Справа № 643/3434/23
Провадження № 2/643/99/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.01.2024 Московський районний суд м. Харкова у складі

головуючого судді Задорожної А.М.,

секретаря судового засідання Тугайбей В.В.,

представника позивача Жука Є.Г. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 , в особі представника адвоката Жука Євгена Григоровича, до ОСОБА_3 , третя особа Орган опіки та піклування в особі управління служб у справах дітей департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про визначення місця проживання дитини,-

ВСТАНОВИВ:

В Московський районний суд м. Харкова з позовом до ОСОБА_3 , третя особа Орган опіки та піклування в особі управління служб у справах дітей департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, про визначення місця проживання дитини звернувся ОСОБА_2 , в особі представника адвоката Жука Є.Г.

Ухвалою суду від 08 травня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче судове засідання по справі з викликом сторін.

Ухвалою суду від 24 липня 2023 року закрито підготовче провадження по справі. Призначено справу до судового розгляду по суті.

В судове засідання позивач не з`явився, представник позивача до його початку подав заяву з проханням проводити судовий розгляд без участі позивача.

Представник позивача Жук Є.Г. у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні, оскільки вони стосуються інтересів неповнолітнього сина ОСОБА_4 .

В судове засідання відповідач не з`явилася, до його початку подала заяву, в якій вказала, що проти задоволення позовних вимог ОСОБА_2 заперечує, однак, враховуючи той акт, що вона на теперішній час перебуває за кордоном, позбавлена можливості приймати участь у вихованні сина та його утриманні. Просила проводити судовий розгляд без її участі, ухвалити судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представник третьої особи департаменту служб у справах дітей виконавчого комітету Харківської міської ради на електронну пошту суду подав заяву про проведення судового засідання без їх участі з проханням прийняття рішення з урахуванням наданого висновку, та висновок щодо визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із батьком ОСОБА_2 .

Дослідивши матеріали справи та подані письмові докази по справі, суд прийшов до наступного висновку.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини зазначив, що п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року №63566/00 «Проніна проти України» § 23).

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абз. десятий п. 9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп/2003).

Судом встановлено, що позивач та відповідач по справі перебували у зареєстрованому шлюбі з 19 березня 2005 року. Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 29.05.2023 шлюб між сторонами розірвано.

Від шлюбу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 мають дітей - неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та повнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Дана обставина підтверджується дослідженим в судовому засіданні свідоцтвом про народження, виданим 26.01.2011 Комінтернівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції з якого вбачається, що ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що складено відповідний актовий запис №61. Батьками записані ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с. 5).

Згідно довідки Харківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №151 Харківської міської ради Харківської області №73/02-02/23 від 24.04.2023 ОСОБА_4 навчається в 6-А класі Харківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №151 Харківської міської ради Харківської області (а.с. 8).

Згідно характеристики учня 6-А класу Харківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №151 Харківської міської ради Харківської області ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , його вихованням останнім часом займається батько, ОСОБА_6 , з яким він проживає в Харкові. ОСОБА_6 постійно підтримує зв`язок з класним керівником, прислуховується до порад та зауважень вчителів, цікавиться успіхами сина в навчанні та допомагає йому опанувати навчальний матеріал. ОСОБА_7 завдяки батькові має можливість отримувати шкільну освіту: є технічні засоби для дистанційного навчання та обладнано місце для навчання. Авторитетом для ОСОБА_7 є батько. Матір знаходиться за кордоном зі старшим сином, має на ОСОБА_7 недостатній вплив (а.с. 10).

З дослідженого в судовому засіданні висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Харківської міської ради від 24 листопада 2023 року №420 вбачається наступне: «В Московському районному суді м. Харкова перебуває цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визначення місця проживання дитини. Батько дитини - ОСОБА_2 , мати дитини - ОСОБА_3 . Батько перебували зареєстрованому любі. Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 29.05.2023 шлюб між батьками розірвано.

Малолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає разом із батьком, ОСОБА_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , де створені належні умови для проживання та навчання дитини.

Батько дитини, ОСОБА_2 є фізичною особою підприємцем, має самостійний дохід.

Відповідно до довідки КНП «Оласний наркологічний диспансер» Харківської міської ради, ОСОБА_2 на диспансерному обліку не перебуває. На час огляду ознак наркотичної залежності не виявлено.

Відповідно до довідки КНП «Міський психоневрологічний диспансер №3» харківської міської ради ОСОБА_2 в продовж останніх п`яти років за медичною допомогою до закладу охорони здоров`я не звертався, на обліку не перебуває. Відповідно до інформації КНП «Міська дитяча поліклініка №12» Харківської міської ради, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходиться під наглядом фахівців закладу з народження. Згідно з інформацією отриманою від лікаря-педіатра догляд за сином протягом 2023 року та відвідування поліклініки здійснював батько. Мати ОСОБА_7 за медичною допомогою до поліклініки останній рік не зверталась.

