ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/5468/23Головуючий у 1-й інстанції Герчаківська О. Я.
Провадження № 22-ц/817/98/24 Доповідач - Хома М.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2024 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючої - Хома М.В.

суддів - Гірський Б. О., Костів О. З.,

секретар - Жук В.М.

з участю представників сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства акціонерний банк Укргазбанк на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 вересня 2023 року та додаткове рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 жовтня 2023 року, ухвалені суддею Герчаківською О.Я. у цивільній справі №607/5468/23 за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства акціонерний банк Укргазбанк про захист прав споживачів,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду із вказаним позовом, який обґрунтовано тим, що вона згідно свідоцтва про право на спадщину за законом успадкувала грошовий вклад ОСОБА_2 з належними відсотками та нарахуваннями, що знаходяться на рахунку № НОМЕР_1 , відкритому у ПАТ АБ Укргазбанк на суму вкладу 200000,00 грн. 26 серпня 2021 року вона звернулась до ПАТ АБ Укргазбанк з метою отримання вказаних коштів, однак 1 вересня 2021 року у видачі коштів їй відмовлено у зв`язку із тим, що кошти було виплачено іншій особі на підставі довіреності, виданої за життя спадкодавцем ОСОБА_2 . З метою повернення успадкованих коштів позивачка звернулась до суду та рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29 червня 2022 року у справі №607/22187/21 стягнуто з ПАТ АБ Укргазбанк на користь ОСОБА_1 200000,00 грн грошового вкладу. Вказане рішення суду добровільно виконано відповідачем 8 листопада 2022 року. Однак, на час звернення з позовом ПАТ АБ Укргазбанк не виплатило позивачці відсотки, нараховані на суму вкладу за період дії депозитного договору.

У зв`язку із несвоєчасним поверненням грошових коштів, а саме суми вкладу 200 000 грн. та нарахованих відсотків у сумі 6 514, 57 грн. ПАТ АБ Укргазбанк повинен сплатити позивачці 3% річних, інфляційних втрат, а також пеню в розмірі 3% за кожен день прострочення у звязку з порушенням строку виконання грошового зобовязання за період з 1 вересня 2021 року по 8 листопада 2022 року.

Посилаючись на вищенаведене, ОСОБА_1 просила суд стягнути з ПАТ АБ Укргазбанк в її користь:

6 514,57 грн. відсотків, нарахованих на грошовий вкладу у сумі 200000,00 грн;

109 138,13 грн сума коштів, нарахована у звязку з несвоєчасним виконання зобов`язання про повернення суми відсотків, нарахованих на суму банківського вкладу (з них: 106 709,15 грн пеня, 2 136,65 грн втрати від інфляції, 292,33 грн 3% річних);

65 685,17 грн. сума 3% річних та інфляційних втрат за несвоєчасне виконання зобов`язання по поверненню основної суми банківського вкладу (з них: 58550,92 грн втрати від інфляції, 7134,25 грн 3% річних на суму основного боргу).

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 вересня 2023 року позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ АБ Укргазбанк на користь ОСОБА_1 65 668,73 грн за несвоєчасне виконання зобов`язання по поверненню основної суми банківського вкладу.

Стягнуто з ПАТ АБ Укргазбанк на користь держави 656,68 грн судового збору.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Додатковим рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 жовтня 2023 року стягнуто з ПАТ АБ Укргазбанк на користь ОСОБА_1 витрати, пов`язані з наданням їй професійної правничої допомоги у розмірі 6000,00 грн.

В апеляційній скарзі ПАТ АБ Укргазбанк просить рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 вересня 2023 року та додаткове рішення цього ж суду від 20 жовтня 2023 року скасувати в частині стягнення грошових коштів в розмірі 65 668,73 грн. за несвоєчасне виконання зобов`язання з повернення основної суми банківського вкладу, витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн, а також в частині стягнення з ПАТ АБ Укргазбанк в дохід держави 656,68 грн судового збору та ухвалити в цих частинах нове судове рішення, яким в задоволенні позовних вимог - відмовити. Вказує, що судом невірно розраховано період, за який повинно нараховуватись 3% річних та інфляційні втрати, оскільки зобов`язання відповідача виникло не на підставі договору, а на підставі рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29 червня 2022 року у справі №607/22187/21, яке набрало законної сили 24 жовтня 2022 року, а тому період розрахунку боргу, нарахованого відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України починається з цієї дати. Крім цього, з огляду на конкретні обставини цієї справи заявлені стороною позивача витрати на правову допомогу не відповідають критерію реальності адвокатських витрат, а також критерію розумності їхнього розміру. Розмір витрат неспівмірний із складністю справи, витраченим адвокатом часом та обсягом наданих послуг.

