Єдиний унікальний номер № 741/308/24
Номер провадження 2-н/741/84/24
УХВАЛА

іменем України

07 лютого 2024 року м. Носівка

Суддя Носівського районного суду Чернігівської області Крупина А.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей,

УСТАНОВИВ:

06 лютого 2024 року до Носівського районного суду Чернігівської області через систему «Електронний суд» звернулася ОСОБА_1 із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів, у якій вона просить суд стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання дочок ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі однієї чверті заробітку (доходу).

За правилами цивільного процесуального законодавства заява про видачу судового наказу за формою та змістом повинна відповідати вимогам ст. ст. 163, 164 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 163 ЦПК України у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено:

1) найменування суду, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб громадян України), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника;

3) ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) представника заявника, якщо заява подається представником, його місце проживання або місцезнаходження;

4) вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються;

5) перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Згідно з ч. 3 ст. 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються:

1) документ, що підтверджує сплату судового збору;

2) документ, що підтверджує повноваження представника, якщо заява підписана представником заявника;

3) копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості;

4) інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Згідно з ч. 5 ст. 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину 1/4, на двох дітей 1/3, на трьох і більше дітей половину заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Про стягнення аліментів має право звернутися той із батьків, з ким на законних підставах проживають діти.

Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Однак, заявник просить суд видати судовий наказ про стягнення аліментів на утримання двох малолітніх дітей у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) боржника, а не в розмірі 1/3 частини, як передбачено в ч. 5 ст. 183 СК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У своїй заяві про видачу судового наказу заявник указує, що їх із боржником малолітні діти ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходяться на її утриманні.

Однак, у порушення вимог п. 5 ч. 2 ст. 163 та п. 4 ч. 3 ст. 163 ЦПК України заявником не надано доказів, які б підтверджували вищевказану обставину (довідка про склад сім`ї, довідка з місця проживання про те, що діти проживають із заявником та/або знаходяться на її утриманні, витяг з реєстру територіальної громади про зареєстроване місце проживання дітей тощо).

Також суд звертає увагу заявника, що додані нею до заяви копії декларацій про вибір лікаря, який надає первинну допомогу, пацієнтам ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , оформлені на ім`я заявника як законного представника пацієнтів, не є доказом того, що малолітні діти станом на дату звернення до суду проживають із заявником, тому що, по-перше, вони укладені у 2018 та 2020 роках, відповідно, а заява про видачу судового наказу подана заявником 06 лютого 2023 року; по-друге, адресою місця фактичного проживання або перебування пацієнтів у даних деклараціях указано АДРЕСА_1 , а адресою зареєстрованого місця проживання боржника є АДРЕСА_2 ; по-третє, копії декларацій не є належними та достатніми доказами у даній справі.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушенням вимог статті 163 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 165 ЦПК України про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 ЦПК України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Ураховуючи вищевикладене, роблю висновок, що необхідно відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення аліментів, при цьому роз`яснивши, що згідно з ч. 1 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення недоліків, зазначених у цій ухвалі.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 163, 165-167 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей.

Роз`яснити заявникові, що згідно з ч. 1 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду або через Носівський районний суд Чернігівської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Анатолій КРУПИНА