Справа №487/5864/23
Провадження № 2-п/489/4/24
УХВАЛА

18 січня 2024 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Рум`янцевої Н.О.,

із секретарем судових засідань Назаровою С.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 04 грудня 2023 року по цивільній справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

встановив.

Заявник звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 04 грудня 2023 року по цивільній справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Посилаючись на те, що в заочному рішенні зазначена його адреса проживання: АДРЕСА_1 , туди ж направлялася позовна заява з додатками. Однак, відповідно до довідки переселенця, місцем його проживання є: АДРЕСА_2 . При укладенні договору з позивачем, він працював в ДП НВКГЗ «Зоря-Машпроект». Проте, з початком вторгнення РФ до України 24.02.2022, він втратив роботу та не міг погашати заборгованість за кредитним договором. Переїхавши до м. Києві він, на даний час, працевлаштований та може сплачувати заборгованість за кредитним договором. Відповідно до п. 6.1 кредитного договору, строк дії договору визначається кінцевою датою повернення кредиту, однак не раніше повного виконання торонами зобов`язань за договором. Відповідно до акцепту до кредитного договору від 17.01.2022, останній платіж має бути сплачений до 17.01.2025. Отже, строк договору ще не завершився, а тому він має час на погашення заборгованості до 17.01.2025. За кредитним договором, він не зобов`язаний достроково сплачувати заборгованість. Крім того, банк не направляв на його адресу вимогу про дострокове повернення кредиту.

З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, судом встановлені наступні факти та відповідні правовідносини.

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 04.12.2023, стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», заборгованість за кредитним договором № б/н від 17 січня 2022 року в розмірі 75007 грн.. 78 коп. та судовий збір у розмірі 2684 грн. 00 коп.

Заявник зазначає, що у судові засідання не з`являвся та йому не було відомо про подання позовної заяви про стягнення з нього заборгованості за кредитним договором до суду, оскільки він не отримував судові повістки та інші процесуальні документи, оскільки до початку військового вторгнення російською федерацією на територію України, останній проживає у м. Києві.

Згідно довідки від 01.04.2023 № 531- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 . Фактично проживає: АДРЕСА_4 .

У якості доказу проживання відповідача у м. Києві надає скріншот з екрану телефону, який суд не може прийняти у якості належного доказу на підтвердження місця перебування відповідача.

Крім того, відповідач має право отримати інформацію щодо справи на офіційному вебпорталі судової влади України за посиланням: http://ln.mk.court.gov.ua/sud1416/ або за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_1 .gov.ua/fair/

Отже, відповідач у встановленому цивільним процесуальним законом порядку був належним чином повідомлений про наявний на розгляді суду спір.

Згідно з ч. 1 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Частиною 3 статті 287 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: залишити заяву без задоволення; скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

За змістом ч. 1 ст. 288 Цивільного процесуального кодексу України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, необхідні дві підстави для скасування заочного рішення, а саме: відсутність на судовому засіданні та не повідомлення про причини неявки, не подання відзиву з поважних причин; наявність доказів, що мають істотні значення для правильного вирішення справи.

Отже, для скасування заочного рішення необхідна одночасна наявність наведених умов, тобто, не лише встановлення поважності причин неявки відповідача в судове засідання, в якому було ухвалене заочне рішення, а й те, щоб його аргументи щодо обставин справи впливали на правильне її вирішення. Лише за сукупності цих двох умов можна говорити про наявність підстав для скасування заочного рішення і призначення справи для розгляду в загальному порядку.

Заявник, як на підставу заперечень проти позовних вимог, зазначає, що з початком вторгнення РФ до України 24.02.2022, він втратив роботу та не міг погашати заборгованість за кредитним договором. Переїхавши до м. Києві він, на даний час, працевлаштований та може сплачувати заборгованість за кредитним договором. А також, що строк дії кредитного договору ще не завершився, а тому він має час на погашення заборгованості до 17.01.2025.

Тобто, фактично відповідачем не заперечується факт отримання коштів від позивача та сума заборгованості.

В даному випадку, дослідивши заяву про перегляд заочного рішення та матеріали справи, суд дійшов до висновку, що в заяві відсутні посилання на будь-які докази, які мають істотне значення для справи, які не були б досліджені судом при ухваленні заочного рішення, а тому заява не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 4, 260, 280, 284, 287-288 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 04 грудня 2023 року по цивільній справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Роз`яснити, що заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому ст. ст. 354-356 Цивільного процесуального кодексу України.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення і оскарженню не підлягає.

Суддя Н.О. Рум`янцева