У відзиві представник ОСОБА_1 - адвокат Шмигельська О.В. просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення без змін. Вказує, що успадковані позивачкою грошові кошти банківського вкладу в розмірі 200000,00 грн відповідач повинен був виплатити 1 вересня 2021 року, однак виконав зобов`язання 8 листопада 2022 року, тому прострочення грошового зобов`язання відбулось у період з 1 вересня 2021 року по 7 листопада 2022 року. При стягненні витрат на професійну правничу допомогу судом вірно застосовано як принцип пропорційності так і принцип реальності та розумності таких витрат.

Заслухавши пояснення представника ПАТ АБ «Укргазбанк» - Ніценка О.С., який підтримав доводи апеляційної скарги, представника ОСОБА_1 - адвоката Шмигельської О.В., яка заперечила проти доводів апеляційної скарги, вважає рішення суду законним та обгрунтованим, ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню в частині вимог щодо додаткового рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 жовтня 2023 року.

Обставини справи.

27 серпня 2019 року між ПАТ АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_2 укладено договір № 199/08/19/0071 (депозитний договір банківського вкладу), вид депозиту строковий договір з продовженням, сума депозиту 200 000 грн., процентна ставка 16,00 % річних.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 , яке видане повторно 17 листопада 2020 року Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ПівденноЗахідного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. ІваноФранківськ).

За життя ОСОБА_2 не вимагав повернення вкладу.

26 серпня 2021 року ОСОБА_1 отримала свідоцтво про право на спадщину за законом, згідно з яким вона є спадкоємцем грошових коштів з належними відсотками та нарахуваннями, що знаходяться на рахунку № НОМЕР_3 , відкритому 27 серпня 2019 року у АТ АБ «Укргазбанк» на ім`я померлого ОСОБА_2 .

01 вересня 2021 року ОСОБА_1 з`явилася до відділення ПАТ АБ «Укргазбанк» для отримання коштів, однак їй було відмовлено, так як в цей же день перед її візитом до відділення кошти були видані у Львівському відділенні банку іншій особі, а саме ОСОБА_3 на підставі довіреності, виданої на її ім`я ОСОБА_2 08 квітня 2020 року.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29 червня 2022 року (справа № 607/22187/21), яке залишено без змін постановою Тернопільського апеляційного суду від 24 жовтня 2022 року, стягнуто із ПАТ АБ «Укргазбанк» в користь ОСОБА_1 200 000 (Двісті тисяч) гривень грошового вкладу відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, яке видане на ім`я ОСОБА_1 26 серпня 2021 року приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Скідан О. Є., зареєстроване в реєстрі за №5847.

Дане рішення суду було виконано 08 листопада 2022 року, що підтверджується платіжним дорученням № 1 від 08 листопада 2022 року.

31 січня 2023 року ОСОБА_1 звернулась до ПАТ АБ «Укргазбанк» із письмовою вимогою про сплату наступних сум: 1) відсотки за депозитним договором станом на 01 вересня 2021 6514,57 грн; 2) 3 % річних, нараховані на суму депозиту 7 134,25 грн; 3) інфляційні втрати на суму депозиту 58 550,92 грн; 4) 3 % річних на суму відсотків 277,38 грн; 5) інфляційні втрати на суму відсотків 2 136,65 грн. Разом до сплати 74 613,77 грн.

31 березня 2023 року ПАТ АБ «Укргазбанк» перерахував ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 6514,57 грн нараховані відсотки по вкладу, що підтверджується платіжною інструкцією ПАТ АБ «Укргазбанк» № 1 від 31 березня 2023 року.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права.

Зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (частина перша статті 509 ЦК України).

Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 611 ЦК України в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно із частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справі № 646/14523/15-ц (провадження № 14-591цс18) зазначено, що стаття 625 входить до розділу I «Загальні положення про зобов`язання» Книги 5 ЦК України, тому в ній визначені загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов`язання і її дія поширюється на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено спеціальними нормами, що регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов`язань. За змістом частини другої статті 625 ЦК України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за неналежне виконання зобов`язання. Таким чином, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

Аналогічний висновок зробила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц (провадження № 14-16цс18).

Таким чином, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов до висновку про те, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню на підставі частини другої статті 625 ЦК України 3 % річних за період з 1 вересня 2021 року по 7 листопада 2022 року у розмірі 7117,81 грн та інфляційні втрати за період з 1 вересня 2021 року по 7 листопада 2022 року у розмірі 58550,92 грн., які нараховані на несвоєчасно видану позивачці суму коштів 200 000 грн.

Доводи апеляційної скарги про те, що грошові кошти у сумі 200000,00 грн були виплачені представнику вкладника ОСОБА_2 за довіреністю 1 вересня 2021 року, тому станом на 1 вересня 2021 року відповідач не мав простроченого грошового зобов`язання з виплати зазначеного вкладу; грошове зобов`язання перед ОСОБА_1 виникло на підставі рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29 червня 2022 року у справі №607/22187/21, колегія суддів оцінює критично з огляду на наступне.

