чинних положень національного права, він не є «встановленим законом» (рішення ЄСПЛ у справах Jorgic v. Germany, заява 74613/01, § 64).

Крім того, ухвалення судового рішення за наслідком розгляду справи з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності) є підставою для скасування судового рішення згідно з положеннями ч. 1 ст. 378 ЦПК України.

За наслідком викладеного, у даному випадку відсутній спір між судами про підсудність, оскільки правила підсудності встановлені ч. 1 ст. 27 ЦПК України до даної справи не належать, а правила виключної підсудності, за якими належить визначення підсудності даної справи, мають пріоритет перед загальною та альтернативною підсудністю.

При наведених вище обставинах, вищевказану справу слід передати на розгляд до Приморського районного суду м. Одеса.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 27, 28, 30, 31 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Передати цивільну справу №522/17223/22 (провадження №2/947/261/24) за позовною заявою за позовною заявою Обслуговуючого кооперативу «Жемчужина Французского бульвара» до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, разом з провадженням №2-з/947/418/24 за клопотанням представника Обслуговуючого кооперативу «Жемчужина Французского бульвара» про витребування доказів, за територіальною юрисдикцією до Приморського районного суду м. Одеси.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Передачу справи на розгляд іншому суду здійснити не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження.

Головуючий Калініченко Л. В.