Справа № 638/3070/24
Провадження № 2/638/3202/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.07.2024 Дзержинський районний суд м. Харкова

у складі головуючого судді: Хайкіна В.М.,

за участю секретаря: Черкашиної Д.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно за законом,-

ВСТАНОВИВ:

19.02.2024 року до Дзержинського районного суду м. Харкова надійшла позовна заява 19.02.2024 року до Дзержинського районного суду м. Харкова надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно за законом, згідно прохальної частини якої просить суд: визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на: житловий будинок АДРЕСА_1 з надвірними будівлями, який складається з житлового будинку, загальною площею 81,0 кв.м., а саме: 1 тамбуру пл. 1,50 кв.м., 2 котельної пл. 1,60 кв.м., 3 коридору пл. 5,00 кв.м., 4 ванної кімнати пл. 5,10 кв.м.., 5 кухні пл. 16,30 кв.м.., 6 житлової кімнати пл. 19,20 кв.м.., 7 житлової кімнати пл.. 9,00 кв.м., 8 житлової кімнати пл. 10,80 кв.м., 9 житлової кімнати пл. 12,50 кв.м., всього житловою площею 51,5 кв.м., та надвірні будівлі: Б, б сараї, Г гараж, К колодязь, П погріб, У вбиральня, Я вигрібна яма, №1 огорожа, №2 хвіртка, ворота, №3 хвіртка в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ; правовстановлюючий документ Свідоцтво про право власності на житловий будинок від 15 вересня 2009 року, видане на підставі рішення виконкому Бригадирівської сільської ради Ізюмського району Харківської області від 08 вересня 2009 року за №30 вважати таким, що втратив свою чинність. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер батько позивача ОСОБА_3 . Позивач є сином померлого, спадкоємцем першої черги за законом після смерті батька. Відповідач ОСОБА_4 є рідною сестрою позивача. Після смерті батька позивача залишилась спадщина: житловий будинок АДРЕСА_1 ; земельна ділянка пл. 6.1394 га, кадастровий номер :01:000:0060, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Бригадирівської сільської ради Ізюмського району Харківської області. На день смерті батька позивача, крім позивача спадкоємцями була мати позивача ОСОБА_5 та рідна сестра позивача ОСОБА_4 , які відмовились від свої часток у спадку за законом. 13.10.2023 року позивач знову звернувся з заявою до приватного нотаріуса Чистової С.Ю. Ізюмського районного нотаріального округу Харківської області про до оформлення спадщини будинку, який залишився після смерті батька позивача. Згідно листа №400/01-16 від 13.10.2023 року вказаного нотаріуса позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок після смерті батька позивача, так як в березні 2022 року під час окупації м. Ізюм Харківської області військовими російської федерації робоче місце приватного нотаріуса було пошкоджене, викрадене майно та втрачені документи нотаріального діловодства та рекомендовано звернутись до суду. ІНФОРМАЦІЯ_4 померла мати позивача ОСОБА_5 . Після смерті матері також відкрилась спадщина на земельну ділянку, яка розташована на території Ізюмської міської ради (Бригадирівської сільської ради) Харківської області, яку також позивач отримав у спадок згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 06.04.2023 року приватним нотаріусом Ізюмського районного нотаріального округу Харківської області Стрельцовою О.О.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 21.02.2024 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

01.04.2024 року засобами поштового зв`язку від позивача до суду надійшла заява на виконання вимог ухвали про залишення позову без руху.

24.12.2021 року представником позивача усунуто недоліки позовної заяви визначені ухвалою суду від 17.12.2021 року.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 18.04.2024 року відкрито провадження у вказаній справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 23.05.2024 року закрито підготовче провадження у справі та призначено до судового розгляду.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, в прохальній частині позову наявне прохання розгляд справи проводити без особистої участі позивача.

Від відповідача ОСОБА_2 в матеріалах справи наявна заява з проханням розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення.

