УХВАЛА

Іменем України

08.07.2024 Справа №608/41/24 Провадження №2/607/2325/2024

м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі:

головуючої судді Марциновської І.В.,

за участю: секретаря судового засідання Хавщ Я.А.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів,

УСТАНОВИВ:

Позивач військова частина НОМЕР_1 звернулась до Чортківського районного суду Тернопільської області із позовом до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів.

Ухвалою Чортківського районного суду Тернопільської області від 08.04.2024 дана цивільна справа передана на розгляд за підсудністю до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.04.2024 головуючою суддею для розгляду цієї справи визначено суддю Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Марциновську І.В.

02.05.2024 відкрите провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи, призначене судове засідання на 27.05.2024, наданий учасникам справи строк для подання заяв по суті справи.

27.05.2024 судове засідання відкладене на 19.06.2024 у зв`язку із неявкою відповідача.

19.06.2024 судове засідання відкладене на 08.07.2024 у зв`язку із неявкою відповідача.

У судовому засіданні 08.07.2024 з урахуванням предмету позову та суб`єктного складу учасників справи суд виніс на обговорення питання щодо належної юрисдикції даного спору та наявності підстав для закриття провадження у справі.

У судовому засіданні 08.07.2024 уповноважений представник позивача ОСОБА_1 висловив думку, що вирішення даного спору належить до суду цивільної юрисдикції, оскільки станом на даний час відповідач не є військовослужбовцем, а відтак між сторонами мають місце правовідносини, пов`язані з відшкодуванням матеріальної шкоди. Також заперечував проти закриття провадження у справі.

У судове засідання 08.07.2024 відповідач ОСОБА_2 , належним чином повідомлений про дату, час і місце цього засідання, не з`явився без повідомлення про причини неявки.

Заслухавши думку представника позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до вимог ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ здійснюється в порядку іншого судочинства.

Отже, в порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, у яких хоча б однією зі сторін є фізична особа, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.

Натомість завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

За правилами предметної підсудності, встановленими п. 2 ч. 1 ст. 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Статтею 4 КАС України визначено, що публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, у період з 13.05.2016 до 02.02.2018 ОСОБА_2 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 .

Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по строковій частині) від 02.02.2018 № 26 військовослужбовця військової служби за контрактом колишнього капітана ОСОБА_3 , заступника командира військової частини НОМЕР_2 військової частини НОМЕР_3 військової частини НОМЕР_1 звільнено з військової служби у запас, виключено зі списків особового складу військової частини та знято з усіх видів забезпечення.

Позивач, покликаючись на Закон України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України», Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», а також на Інструкцію про організацію речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України в мирний час та особливий період, затверджену наказом Міністерства оборони України № 768/28898 від 26.05.2016, зазначив, що відповідач має перед позивачем заборгованість у розмірі 5125,29 грн за речове майно, строки носіння якого не закінчились. Оскільки відповідач у добровільному порядку наявну заборгованість не сплатив, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Так, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 22.01.2020 у справі № 813/1045/18 дійшла висновку, що спори щодо відшкодування державі в особі військової частини шкоди, завданої особою, підлягають вирішенню в порядку адміністративного судочинства як такі, що пов`язані з питаннями реалізації правового статусу особи, яка перебуває на посаді публічної служби, від моменту її прийняття на посаду і до звільнення з публічної служби, навіть якщо притягнення особи до відповідальності шляхом подання відповідного позову про стягнення шкоди/збитків відбувається після звільнення особи з військової служби.

Велика Палата Верховного Суду зазначила, що спір з приводу відшкодування матеріальної шкоди, завданої особою державі під час проходження військової (публічної) служби, є публічно-правовим і належить до юрисдикції адміністративних судів.

Пункт 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України визначає, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

За таких підстав суд доходить висновку, що даний спір між військовою частиною НОМЕР_1 та ОСОБА_2 є публічно-правовим спором, пов`язаним із відшкодуванням останнім матеріальної шкоди, завданої під час перебування відповідача на військовій службі. При цьому, зважаючи на правову позицію Великої Палати Верховного Суду, такий спір є публічно-правовим, не зважаючи на те, що станом на даний час відповідач звільнений з військової служби. Відтак дана справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а тому провадження у цій справі необхідно закрити.

При цьому суд роз`яснює, що розгляд даної справи повинен відбуватися за правилами адміністративного судочинства, а відтак позивач має право на звернення з цим позовом до Тернопільського окружного адміністративного суду (вул. Грушевського, буд. 6, м. Тернопіль).

Керуючись ст. 255, 256, 258-261, 353, 354 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у цивільній справі за позовом військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів.

Роз`яснити, що розгляд даної справи належить до юрисдикції адміністративного суду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя І. В. Марциновська

Повне судове рішення складене 12.07.2024.