Дата документу 27.08.2024Справа № 554/8320/23
Провадження № 2/554/202/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 серпня 2024 року Октябрський районний суд м.Полтави у складі:

головуючого судді Савченко Л.І.,

за участю секретаря судового засідання Грай К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Полтава цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної та матеріальної шкоди, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області, Державної казначейської служби України про стягнення з державного бюджету України через Державну казначейську службу України на користь ОСОБА_1 матеріальної шкоди у розмірі 10 246 грн. з урахуванням рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 04.08.2021 року у справі № 440/5579/21 та моральної шкоди у розмірі 1 000 000 грн., завданої неправомірними діями та бездіяльністю Центра по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області з урахуванням рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 04.08.2021 року у справі № 440/5579/21.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що він, як інвалід війни, 18.04.2022 через Урядовий контактний центр подав офіційно відповідне звернення ФИ-13913092 до Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області, в якому повідомив, що у відповіді Центру за вих. № Ф-149-гл-15 від 11.10.2021 повідомлено, що рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 04.08.2021 року у справі № 440/5579/21 зобов`язано Центр нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 недоплачену грошову допомогу до 5 травня за 2021 рік у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплаченої суми допомоги. На виконання зазначеного судового рішення 13.08.2021 Центром проведено розрахунок суми коштів, які підлягають виплаті та направленню до Департаменту соціального захисту населення Полтавської облдержадміністрації, як головного розпорядника бюджетних коштів на рівні області для подальшого направлення заявки на виділення коштів з державного бюджету на 2021 рік на виконання рішення суду до Міністерства соціальної політики України. Станом на 18.04.2022 йому не виплачена недоплачена грошова допомога до 05 травня за 2021 рік у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком з урахуванням попередньо виплаченої суми допомоги, що є прямим порушенням його прав та інтересів. У наданій йому відповіді Центру від 13.08.2021 року за вих. № Ц-095929 його було повідомлено, що Центр направляє потребу у коштах на виконання рішень судів про зобов`язання вчинити дії по нарахуванню та виплаті допомоги до 5 травня 2021 року, які прийняті Полтавським окружним адміністративним судом. Станом на 06.09.2023 рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 04.08.2021 року у справі № 440/5579/21 не виконано, що є порушенням його прав. Вказує, що внаслідок протиправних дій відповідача йому, як інваліду війни 2-ї групи, який є незахищеною верствою населення, довелося вживати додаткових заходів з відновлення своїх прав шляхом направлення непоодиноких звернень, витрачання на це свого особистого часу, відстоювання своїх порушених прав та інтересів самостійно у судовому порядку, якими визнано та підтверджено бездіяльність Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області. Внаслідок цього позивач переніс сильні душевні хвилювання, стреси, психоемоційні навантаження, що вплинуло на внутрішній моральний стан, з`явилася роздратованість, втрата сну, депресії, переживання, розчарування відсутності Державного захисту, що вплинуло на його стан здоров`я у вигляді стресу та переживання. Моральні збитки оцінює на суму 1 000 000 (один мільйон) грн. Також йому спричинено матеріальну шкоду у сумі 10 246 грн., що підтверджується рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 04.08.2021 року у справі № 440/5579/21.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 11 вересня 2023 року позовну заяву залишено без руху, надано строк для усунення недоліків.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 15 вересня 2024 року відкрито провадження за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.

