Справа №442/7189/23
Провадження №2-о/442/38/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2024 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі:

головуючого судді Нагірної О.Б.,

присяжних: Сливич А.Я., Наконечний Ю.О.

за участю секретаря судового засідання Томан Р.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дрогобич в порядку окремого провадження цивільну справу № 442/7189/23 за заявою ОСОБА_1 , за участю заінтересованої особи Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по м. Дрогобич реєстраційної служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції у Львівській області про оголошення особи померлою,

учасники справи: представник заявниці ОСОБА_2 ,

встановив:

Заявниця звернулася із заявою в порядку окремого провадження, просить оголосити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померлою від дня набрання законної сили рішенням суду.

В заяві посилається на те, що 15.09.2020 її бабця ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покинула своє місце проживання по АДРЕСА_1 та по теперішній час її місцезнаходження нікому не відоме. З даного приводу 21.09.2020 її тітка звернулася в Дрогобицький ВП ГУ НП у Львівській області із відповідною заявою, на підставі якої 21.09.2023 СВ Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області відкрито кримінальне провадження № 001249, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України. У даному кримінальному провадженні заявниця визнана потерпілою. 06.10.2023 слідчим СВ Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області заявниці надано відповідь про те, що проведеними оперативно-розшуковими діями та слідчо-розшуковими діями встановити безвісно зниклої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не вдалося.Вказує, що оголошення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померлою є необхідним для подальшої можливості вільно розпоряджатися належною їй квартирою.

Ухвалою від 12.10.2023 в зазначеній справі відкрито провадження та постановлено розглядати дану справу в порядку окремого провадження на 09.11.2023. Встановлено представнику заінтересованої особи п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подачі відзиву на заяву. Також заявнику встановлено п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, а представнику заінтересованої особи п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення.

В судовому засіданні представник заявниці ОСОБА_2 заяву підтримала, просила таку задоволити з підстав, викладених у заяві.

Від представника заінтересованої особи надійшла заява про слухання справи у її відсутності, щодо задоволення заяви поклалася на думку суду.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що є двоюрідною сестрою батька заявниці. ОСОБА_3 зникла безвісті 15.09.2020. Їх родина приймала міри щодо її розшуку, проте це не дало позитивного результату. На даний час відомостей про місцезнаходження ОСОБА_3 немає. Також вказала, що заявниця є єдиною дочкою у свого батька ОСОБА_5 , який в свою чергу був єдиним сином зниклої ОСОБА_3 .

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні надала аналогічні свідчення.

Вислухавши пояснення, перевіривши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: 3) визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , її батьками значаться ОСОБА_5 та ОСОБА_7 (свідоцтво про народження серія НОМЕР_1 ).

Згідно свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 та його батьками значаться ОСОБА_8 та ОСОБА_3 .

Отже з наведеного вбачається, що заявниця ОСОБА_1 є онукою ОСОБА_3 .

Згідно Свідоцтва про право власності на квартиру від 21.12.2004 та Витягу № 6337487 від 27.01.2005, ОСОБА_3 , ОСОБА_8 та ОСОБА_5 на праві приватної спільної власності належить квартира АДРЕСА_2 .

Згідно свідоцтва про смерть серія НОМЕР_3 ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Згідно свідоцтва про смерть серія НОМЕР_4 ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Із змісту заяви та пояснень в судовому засіданні вбачається, що оголошення ОСОБА_3 померлою заявниці необхідне для оформлення спадщини.

Відповідно до частини першої статті 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Статтею 47 ЦК України визначено, що правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті.

Оголошення громадянина померлим має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася у правовідносинах за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме.

Рішення про оголошення фізичної особи померлою може бути прийняте судом за наявності таких підстав: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання; 2) відсутність відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона зникла безвісті за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців; 3) неможливість одержання відомостей про місце перебування особи, незважаючи на вжиті заходи.

Особливістю цієї категорії справ, є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи.

Згідно з частиною першою статті 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.

Системний аналіз вказаних норм дозволяє дійти висновку, що сама по собі відсутність відомостей про місце перебування фізичної особи протягом трьох років у місці її постійного проживання не може бути підставою для оголошення цієї фізичної особи померлою. Суд повинен мати достатні належні та допустимі докази для встановлення обставин, на підставі яких можливо зробити вірогідне припущення про смерть громадянина.

Тобто особливістю цієї категорії справ є те, що висновок суду про оголошення фізичної особи померлою ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи (правова презумпція).

При розгляді справ вказаної категорії судам слід, крім іншого, з`ясовувати, чи може бути відсутність особи умисною, тобто чи не переховується вона від правоохоронних органів з метою уникнення юридичної відповідальності. Вказаний висновок висловлено у постанові Верховного Суду від 06 листопада 2019 року у справі № 226/3053/18 (провадження № 61-11048св19).

Відсутність безумовних доказів або суперечність у доказах на підтвердження обставин, що надаються заявником та/або заінтересованими особами, унеможливлює оголошення особи померлою. Подібний висновок висловлено у постанові Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 461/424/15-ц (провадження № 61-35636св18).

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У відповідності до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Під час розгляду справи встановлено, що 15.09.2020 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покинула своє місце проживання по АДРЕСА_1 та по теперішній час її місцезнаходження нікому не відоме. З даного приводу 21.09.2020 родичка зниклої звернулася в Дрогобицький ВП ГУ НП у Львівській області із відповідною заявою, на підставі якої 21.09.2023 СВ Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області відкрито кримінальне провадження № 001249, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України. У даному кримінальному провадженні заявниця визнана потерпілою. Згідно відповіді слідчого СВ Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області вбачається, що проведеними оперативно-розшуковими діями та слідчо-розшуковими діями встановити місцезнаходження зниклої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не вдалося. Із заявою про визнання ОСОБА_3 безвісти відсутньою заявниця до суду не зверталася. Разом з тим встановлено, що у заявниці немає відомостей про те, що її бабця ОСОБА_3 померла або обставини зникнення останньої загрожували їй смертю.

Оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що заявником не надано належних доказів на підтвердження факту смерті ОСОБА_3 або наявності обставин, які доводили б, що ця особа пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припускати її загибель від певного нещасного випадку.

Таким чином, суд вважає, що заява про оголошення фізичної особи померлою не підтверджена належними доказами, а тому задоволенню не підлягає. (Аналогічна правова позиція наведена у постанові Верховного Суду від 07.07.2021р. по справа № 390/1443/19-ц, провадження № 61-6659св21).

Суд роз`яснює, що заявниця не позбавлена права звернутися до суду із заявою у порядку статті 43 ЦК України, згідно з якою фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. У разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року. Порядок визнання фізичної особи безвісно відсутньою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України.

Керуючись ст. ст.10, 89, 293, 294, 296, 299, 300, 352, 354 ЦПК України, суд

ухвалив:

в заяві ОСОБА_1 , за участю заінтересованої особи Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по м. Дрогобич реєстраційної служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції у Львівській області про оголошення особи померлою відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 23.01.2024.

Суддя О.Б. Нагірна

Присяжні А.Я. Сливич

Ю.О. Наконечний