Провадження №2/447/442/24
Справа №447/1238/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И

02.07.2024 Миколаївський районний суд Львівської області у складі:

головуючої судді Друзюк М.М.,

секретар судового засідання Іськів О.І.

розглянувши цивільну справу у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом( повідомленням) сторін за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

встановив

Стислий виклад обставин справи.

Позивач ОСОБА_1 подала до Миколаївського районного суду Львівської області позов до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Позовну заяву обґрунтовує тим, що шлюб між ними зареєстровано 26.10.2017 відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Дергачівському та Золочівському районах Головного територіального управління юстиції у Харківській області, про що складено актовий запис №50.

Зазначила, що під час перебування шлюбі у них народилось троє дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .. вказала, що вони не проживають разом з лютого 2024 року, у них відсутні спільні інтереси, наявні різні погляд на життя, сімейні відносини фактично зруйновані, через відсутність взаєморозуміння, байдужості до життя та проблем кожного. Вони як подружжя втратили почуття любові та стали зовсім чужими людьми. Наполягає на розірванні шлюбу. Оскільки шлюб припинив існування і подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, а просить суд винести рішення, яким їх шлюб розірвати.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою судді від 02.05.2024 у справі відкрито провадження і призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін на 30.05.2024 Відповідачу визначено строк для подання відзиву, заперечень.

У позовній заяві позивачки просила розгляд справи проводити у її відсутності, позов підтримує в повному обсязі, заходи примирення подружжя не застосовувати.

Ухвалою суду від 30.05.2024 розгляд справи було відкладено у зв`язку з неявкою відповідача.

На адресу суду 02.07.2024 надійшло клопотання від представника відповідача адвоката Онацька В.В. про надання строку для примирення сторін, в якому зазначав, що заперечує проти розірвання шлюбу, намагається зробити все можливе для збереження своєї сім`ї, врегулювати всі непорозуміння мирним шляхом, працює, любить дружину та їхніх трьох малолітніх дітей, які нещодавно народились. Зазначив, що проживали разом з сім`єю у Норвегії до листопада 2024 проте дружина незаконно виїхала з країни і розлучила його з дітьми.

У судове засідання 02.07.2024 відповідач та його представник не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, жодних клопотань про відкладення розгляду справи не подавали.

Враховуючи, що провадження у справі відкрито 02.05.2024, відповідач та його представник у судові засідання не з`являлися, про причини неявки суд не повідомили, розгляд справи відкладався, беручи до уваги строк розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторони відповідача.

Відповідно до вимог ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно з ч. 3ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Відповідно дост.111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

У правовій позиції, викладеній в постанові Верховного Суду від 26 листопада 2018 року у справі № 761/33261/16-ц зазначено, що тлумачення статті 111 СК України свідчить, що примирення подружжя здійснюється судом лише за умови, що це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом, цікавитися обставинами їх приватного життя, вимагати надання доказів порушення сімейних обов`язків особистого характеру тощо. Закон не визначає, які саме заходи можуть застосовуватися судом для примирення подружжя. Надання додаткового строку для примирення є виключно правом суду, а не його обов`язком.

Зважаючи на те, що позивачка категорично заперечує можливість спільного життя позивача з відповідачем та примирення вважає неможливим, відповідачем не викладено обставин і не зазначено конкретних доказів, які б свідчили про наявність у позивачки наміру на примирення, як і не зазначено жодних дій, які відповідач планує реалізувати для примирення, суд дійшов висновку про відсутність підстав для надання строку для примирення сторін, враховуючи також і те, що примушування дружини до збереження шлюбу є порушенням її права на свободу, оскільки таке суперечитиме інтересам позивачки та моральним засадам.

За таких обставин, у задоволенні клопотання представника відповідача адквоката ОСОБА_6 про надання строку для примирення сторін у справі слід відмовити.

Суд, з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам в цілому, доходить наступного висновку.

Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини

Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 21.10.2022 (виданого повтороно), актовий запис №50 укладено шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с.6).

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 у сторін народилася донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.7)..

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 26.10.2017 у сторін народилася донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.8).

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 26.10.2017 у сторін народилася син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.9).

Норми права, які застосував суд.

До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Сімейного кодексу України (далі СК України).

Так, згідно з положеннями частини 1 статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Приписом частин 3 та 4 статті 56 СК України визначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до частини 3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Згідно з частиною 2 статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Також, суд застосував норми статей 104, 110 та 113 СК України, які визначають підстави припинення шлюбу, право на пред`явлення позову про розірвання шлюбу та право на вибір прізвища після розірвання шлюбу.

Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах.

Мотивована оцінка наведених учасниками справи аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову.

Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, однак не підтримують шлюбних стосунків. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, категорично заперечує щодо примирення , що вбачається з висловленої нею у заяві позиції.

Відповідач заперечує проти розірвання шлюбу.

Суд зауважує, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу, у тому числі до перебування у ньому, є неприпустимим.

Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, суд доходить переконання, що подальше спільне життя сторін як подружжя і збереження їхнього шлюбу є неможливим, суперечить інтересам позивачки, тому позов підлягає задоволенню повністю.

Розподіл між сторонами судових витрат.

Відповідно до п.Г ч.2 ст.8 Закону України "Про судовий збір" позивачку звільнено від сплати судового збору.

Відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України

Керуючись статтями 10, 19, 81, 89, 141, 259, 263-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 26.10.2017 відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Дергачівському та Золочівському районах Головного територіального управління юстиції у Харківській області, про що складено актовий запис №50.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 (двадцять) коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повне найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Суддя Друзюк М. М.