Від представника відповідача Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області до суду надійшов відзив на позов, в якому прохав у задоволенні позову відмовити. Посилається на те, що виплата коштів ОСОБА_1 у сумі 10 246 грн. , які нараховані Центром 13.08.2021 року, відповідно до рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 04.08.2021 року у справі № 440/5579/21, та були направлені на виконання до Департаменту соціального захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації, як головного розпорядника бюджетних коштів, буде здійснена у порядку черговості та по мірі надходження бюджетного фінансування. Позивач не надає належних та допустимих доказів наявності завданої йому шкоди та складових для відшкодування такої шкоди, зокрема, прямого причинного зв`язку між недоплатою йому за рішенням суду допомоги до 5 травня за 2021 рік та спричиненою йому матеріальною шкодою. Вважає, що враховуючи часткове виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 04.08.2021 року та направлення нарахованої та недоплаченої допомоги для формування заявки на виділення коштів на його виконання з державного бюджету, вважає, що сам факт невиплати недоплаченої допомоги до 5 травня не свідчить про завдання позивачу матеріальної шкоди та про наявність підстав для її відшкодування. Також вважає, що судом не повинно братися до уваги посилання ОСОБА_1 на завдання моральної шкоди через бездіяльність Центру щодо недоплати допомоги до 5 травня за 2021 рік, оскільки позивач на підтвердження завдання такої шкоди не надав до суду жодних належних та допустимих доказів. Крім того, справа № 440/5579/21 розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, спір відповідав ознакам зразкової справи, а тому не потребував участі ОСОБА_1 у судових засіданнях. Позовна заява у цій справи є шаблонною, а тому підготовка до її складання, вивчення судової практики та збирання доказів не займає багато часу та зусиль. Вважає, заявлений розмір моральної шкоди у 1 000 000 грн. значно завищений, необ`єктивний та не адекватний, оскільки не в повній мірі відповідає характеру та обсягу моральних страждань, який міг би зазнати позивач, суті спірних правовідносин та засадам розумності, виваженості та справедливості.

Від відповідача Державної казначейської служби України до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому представник прохав у задоволенні позову відмовити, посилаючись на те, що Казначейство України діє відповідно до повноважень та компетенції, визначених Положеннями. Казначейство України є юридичною особою, має самостійний баланс, печатку із зображенням Державного герба і своїм найменуванням та не несе відповідальності за дії органів державної влади, а виступає від власного імені та відповідає за власні зобов`язання. Ніяких процесуальних відносин із позивачем Казначейство не мало, його процесуальні права не порушувало, а тому його залучення до участі у справі в якості відповідача є безпідставним. Надані докази та фактичні обставини справи не дають обґрунтованих підстав вважати, що позивачу завдано матеріальної та моральної шкоди. Позивачем не доведено факту заподіяння йому матеріальної та моральної шкоди, а також з яких міркувань він виходив при визначенні їх розміру.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 22 січня 2024 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду (т. 2 а.с.82).

Матеріали справи містять заяву позивача ОСОБА_1 про розгляд справи у його відсутність, у заяві просив позовні вимоги задовольнити (т. 1 а.с. 195-228, том 2 а.с.35-67).

Представник відповідача Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Гречаник Л.І. у судове засідання не з`явилася, направила до суду заяву про розгляд справи участі представника Центру, проти позову заперечувала. У своїх додаткових пояснення вказала, що згідно з Порядком використання коштів, передбачених у державному бюджеті для забезпечення виконання рішень суду, затвердженим постановою КМУ від 26.08.2021 року № 902 та у зв`язку з фінансуванням, Центром 19.01.2024 року повністю виконано рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 04.08.2021 року у справі № 440/5579/21 та проведено виплату ОСОБА_1 недоплаченої грошової допомоги до 5 травня за 2021 рік у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплаченої суми допомоги, що складає 10 246 грн., на його рахунок відкритий в АТ «Ощадбанк». Прохала у задоволенні позову відмовити за безпідставністю (том 2 а.с.17-18, 86-87).

Від представника відповідача Державної Казначейської служби України Кобеляцької М.А. до суду надійшла заява про відкладення судового засідання, у зв`язку із перебуванням у щорічній відпустці. Однак, враховуючи, що Державна Казначейська служба України є юридичною особою та мала можливість доручити представництво своїх інтересів іншому представнику, підстав для відкладення судового засідання, передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України, не встановлено.

