Справа №464/6834/23
пр № 2/464/381/24
У Х В А Л А

19 січня 2024 року м.Львів

Сихівський районний суд м.Львова

у складі судді Шашуріної Г.О.

секретаря судового засідання Гелеш Т.І.,

за участю:

позичвача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача Січевич І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові, в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу № 464/6834/23 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Орлан-Транс-Груп» в особі Львівської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Орлан-Транс-Груп» про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

у с т а н о в и в:

Позивач звернувся до Сихівського районного суду м.Львова з позовною заявою, в якій просить поновити його на роботі слюсарем з ремонту рухомого складу 5 розряду у Львівській філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Орлан-Транс-Груп», визнати незаконним та скасувати наказ № 34-кф від 07 вересня 2023 року в частині звільнення його з роботи. Стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справу передано на розгляд судді Шашуріній Г.О.

Ухвалою судді від 16 жовтня 2023 року позовну заяву залишено без руху та надано повивачу строк для усунення недоліків.

Ухвалою судді від 30 жовтня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Позивачем, 15 січня 2024 року подано заяву про збільшення позовних вимог, в якій останній доповнює нову вимогу та просить стягнути з відповідача на свою користь 161 748,38 грн нарахованої, але не виплаченої заробітної плати. Подано клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

У судовому засіданні позивач та його представник подану заяву та клопотання підтримали.

Представник відповідача просила відмовити у прийнятті заяви про збільшення позовних вимог та розгляду даної справи в порядку загального позовного провадження.

Заслухавши учасників, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Згідно з пунктом 2 частини другої, частиною третьою статті 49 ЦПК України крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу: позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. До закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

За вимогами ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду від 09 липня 2020 року у справі № 922/404/19 зазначено, що під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві. Збільшено (чи зменшено) може бути лише розмір вимог майнового характеру. Під збільшенням розміру позовних вимог не може розумітися заявлення ще однієї чи кількох вимог, додатково до викладених у позовній заяві. Неправомірно під виглядом збільшення розміру позовних вимог висувати нові вимоги, які не були зазначені у тексті позовної заяви.

Водночас, Верховний Суд у постанові від 22 липня 2021 року у справі № 910/18389/20 виснував, що збільшити або зменшити розмір позовних вимог можна лише тоді, коли вони виражені у певному цифровому еквіваленті, наприклад, у грошовому розмірі. Доповнення позовних вимог новими відбувається шляхом зміни предмету позову, а не через збільшення розміру позовних вимог.

Пунктами 6, 7 частини другої статті 43 ЦПК України встановлено, що учасники справи зобов`язані: виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Статтею 120 ЦПК України визначено, що строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Відповідно до ч.1 ст.126 ЦПК України, право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

При поданні вказаної заяви позивач має дотримуватися правил вчинення відповідної процесуальної дії, недодержання яких тягне за собою процесуальні наслідки, передбачені ЦПК України.

Саме такий правовий висновок висловлений Верховним Судом у справі № 405/3360/17 (постанова від 01 листопада 2021 року).

Позивач, подавши 12 січня 2024 року, фактично заяву про зміну предмета позову, пропустив імперативно встановлений ст.49 ЦПК України процесуальний строк.

З часу відкриття провадження та першого судового засідання до подачі позивачем заяви сплило 2 місяці, такий пропущений процесуальний строк не може вважатися розумним та не відповідає завданню цивільного судочинства.

Виходячи із принципу змагальності в цивільному процесі, визначеному ст.12 ЦПК України, прав та обов`язків сторін у справі, суд виключно з ініціативи та в межах доводів сторін може поновити процесуальний строк за їх обґрунтованим зверненням.

Позивачем не заявлено клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку для подачі вказаної заяви та поважних причин для цього не наведено, а тому суд позбавлений можливості вирішувати вказані питання з власної ініціативи.

За приписами ч.2 ст.126 ЦПК України документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, заяву позивача про зміну предмета позову (збільшення розміру позовних вимог) слід залишити без розгляду.

Вирішуючи клопотання позивача про розгляд даної справи в порядку загального позовного провадження, суд враховує, що у частині 1 статті 274 ЦПК України наведений перелік категорій справ, які розглядаються виключно у порядку спрощеного позовного провадження, серед яких справи, що виникають з трудових відносин, а тому суд вважає таке клопотання необґрунтованим та таким, що суперечить приписам ЦПК України.

З урахування наведеного, у задоволенні заяви про розгляд даної справи за правилами загального позовного провадження слід відмовити.

Керуючись ст.ст.49, 258-261, 268, 274, 277 ЦПК України,

п о с т а н о в и в:

Заяву позивача про збільшення розміру позовних вимог залишити без розгляду.

У задоволенні заяви про розгляд даної справи за правилами загального позовного провадження відмовити.

Ухвала суду, в частині залишення заяви позивача про збільшення розміру позовних вимог без розгляду, може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом 15 днів згідно з вимогами ст.ст.351-356 ЦПК України.

Повне судове рішення складено 23 січня 2024 року.

Суддя Г.О.Шашуріна