Відповідно до частин 1, 4 ст. 1060 ЦК України, договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Якщо вкладник не вимагає повернення суми строкового вкладу зі спливом строку, встановленого договором банківського вкладу, або повернення суми вкладу, внесеного на інших умовах повернення, після настання визначених договором обставин договір вважається продовженим на умовах вкладу на вимогу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно ч.2 ст. 1060 ЦК України, за договором банківського вкладу на вимогу банк зобовязаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника.

Враховуючи, що депозитний договір банківського вкладу між ОСОБА_2 та ПАТ АБ Укргазбанк укладений на строк з 27.08..2019 по 27.02.2020 року, вид депозиту строковий з продовженням.

Після 27.02.2020 року ОСОБА_2 не вимагав повернення суми строкового вкладу у звязку зі зі спливом строку, отже договір вважається продовженим на умовах вкладу на вимогу.

ОСОБА_1 як спадкоємець вкладника ОСОБА_2 1 вересня 2021 року звернулась до ПАТ АБ Укргазбанк з вимогою видати вклад у розмірі 200000,00 грн.

Отже, зобов`язання у ПАТ АБ Укргазбанк перед ОСОБА_1 виникло з моменту звернення останньої до відповідача з вимогою виплатити кошти за вкладом, а рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 29 червня 2022 лише підтверджено наявність такого зобов`язання.

Виплата банком грошового вкладу 1 вересня 2021 року іншій особі не є належним виконанням грошового зобов`язання у розумінні вимог ЦК України та звільняє відповідача від обов`язку сплатити ОСОБА_1 кошти на підставі ст. 625 ЦК України.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 вересня 2023 року слід залишити без змін.

Щодо оскарження додаткового рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 жовтня 2023 року слід зазначити наступне.

Частиною першою статті 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

На підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу стороною позивача надано наступні докази: Договір про надання правової допомоги від 30 січня 2023 року, Акт прийому-передачі від 27 вересня 2023 року, Довідку від 30 січня 2023 року про сплату ОСОБА_1 адвокату Шмигельській О.В. 10000,00 грн за Договором про надання правової допомоги №б/н від 30 січня 2023 року.

Таким чином, з урахуванням складності та обсягу виконаних адвокатом робіт, кількістю судових засідань, приймаючи до уваги суму фіксованого гонорару, дотримуючись принципів співмірності та розумності судових витрат, а також те, що позов задоволено частково, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про необхідність стягнення із відповідача на користь позивачки витрат на професійну правничу допомогу.

Разом з тим, суд першої інстанції не врахував того, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Так, пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позов задоволено частково на суму 65 668,73 грн і вказана сума від суми позову (174806,86 грн) складає 37,57% у відсотковому співвідношенні до розміру задоволених позовних вимог, то з урахуванням пропорційності задоволених вимог із ПАТ АБ Укргазбанк на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню витрати на правничу допомогу у суді першої інстанції в сумі 3757,00 грн (10000,00 грн*37,57/100).

Таким чином, суд першої інстанції не застосував принцип пропорційного розподілу судових витрат, тому додаткове рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 жовтня 2023 року слід скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким стягнути з ПАТ АБ Укргазбанк на користь ОСОБА_1 3757,00 грн витрат на професійну правничу допомогу у суді першої інстанції.

Щодо витрат понесених у суді апеляційної інстанції слід зазначити наступне.

Судовий збір не сплачується при оскарженні додаткового судового рішення або відмови ухвалити додаткове рішення, про вирішення питання розподілу судових витрат або встановлення порядку виконання судового рішення, тобто вирішення тих питань, які не пов`язані з вимогами позову, але в обов`язковому порядку мають бути вирішені судом.

Вказаний висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду від 20 грудня 2019 року у справі № 240/6150/18 (провадження № К/9901/21650/19).

Зважаючи на те, що даною постановою рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 вересня 2023 року залишено без змін, скасовано додаткове рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 жовтня 2023 року, яким здійснено розподіл судових витрат, тому сплачений за подання апеляційної скарги судовий збір слід покласти на ПАТ АБ Укргазбанк.

Керуючись ст. ст. 141, 367, 376, 382-384, 389 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства акціонерний банк Укргазбанк задовольнити частково.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 вересня 2023 року залишити без змін.

Додаткове рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 жовтня 2023 року скасувати.

Ухвалити нове судове рішення, яким стягнути з публічного акціонерного товариства акціонерний банк Укргазбанк (адреса місцезнаходження: вул. Богдана Хмельницького, буд. 16-22, м. Київ; ЄРДПОУ 22697280) на користь ОСОБА_1 (адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_4 ) 3757,00 грн (три тисячі сімсот п`ятдесят сім гривень) понесених витрат на правничу допомогу у суді першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 7 лютого 2024 року.

Головуюча Хома М.В.

Судді Гірський Б.О.

Костів О.З.