Суд, дослідивши матеріали справи, перевіривши фактичні обставини справи у межах наданих письмових доказів, приходить до висновку про відмову у задоволенні позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 04 серпня 2021 року у справі № 440/5579/21 адміністративний позов ОСОБА_1 до Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Департамент соціального захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації, Міністерство соціальної політики України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково, визнано протиправною бездіяльність Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області щодо не роз`яснення порядку оскарження прийнятого рішення у листі Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області від 12 травня 2021 року №Ф-149-гл-11 згідно вимог статті 15 Закону України "Про звернення громадян"; визнано протиправною бездіяльність Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2021 рік у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком; зобов`язано Центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоплачену грошову допомогу до 5 травня за 2021 рік у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплаченої суми допомоги, в іншій частині позовних вимог відмовлено (том 1 а.с.83-87).

Із повідомлення Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області вбачається, що за рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 04 серпня 2021 року у справі № 440/5579/21 ОСОБА_1 нараховано різницю між розрахованим розміром та виплаченим розміром допомоги у відповідному році 2021 у сумі 10 246 грн. (том 1 а.с.36).

16.08.2021 за вих.. № 01.1-12/8466 Департаментом соціального захисту населення на адресу Міністерства соціальної політики направлено заявку на виділення коштів з державного бюджету на 2021 рік на виконання рішення суду (а.с.36-37 том 1).

Із повідомлення Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області від 07.06.2024 за вих.. № Ц-09/2457 слідує, що Центром в порядку черговості та по мірі надходження бюджетного фінансування 19.01.2024 повністю виконано рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 04 серпня 2021 року у справі № 440/5579/21 та проведено виплату ОСОБА_1 недоплаченої грошової допомоги до 5 травня за 2021 рік у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплаченої суми, що складає 10 246 грн. на його відкритий рахунок в АТ «Ощадбанк», про що надано відомість за січень 2024 року (том 2 а.с.105-107).

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 4 ст. 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права; суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Щодо відшкодування матеріальної шкоди суд зазначає наступне.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду передбачені статтею 1166 ЦК України, за змістом якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, за наявності вини.

Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, визначені статтею 1173 ЦК України.

Статтею 1173 ЦК України передбачено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування.

Предметом доказування у даній справі є факти неправомірних дій (бездіяльності) органу державної влади при виконанні рішення суду, виникнення шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями (бездіяльністю) Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області і заподіяння ним шкоди. Неправомірність дій (бездіяльності) Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області має підтверджуватись належними доказами, зокрема відповідним рішенням суду, яке може мати преюдиційне значення для справи про відшкодування збитків (правовий висновок Верховного Суду України, викладений у постанові від 25 жовтня 2005 року у справі № 32/421).

Підставою для застосування цивільно-правової відповідальності відповідно до статті 1166 ЦК України є наявність в діях особи складу цивільного правопорушення, елементами якого, з урахуванням особливостей, передбачених статтею 1173 ЦК України , є заподіяна шкода, протиправна поведінка та причинний зв`язок між ними.

Шкода є неодмінною умовою цивільно-правової відповідальності. Під шкодою розуміють зменшення або втрату (загибель) певного особистого чи майнового блага. Залежно від об`єкта правопорушення розрізняють майнову або немайнову (моральну) шкоду.

Грошовий вираз майнової шкоди є збитками. Відповідно до статті 22 ЦК України, збитками є: 1) втрати, яких зазнала особа у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відшкодування збитків - це відновлення майнового стану учасника правовідносин за рахунок іншого суб`єкта - правопорушника. Щоб стягнути зазнані збитки, потерпіла особа має довести їх наявність і розмір.

Звертаючись до суду з даним позовом, ОСОБА_1 посилався на те, що неправомірність дій по невиплаті щорічної одноразової грошової допомоги до 5 травня у 2021 році у повному розмірі призвело до невиконання судового рішення, а тому він має право на відшкодування майнової шкоди в розмірі суми боргу за рішенням суду у сумі 10 246 грн.

Проте, факт невиконання рішення суду Центром по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області, на який посилається позивач як на підставу позовних вимог про відшкодування майнової шкоди, не є безумовною підставою для висновку про доведеність факту неправомірних дій, наявність причинного зв`язку між несвоєчасним виконанням рішення, яке набрало законної сили, та завданою шкодою.

