Справа № 721/1445/23
Провадження 2/721/53/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Путильський районний суд Чернівецької області в складі головуючої судді Стефанко У.Д. за участю секретаря судових засідань Свідунович Ю.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань №2 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Селятинської сільської ради Вижницького району Чернівецької області про визнання права власності на спадкове майно у порядку спадкування за заповітом,

У С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно у порядку спадкування за заповітом до відповідача Селятинської сільської ради Вижницького району Чернівецької області .

Свої позовні вимоги обґрунтувала наступним:

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла тітка позивачки ОСОБА_2 , яка, відповідно до заповіту від 15.03.2002 року заповіла усе своє майно позивачці ОСОБА_1 . Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, яка складається із житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами 1954 року побудови, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та земельних ділянок площею: 0,2500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою АДРЕСА_1 та 0,3500 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . У видачі їй свідоцтва про право на спадщину нотаріусом відмовлено у зв`язку з відсутністю належним чином оформлених документів, що посвідчують право власності на вказане нерухоме майно.

Просила визнати за нею право власності на майно в порядку спадкування за заповітом після смерті спадкодавця та право на завершення процедури приватизації і одержання правовстановлюючих документів на земельні ділянки.

У судове засідання позивачка та її представник не з`явилися, від останнього до суду надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі.

У судове засідання представник Путильської селищної ради не з`явився, від нього до суду надійшла заява про визнання позову та розгляд справи за його відсутності, заперечень щодо позову немає.

Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Оскільки від відповідача до суду надійшла заява про визнання позовних вимог, яка не суперечить закону та інтересам сторін, суд вважає, що необхідно ухвалити рішення в підготовчому судовому засіданні.

Враховуючи те, що в судове засідання не з`явились всі особи, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Суд дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню.

В силу ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_2 . Вказане підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 05.10.2022 року виконавчим комітетом Селятинської сільської ради Вижницького району Чернівецької області, актовий запис 30 (а.с. 6).

15 березня 2022 року від імені ОСОБА_2 складено заповіт, відповідно до якого остання усе своє майно заповіла ОСОБА_1 (а.с. 16).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, яка складається із житлового будинку (літ.А-1) з господарськими будівлями та спорудами, 1954 року побудови, що знаходиться по АДРЕСА_1 , вартість якого становить 193730 грн., та земельних ділянок площею: 0,2500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою АДРЕСА_1 , вартістю 120275,00 грн. та 0,3500 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , вартістю 118440 грн. Вказане підтверджується копією технічного паспорта виданого ФОП ОСОБА_3 та Звітом про експертну грошову оцінку земельних ділянок виконаного ПП "ГРАНД ЮМ"(а.с.15,19,23-25).

З копії витягу про реєстрацію в спадковому майні № 71624258 від 28.02.2023 року вбачається, що після смерті ОСОБА_2 в Путильській державній нотаріальній конторі зареєстрована спадкова справа № 23-2023/02-14 (а.с.26).

Відповідно до копії погосподарської книги, ОСОБА_2 проживала та була зареєстрована за адресою:АДРЕСА_1 (а.с.38-41).

З копії довідки Селятинської сільскої ради №57/02-16 від 24.01.2023 року вбачається, що позивачка ОСОБА_1 являється спадкоємцем майна після смерті ОСОБА_2 померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі заповіту від 15.03.2022 року, зареєстрованого в реєстрі за № 23. ОСОБА_1 своєчасно вступила в управління та розпорядження спадковим майном протягом шестимісячного строку (а.с.8).

Відповідно до копії технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та Звіту про експертну грошову оцінку земельних ділянок, ОСОБА_2 розпочала процес приватизації земельних ділянок площею: 0,2500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою АДРЕСА_1 , вартістю 120275,00 грн. та 0,3500 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , вартістю 118440 грн. (а.с.11-12,19).

Відповідно до рішення сесії Плосківської сільської ради народних депутатів від 30.04.1993 року про передачу земельних ділянок у приватну власність громадянам, ОСОБА_2 передано безоплатно у приватну власність земельну ділянку площею 0,60 га, для ведення підсобного господарства біля власного житлового будинку (а.с.20).

Відповідно до матеріалів спадкової справи № 23/2023 Путильської державної нотаріальної контори, ОСОБА_1 своєчасно вступила в управління та розпорядження спадковим майном на протязі шести місяців шляхом подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини. Осіб які б мали право на обов`язкову частку у спадковому майні, а також пережитого подружжя немає. (а.с.47-59).

Згідно копії постанови державного нотаріуса Путильської державної нотаріальної контори Кокаревої Н.М. №151/02-31 від 11.07.2023 року, позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом в зв`язку із ненаданням належним чином оформлених документів, що посвідчують право власності спадкодавця на вищевказане нерухоме майно (а.с. 14).

При вирішенні справи судом застосовано наступні норми права.

Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до ч. 4 ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Згідно ст.ст. 1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він протягом шести місяців з часу відкриття спадщини подав заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Однією з таких підстав є успадкування прав на майно, в тому числі за заповітом відповідно до ст. 1217 ЦК України.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Як вбачається з матеріалів справи, за померлою ОСОБА_2 числився житловий будинок (літ.А-1) з господарськими будівлями, 1954 року побудови, що знаходиться по АДРЕСА_1 , інші особи на володіння та користування даним житловим будинком на підставах, передбачених законом, своїх прав не заявляють, придатність житлового будинку для проживання ніким не оспорюється.

В той же час, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, а також якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою (ст. 344, ст. 382 ч. 2, ст. 392 ЦК України).

Відповідно до ст. 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" Державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі: 9) судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно;

Відповідно до ст. 31 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, проведення технічної інвентаризації щодо зазначених об`єктів нерухомості є необов`язковим.

Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Таким чином, позовна вимога ОСОБА_1 про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами є обґрунтованою та підлягає до задоволення. При цьому судом не встановлено порушення нічиїх прав.

Щодо позовної вимоги про визнання права на завершення процедури приватизації та одержання правовстановлюючого документа на ім`я спадкоємця, суд вважає наступне.

Судом встановлено, що за життя ОСОБА_2 на підставі рішення сесії Плосківської сільської ради народних депутатів від 30.04.1993 року про передачу земельних ділянок у приватну власність громадянам, передано безоплатно у приватну власність земельну ділянку площею 0,60 га для ведення підсобного господарства біля власного житлового будинку, що підтверджується копією архівного витягу № 07-05/225 від 13.06.2023 року (а.с.20).

З довідки виконавчого комітету Селятинської сільської ради № 15-15/53 від 28.11.2023 року вбачається, що ОСОБА_2 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 , були передані земельні ділянки безоплатно у приватну власність згідно рішення XIV сесії XXI скликання Плосківської сільської ради від 30 квітня 1993 року, загальною площею 0,6000 га, з яких: 0,2500 га - для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 та 0,3500 га - для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 ( а. с.21).

Відповідно до копії технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та Звіту про експертну грошову оцінку земельних ділянок, ОСОБА_2 розпочала процес приватизації земельних ділянок площею: 0,2500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою АДРЕСА_1 та 0,3500 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.11-12).

Згідно зі ст. 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно пункту «г» частини першої статті 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації (ст. 125 ЗК України).

До складу спадщини відповідно до ст. 1218 ЦК України входять усі права та обов`язки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 1225 ЦК України визначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоєм за загальними правилами спадкування зі збереженням її цільового призначення.

Спадкодавець ОСОБА_2 за життя розпочала виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі на місцевості з метою подальшого оформлення права власності.

Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК України, розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, спадкоємці мають право звертатися до суду з позовами про визнання відповідного права у порядку спадкування, права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.

Відповідний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.03.2019 року у справі № 350/67/15-ц, у постановах Верховного Суду від 13.06.2018 року у справі №128/1911/15-ц, від 30.06.2020 року у справі № 623 633/17, від 25.03.2020 року у №158/1672/17, від 17 квітня 2019 року у справі № 723/1061/17, від 29 серпня 2019 року у справі №554/1195/17 від 06 серпня 2021 року у справі № 370/1854/20.

Згідно правової позиції Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 Земельного кодексу України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування права на завершення приватизації та одержання державного акту про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Згідно з наданих роз`яснень, правильною є практика судів, які у випадку не завершення процедури приватизації земельної ділянки, яку розпочав за життя спадкодавець та не встиг закінчити, визнають за спадкоємцем таке право.

Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

За таких обставин суд вважає, що позивачка, як спадкоємець за заповітом, прийнявши спадщину після смерті ОСОБА_2 , набула право на спадкування усіх прав та обов`язків, що належали останній за життя, включно з правом на завершення приватизації земельних ділянок.

При цьому судом не встановлено порушення нічиїх прав.

Таким чином, аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 16, 392, 1258, 1262, 1268-1270, 1273-1275 ЦК України, ст. 81, 116, 125 Земельного кодексу України, ст.ст.18 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", ст.ст.4, 12, 13, ст.76, 77, 258-265, 354 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 право власності на майно в порядку спадкування за заповітом, а саме на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, 1954 року побудови, який розташований за адресою АДРЕСА_1 , що належав померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 в порядку спадкування за заповітом право на завершення приватизації та одержання правовстановлюючих документів після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на земельні ділянки:

- площею 0,2500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою АДРЕСА_1 ;

- площею 0,3500 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Апеляційна скарга подається до Чернівецького апеляційного суду.

Сторони у справі:

Позивач: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт громадянина України № НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Селятинська сільська рада Вижницького району Чернівецької області, юридична адреса: с. Селятин вул. Українська, 2, .

Суддя Уляна СТЕФАНКО