Відповідно до характеристики на ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , учня 6-А класу Харківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №151 Харківської міської ради Харківської області, вихованням ОСОБА_9 останнім часом займається батько, ОСОБА_2 , з яким дитина проживає у Харкові . Батько постійно підтримує зв`язок з класним керівником, прислуховується до порад та зауважень вчителів, цікавиться успіхами сина в навчанні та допомагає йому опанувати навчальний матеріал. ОСОБА_7 завдяки батькові має можливість отримувати шкільну освіту: є технічні засоби для дистанційного навчання та обладнано місце для навчання. Авторитетом для ОСОБА_7 є батько. Матір знаходиться за кордоном зі старшим сином, має на ОСОБА_7 недостатній вплив.

Малолітній ОСОБА_4 надав письмові пояснення, в яких зазначив, що мешкає разом із батьком та бажає мешкати із ним. З мамою спілкується телефоном, бо наразі мати мешкає за кордоном.

Мати дитини, ОСОБА_3 , направила свої письмові пояснення електронною поштою, де зазначила, що можливо було не доводити до суду, але враховуючи ті обставини, що мати перебуває за кордоном, не має можливості укласти нотаріальних договір з батьком та приймати фактично участь у вихованні сина, та його утриманні, підтверджує той факт, що син дійсно перебуває на самостійному вихованні та утриманні батька. Надавати допомогу на утримання сина у матері фінансової можливості не має. В найближчий час намірів повертатися до м. Харкова мати не має.

Питання щодо визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із батьком, ОСОБА_2 , було розглянуто на засіданні Комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Харківської міської ради (далі - Комісія) на підставі наявних документів.

Враховуючи викладене вище, керуючись ст.ст.19, 150, 155, 160, 161 Сімейного кодексу України, рекомендацією Комісії, в інтересах дитини, Департамент служб, як представник органу опіки та піклування, вважає доцільним визначення місця проживання малолітнього, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із батьком, ОСОБА_2 ».

Відповідно до ч.3 ст.51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно з частинами другою, восьмою, дев`ятою статті 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (ч.3 ст.11 Закону України «Про охорону дитинства»).

Відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Відповідно до пунктів 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини, яка в силу положень статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, чи здійснюються вони державними, приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними або законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, має бути наданий такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя (ураховуючи при цьому права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, що відповідають за неї за законом), і для цього використовують всі відповідні законодавчі й адміністративні заходи.

Зазначене узгоджується із правовою висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі №402/428/16-ц (провадження №14- 327цс18).

У п.6 Декларації прав дитини проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Місце проживання малолітньої дитини з одним із батьків визначається або за місцем проживання матері чи батька, або за конкретною адресою.

Із системного тлумачення п.1 ст.3, ст.9 Конвенції, ч.2, 3 ст.11 Закону України «Про охорону дитинства», ст.161 СК України випливає, що при вирішенні спору про визначення місця проживання дитини, суди мають враховувати передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини.

Отже, при вирішенні питань про місце проживання дитини у випадку, коли її батьки проживають окремо необхідно дотримуватися принципу забезпечення найкращих інтересів дітей, обумовлених необхідністю забезпечити дитині повний і гармонійний фізичний, розумовий, духовний, моральний і соціальний розвиток, а також необхідний для такого розвитку рівень життя.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ч.1 ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Відповідно до ч.1, 2 ст.161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

Як зазначено у рішенні ЄСПЛ у справі «Йохансен проти Норвегії» від 07 серпня 1996 року, крім того, таке спілкування, а також його характер та обсяг обумовлюють обставинами кожної справи та повинні визначатися з урахуванням основних інтересів дитини. Незважаючи на те, що національні органи влади зобов`язані максимально сприяти такій взаємодії, будь-який обов`язок застосування примусу з цих питань має бути обмежено, оскільки мають бути враховані інтереси, а також права та свободи усіх зацікавлених осіб, із наданням першочергової важливості основним інтересам дитини та її правам за статтею 8 Конвенції.

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, а також те, що як зазначено у висновку органу опіки та піклування від 27 листопада 2023 року, відповідач перебуває за кордоном, у зв`язку з чим, не має можливості приймати фактично участь у вихованні сина та його утриманні, підтверджує той факт, що син ОСОБА_4 дійсно перебуває на самостійному вихованні і утриманні батька. В найближчий час намірів повертатися до м. Харків не має, департамент служб у справах дітей виконавчого комітету Харківської міської ради вважає за доцільне визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із батьком ОСОБА_2 , тому суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними, та такими, що підлягають до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 141, 263, 264, 265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 , в особі представника адвоката Жука Євгена Григоровича, до ОСОБА_3 , третя особа Орган опіки та піклування в особі управління служб у справах дітей департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про визначення місця проживання дитини задовольнити.

Визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з батьком ОСОБА_2 , за його місцем мешкання: АДРЕСА_1 , на його утриманні і вихованні.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня виготовлення судового рішення до Харківського апеляційного суду.

Позивач: ОСОБА_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 .

Третя особа: Орган опіки та піклування в особі управління служб у справах дітей департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, місце знаходження: 61112 м. Харків, вул. Роберта Ейдемана, 3.

Повний текст рішення складено 24 січня 2024 року.

Суддя: А.М. Задорожна