УХВАЛА

01 лютого 2024 року

м. Київ

справа № 725/8206/21

провадження № 61-11912 св 22

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду Пророка В. В. (суддя-доповідач), Грушицького А. І., Петрова Є. В., розглянувши на стадії попереднього розгляду в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану її представницею ОСОБА_2 , на рішення Першотравневого районного суду міста Чернівці від 22 червня 2022 року та постанову Чернівецького апеляційного суду від 01 листопада 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Балацького Олега Олександровича про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, скасування державної реєстрації права власності,

ВСТАНОВИВ:

1. У листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом у якому просила визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом, серія та номер 864, видане 20 липня 2020 року приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Балацьким О. О., скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_3 на житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що розташований на АДРЕСА_1 .

2. Рішенням Першотравневого районного суду міста Чернівці від 22 червня 2022 року, залишеним без змін постановою Чернівецького апеляційного суду від 01 листопада 2022 року, у задоволенні позову відмовлено.

3. У листопаді 2022 року ОСОБА_1 , якого представляє ОСОБА_2 , звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Першотравневого районного суду міста Чернівці від 22 червня 2022 року та постанову Чернівецького апеляційного суду від 01 листопада 2022 року, вважаючи, що суди попередніх інстанцій неправильно застосували норми матеріального права та порушили норми процесуального права, у якій просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

4. Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

5. Обґрунтовуючи неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, ОСОБА_1 посилається на пункти 1 та 3 частини другої статті 389, пункт 1 частини третьої статті 411 ЦПК України та вказує на те, що судом апеляційної інстанції прийняте оскаржуване судове рішення без урахування правового висновку Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у його постанові від 11 лютого 2020 року у справі № 915/572/17 щодо впливу державної реєстрації права власності на можливості судового захисту порушених цією реєстрацію прав інших осіб, а також на відсутність правового висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, а саме щодо статті 1301 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

6. Зокрема, стаття 1301 ЦК України передбачає, що свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. А у пункті 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 зазначено, що відповідно до статті 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину може бути визнане недійсним не лише тоді, коли особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, але й за інших підстав, установлених законом. Іншими підставами можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв`язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб тощо. Тобто законом не визначено виключного переліку підстав для визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним.

7. Між сторонами спору у справі № 725/8206/21 виникли правовідносини пов'язані із спадкуванням об'єкта нерухомості, на який спадкодавцю були видані правовстановлюючі документи, проте станом на момент смерті спадкодавця та видачі спадкоємцям свідоцтва про право на спадщину такого об'єкта нерухомості фактично не існувало. На переконання ОСОБА_1 суд апеляційної інстанції у цій ситуації неправильно застосував статтю 1301 ЦК України, а Верховний Суд відповідного правового висновку щодо правильного її застосування не робив.

8. Крім того, ОСОБА_1 вважає, що суди попередніх інстанцій не дослідили належним чином зібрані у справі докази щодо належного способу захисту позивачем своїх прав, що також призвело до неправильного вирішення цієї справи.

9. Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2023 року після усунення недоліків касаційної скарги, крім іншого, відкрите касаційне провадження у справі.

10. Заслухавши доповідь судді-доповідача, ураховуючи категорію та складність справи, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку про те, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки правильного застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та відсутності порушення норм процесуального права.

11. Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

12. Частиною першою статті 7 ЦПК України встановлено, що розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

13. Згідно частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

14. Оскільки колегією суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п'ятою статті 272 ЦПК України.

15. Відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, з урахуванням категорії і складності справи, справу слід розглянути колегією, яка складається з п'яти суддів.

Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною одинадцятою статті 34, частиною першою статті 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Балацького Олега Олександровича про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, скасування державної реєстрації права власності, за касаційною скаргою ОСОБА_1 , подану її представницею ОСОБА_2 , на рішення Першотравневого районного суду міста Чернівці від 22 червня 2022 року та постанову Чернівецького апеляційного суду від 01 листопада 2022 року призначити до судового розгляду колегією у складі п'яти суддів в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді В. В. Пророк

А. І. Грушицький

Є. В. Петров

Ухвала відповідно до частини третьої статті 415 ЦПК України оформлена суддею Грушицьким А. І.