Суд, дослідивши доводи позивача, викладені у позові, та оцінивши докази, представлені в матеріалах справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до вимог статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Згідно статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Так, у відповідності до вимог статті 12,13 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Матеріалами справи встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_5 помер ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 .

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є сином ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 .

Відповідач ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 є донькою ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 .

У зв`язку із укладенням шлюбу відповідач отримала прізвище « ОСОБА_6 », що підтверджуються копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_4 .

ОСОБА_3 на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок від 15.09.2009 року, виданого на підставі рішення виконкому Бригардирівської сільської ради Ізюмського району Харківської області від 08.09.2009 року №30, належав житловий будинок АДРЕСА_1 .

Згідно Витягу з Реєстру будівельної діяльності щодо інформації про технічні інвентаризації Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, житловий будинок АДРЕСА_1 складається з: з житлового будинку, загальною площею 81,0 кв.м., а саме: 1 тамбуру пл. 1,50 кв.м., 2 котельної пл. 1,60 кв.м., 3 коридору пл. 5,00 кв.м., 4 ванної кімнати пл. 5,10 кв.м.., 5 кухні пл. 16,30 кв.м.., 6 житлової кімнати пл. 19,20 кв.м.., 7 житлової кімнати пл.. 9,00 кв.м., 8 житлової кімнати пл. 10,80 кв.м., 9 житлової кімнати пл. 12,50 кв.м., всього житловою площею 51,5 кв.м., та надвірні будівлі: Б, б сараї, Г гараж, К колодязь, П погріб, У вбиральня, Я вигрібна яма, №1 огорожа, №2 хвіртка, ворота, №3 хвіртка.

Також ОСОБА_3 на праві власності належала земельна ділянка загальною площею 6,1394 га за цільовим призначенням: 01.01 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Бригадирівської сільської ради Ізюмського району Харківської області, кадастровий номер :01:000:0060, яку позивач отримав у спадок згідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 07.03.2018 року, виданого приватним нотаріусом Ізюмського районного нотаріального округу Харківської області Чистовим С.Ю.

Після смерті ОСОБА_3 залишилось вище перелічене спадкове майно.

Після смерті ОСОБА_3 приватним нотаріусом Ізюмського районного нотаріального округу Харківської області Чистовим С.Ю. було відкрито спадкову справу №70/2017.

На день смерті ОСОБА_3 , окрім позивача у справі, спадкоємцями були також мати позивача ОСОБА_5 та рідна сестра позивача ОСОБА_4 , які відмовились від своїх часток у спадку на користь позивача, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 07.03.2018 року.

13.10.2023 року позивач звернувся до приватного нотаріусу Ізюмського районного нотаріального округу Харківської області Чистова С.Ю. для можливості видачі додаткового свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3 , 1936 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Листом приватного нотаріуса Ізюмського районного нотаріального округу Харківської області Чистова С.Ю. від 13.10.2023 року було повідомлено, що в березні 2022 року під час окупації міста Ізюм Харківської області військовими російської федерації робоче місце приватного нотаріуса, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , було пошкоджене, викрадено майно приватного нотаріуса та втрачені документи нотаріального діловодства, що зберігались за вищевказаною адресою. У зв`язку із чим, було внесено Ізюмським РУП ГУНП в Харківській області відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000485 за ознаками кримінального правопорушення-злочину, передбаченого частиною 1 статті 438 Кримінального кодексу України. Оскільки у відповідності до статті 68 Закону України «Про нотаріат» та підпункту 4.12 пункту 4 глави 10 розділу ІІ Порядку, свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів та враховуючи вищевикладене, доводить до відома, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно можливе буде після закінчення слідства та відновлення втрачених документів нотаріального діловодства, в тому числі спадкової справи №70/2017 (номер в спадковому реєстрі 4210542 від 23.09.2017 року).

Спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадщина відкривається в наслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Частиною 1, 2 статті 1220 ЦК України передбачено, що часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Згідно статті 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до частини 2 статті 49 ЦПК України відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно з частини 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Згідно частини 1 статті 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд немає обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Відповідно до частини 1 статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

В силу п. 11 частини 1 статті 346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника.

Виходячи із змісту статті 392 ЦК України право власності встановлюється в судовому порядку, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України).

Зважаючи на вимоги статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його .

Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч. 1ст. 1220 ЦК України). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (частина 1 статті 1221 ЦК України).

Згідно частини 1,2 статті 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу.

Крім того, згідно із положеннями статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст.1259 ЦК України.

Статтею 1261 ЦК України визначено, що діти спадкодавця та той з подружжя, що його пережив та батьки, відносяться до першої черги спадкоємців за законом.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (частина 1 статті 1269 ЦК України).

Статтею 68 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа відповідного органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва, та склад спадкового майна. Спадкоємці за законом, які позбавлені можливості подати документи, що підтверджують наявність підстав для закликання до спадкоємства, можуть бути за письмовою згодою всіх інших спадкоємців, які прийняли спадщину і подали докази родинних, шлюбних чи інших відносин із спадкодавцем, включені до свідоцтва про право на спадщину.

Враховуючи вищезазначені норми Закону, беручи до уваги те, що спадкове майно житловий будинок АДРЕСА_1 належав померлому ОСОБА_3 , за наявності на такий будинок відповідної технічної документації, суд вважає за можливе, за наявності відповідних доказів, визнати право власності, в порядку спадкування, на такий будинок, у зв`язку із втратою всіх нотаріальних документів.

Суд бере до уваги те, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Враховуючи те, що позивач позбавлений можливості визнати право власності на житловий будинок, що входить до складу спадщини, у позасудовому порядку, керуючись відповідними нормами законодавства, суд вважає, що вимоги позивача є доведеними та обґрунтованими, такими, що гуртуються на законі, та за умови їх визнання відповідачем, підлягають задоволенню у повному обсязі.

Тому, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у зв`язку з визнанням заявлених вимог відповідачем, за наявності законних на те підстав, беручи наявність відповідні положення Цивільного кодексу України, та втратою нотаріальних документів, що позбавляє позивача можливості реалізувати своє право на спадкування в іншому порядку, а також враховуючи при цьому те, що задоволення позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд виходить з наступного.

Позивачем при поданні позовної заяви було сплачено судовий збір у розмірі 3 585,00 грн.

Відповідачем визнано позовні вимоги до розгляду справи по суті.

Згідно з частини 1 статті 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Враховуючи вищенаведене, позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50 % судового збору, сплаченого ним при поданні позову до суду, що становить 1 792,50 грн.

Керуючись ст.ст. 200, 206, 263-265, 273 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно за законом задовольнити.

Визнати за за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на: житловий будинок АДРЕСА_1 з надвірними будівлями, який складається з житлового будинку, загальною площею 81,0 кв.м., а саме: 1 тамбуру пл. 1,50 кв.м., 2 котельної пл. 1,60 кв.м., 3 коридору пл. 5,00 кв.м., 4 ванної кімнати пл. 5,10 кв.м.., 5 кухні пл. 16,30 кв.м.., 6 житлової кімнати пл. 19,20 кв.м.., 7 житлової кімнати пл.. 9,00 кв.м., 8 житлової кімнати пл. 10,80 кв.м., 9 житлової кімнати пл. 12,50 кв.м., всього житловою площею 51,5 кв.м., та надвірні будівлі: Б, б сараї, Г гараж, К колодязь, П погріб, У вбиральня, Я вигрібна яма, №1 огорожа, №2 хвіртка, ворота, №3 хвіртка в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Правовстановлюючий документ Свідоцтво про право власності на житловий будинок від 15 вересня 2009 року, видане на підставі рішення виконкому Бригадирівської сільської ради Ізюмського району Харківської області від 08 вересня 2009 року за №30 вважати таким, що втратив свою чинність.

Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: