Провадження № 6/752/598/24
У Х В А Л А

Іменем України

04.09.2024 року м. Київ

Суддя Голосіївського районного суду міста Києва Ольшевська І.О., за участю секретаря судового засідання Крекотень О.В., розглянувши подання головного державного виконавця Голосіївського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про примусовий привід керівника боржника, -

ВСТАНОВИВ:

До Голосіївського районного суду м. Києва надійшло подання головного державного виконавця Голосіївського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про примусовий привід керівника боржника, за яким виконавець просить вирішити питання про примусовий привід керівника ТОВ «Смарт капітал інвест» ОСОБА_1 до Голосіївського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Подання обґрунтоване тим, що боржником ТОВ «Смарт капітал інвест» будь-яких дій, спрямованих на виконання виконавчого листа Окружного адміністративного суду м. Києва, не здійснюється. Виконавцем надсилались виклики щодо явки до виконавця керівника боржника для надання пояснень щодо сплати боргу або надання підтверджуючих документів про сплату, однак ОСОБА_1 не з`явився, про причини неявки не повідомив. Боржник ухиляється від виконання рішення, не вживає заходів щодо виконання рішення за рахунок належного йому майна і доходів.

Розглянувши подання головного державного виконавця про примусовий привід боржника, дослідивши докази, Голосіївський районний суд міста Києва зазначає наступне.

У відповідності до п. 14 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому проваджені. У разі, якщо боржник без поважних причин не з`явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу.

Відповідно до ст. 438 ЦПК України розшук боржника або дитини, привід боржника оголошуються за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача.

Як вбачається з матеріалів справи, у провадженні Голосіївського відділу

державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває виконавче провадження 74381294 з виконання виконавчого листа №640/21527/18 від 14.08.2020р., виданого Окружним адміністративним судом міста Києва, про стягнення з ТОВ «Факторингова компанія «Смарт Капітал Інвест» на користь Національного банку України 17 000,00 грн.

08.03.2024р. державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника та постанову про арешт майна боржника.

27.05.2024р. державним виконавцем складено Акт про те, що ним здійснено вихід за адресою боржника з метою перевірки майнового стану та відібрання пояснень щодо виконання рішення суду, в результаті якого встановлено, що боржника за вказаною адресою не розшукано.

Міністерство внутрішніх справ України щодо зареєстрованих за боржником транспортних засобів 29.07.2024р. повідомило про відсутність даних про зареєстровані за боржником транспортні засоби.

На запит державного виконавця Державна фіскальна служба України повідомила 13.08.2024р. про те, що інформацію про номери рахунків, відкритих у банках та інших фінансових установах боржника, до ДФС не надходила.

До матеріалів подання державним виконавцем додано виклик державного виконавця від 12.08.2024р. про зобов`язання керівника боржника з`явитись до виконавця 21.08.2024р. за адресою: АДРЕСА_1 , щодо сплати боргу за виконавчим документом або надання підтверджуючих документів про сплату.

Так, у відповідності до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч. 4 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Згідно з ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім, зокрема, постанов про відкриття виконавчого провадження, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

До матеріалів подання не долучено доказів направлення державним виконавцем постанови про відкриття виконавчого провадження, отримання боржником вказаного документу, як то реєстр рекомендованої кореспонденції чи повідомлення про вручення рекомендованого листа з описом вкладення.

Крім того, до подання не додано жодних доказів на підтвердження вручення

боржнику вимоги державного виконавця чи повідомлення про необхідність явки до виконавчої служби та доказів його ухилення від явки.

Відповідно до п. 27 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань вживає заходів для забезпечення публічної безпеки і порядку під час примусового виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб), а також вживає заходів, спрямованих на усунення загроз життю та здоров`ю державних виконавців, приватних виконавців та інших осіб, які беруть участь у вчиненні виконавчих дій, здійснює привід у виконавчому провадженні.

Привід за своєю правовою природою є заходом процесуального примусу, що полягає у затриманні і примусовому доставлені особи задля забезпечення її участі у провадженні у випадках, якщо цю особу було належним чином викликано, але вона не з`явилася без поважних причин або без повідомлення про причини неприбуття.

Про привід суд постановляє ухвалу, в якій зазначає ім`я фізичної особи, яка підлягає приводу, місце проживання (перебування), роботи, служби чи навчання, підстави застосування приводу, час, коли необхідно особу доставити і місце доставки особи, суб`єкт, якому доручається здійснити привід.

Аналіз вказаних положень дозволяє зробити висновок про можливість застосування примусового приводу до боржника лише в разі його належного повідомлення про необхідність явки до виконавчої служби та ухилення належним чином повідомленого боржника від явки, однак в матеріалах подання відсутні будь-які належні докази щодо належного повідомлення боржника про необхідність явки до Відділу виконавчої служби.

У відповідності до ч. 1 та ч. 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно з ч. 1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Частина 1 ст. 81 ЦПК України встановлює, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За положеннями ст. 438 ЦПК України суд не наділений повноваженнями на збирання доказів на підтвердження підстав застосування примусового приводу боржника.

Оцінивши обставини справи та наявні докази, суд, вважає, що підстави для застосування до боржника приводу відсутні, оскільки державним виконавцем не надано суду достатніх і достовірних доказів на підтвердження того, що керівник боржника ОСОБА_1 належним чином повідомлений про наявність відкритого виконавчого провадження, що він дійсно отримував виклики державного

виконавця, однак свідомо, навмисно, без поважних причин не прибув до державного виконавця, що свідчило б про його пряме ухилення від явки до державного виконавця та навмисне невиконання судового рішення.

За таких підстав, суд вважає подання державного виконавця про примусовий привід керівника боржника ОСОБА_1 необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 76, 77, 80, 81, 260, 261, 353, 354, 438 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні подання головного державного виконавця Голосіївського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про примусовий привід керівника боржника відмовити.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

3. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали суду складений та підписаний 04.09.2024р.

Суддя І.О. Ольшевська