Невиконання рішення суду не може напряму ототожнюватися із завданою позивачеві майновою шкодою, оскільки остаточно не втрачена можливість стягнення грошових коштів з боржника. Невиплачені позивачеві кошти на виконання судових рішень, ухвалених на його користь, не є майновою шкодою, яка підлягає відшкодуванню на підставі ст.1173 ЦК України. Наслідком такого відшкодування буде подвійне стягнення коштів.

Зазначене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постановах від 23 грудня 2019 року у справі № 752/4110/17 (провадження № 61-20325св18), від 12 березня 2020 року у справі № 757/74887/17-ц (провадження № 61-11090св19) та від 03 червня 2020 року в справі № 642/3839/17 (провадження № 61-37856св18).

При цьому, суд зазначає, що станом на день розгляду справи рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 04 серпня 2021 року у справі № 440/5579/21 виконано та ОСОБА_1 сплачені нараховані кошти за рішенням суду.

Таким чином, правові підстави для відшкодування матеріальної шкоди, згідно зі ст. 1173 ЦК України, відсутні.

З огляду на викладене, позовні вимоги про відшкодування матеріальної шкоди є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені нормою ст. 1167 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

Частиною другою статті 1167 ЦК України визначено перелік випадків відшкодування моральної шкоди органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим, органом місцевого самоврядування, фізичною або юридичною особою, яка її завдала. Зазначений перелік не є вичерпним, оскільки пункт 3 цієї статті передбачає наявність інших випадків, передбачених законом.

Шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів (ст.1173 ЦК України).

Згідно із ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (ч. 3 ст. 23 ЦК України).

Статтями 13, 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права та змінюють практику застосування національного закону відповідно до рішення цього Суду.

Відповідно до чіткої й усталеної практики ЄСПЛ право на суд, захищене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національні правові системи Договірних держав допускали, щоб остаточні та обов`язкові судові рішення залишалися без виконання на шкоду одній зі сторін (рішення від 19 березня 1997 року у справі «Горнсбі проти Греції», пункт 40). Ефективний доступ до суду включає в себе право на виконання судового рішення без зайвих затримок (рішення від 28.07.1999 у справі «Імобільяре Саффі» проти Італії», заява № 22774/93, пункт 66).

Держава не може виправдовувати нестачею коштів невиконання судових рішень, винесених проти неї або проти установ чи підприємств, які перебувають у державній власності або контролюються державою (рішення у справі «Шмалько проти України», заява № 60750/00, пункт 44, від 20.07.2004). Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному та вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади (рішення від 26.04.2005 у справі «Сокур проти України», заява № 29439/02, та від 19 лютого 2009 року у справі «Крищук проти України», заява № 1811/06).

Разом з тим, позивач повинен довести факт спричинення йому моральної шкоди за невиконання рішення суду і тільки тоді позивач має право на грошове відшкодування моральної шкоди.

Суд враховує, що на час розгляду справи у суді, рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 04 серпня 2021 року у справі № 440/5579/21 є виконаним у повному обсязі.

Позивач не довів факту спричинення йому душевних страждань, понесення ним стресів, психоемоційних навантажень, втрату сну, депресії, переживання за період невиконання рішення суду. ОСОБА_1 не довів, що ним втрачено здоров`я саме у зв`язку із затримкою виконання рішення суду. Відтак заявлений позов задоволенню не підлягає, у зв`язку із його недоведеністю.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України та, враховуючи, що позивач є інвалідом другої групи та звільнений від сплати судового збору, покладає судові витрати на рахунок держави.

Керуючись ст.ст.12, 81, 141, 229, 247, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної та матеріальної шкоди - відмовити.

Судові витрати у вигляді судового збору віднести за рахунок держави.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подання протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Позивач ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач Центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області, місце знаходження: 36023 м.Полтава, вул.Ціолковського, 47, .

Відповідач Державна казначейська служба України, місце знаходження 01601, м. Київ, вул.Бастіонна, 6, .

Суддя Л.І. Савченко