Справа № 683/184/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2024 року м. Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючої судді Цішковського В.А.

з участю секретаря Васічевої О.В.

заявника ОСОБА_1

представника заінтересованої особи ОСОБА_2 адвокат Козак І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Старокостянтинів цивільну справу № 683/184/24, номер провадження 2-о/683/27/2024 за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису,

в с т а н о в и в:

У січні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, заінтересована особа ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису.

Обґрунтовуючи заяву, ОСОБА_1 вказує, що перебуває із ОСОБА_2 у зареєстрованому шлюбі, у період якого у них народилися діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . На час подачі даної заяви на розгляді у Старокостянтинівському районному суді Хмельницької області перебуває справа про розірвання шлюбу.

Вказує, що на протязі останнього року вона потерпає від домашнього насильства, яке чинить відносно неї та членами її сім`ї ОСОБА_2 . Зокрема, він систематично проявляє відносно неї та членами її сім`ї безпідставну агресію, цькує, психологічно тисне, виражається на її адресу нецензурною лайкою, безпідставно звинувачує та формує у неї почуття провини, принижує, погрожує фізичною розправою, оскільки між ними існують неприязні відносини, погрожує вбити, залякує, штовхає. ОСОБА_2 систематично вчиняє насильство в сім`ї по відношенню до неї у присутності дітей.

З цього приводу вона неодноразово зверталась до правоохоронних органів, проте це не дало жодного результату. ОСОБА_2 не змінив своєї поведінки, хоча відносно нього виносились офіційні попередження, він неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення відносно неї домашнього насильства.

Відносно ОСОБА_2 складалися протоколи про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.173-2 КУпАП, на підстави яких судом ОСОБА_2 визнавався винним у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ч.1 ст.173-2 КУпАП. Крім того, 11.09.2023 року складений протокол про вчинення домашнього ОСОБА_2 насильства стосовно неповнолітньої доньки ОСОБА_3 17.07.2023 року та 10.09.2023 року поліцейськими винесено термінові заборонні приписи на кривдника стосовно постраждалих осіб.

Вказує, що психологічне насильство, яке вчиняє ОСОБА_2 , завдає шкоди її психологічному та фізичному здоров`ю, а також здоров`ю їхніх дітей. Через це вона постійно перебуває у пригніченому стані, вона налякана та живе у постійному страху, змушена постійно звертатись в поліцію за захистом, проте кривдник не зважає на це і насильство не припиняє.

За таких обставин ОСОБА_1 просить суд видати обмежувальний припис, яким встановити наступні тимчасові обмеження прав ОСОБА_2 строком на 6 місяців і заборонити йому:

- перебувати в її місці проживання за адресою: АДРЕСА_1 ;

- наближатися на відстань до 100 метрів до її місця проживання;

- розшукувати її особисто і через третіх осіб, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею та з її дітьми ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ;

- вести листування, телефонні переговори з нею, спілкуватись з нею через інші засоби зв`язку особисто та через третіх осіб.

Крім того, просить взяти кривдника ОСОБА_2 на профілактичний облік за місцем проживання та направити його на проходження програми для кривдників.

Представник заінтересованої особи ОСОБА_2 адвокат Козак І.О. подав відзив, у якому просить відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису щодо ОСОБА_2 в повному обсязі. В обґрунтування відзиву посилається на те, що фактично ОСОБА_2 та ОСОБА_1 припинили шлюбні відносини в літку 2023 року, при цьому сторони залишилися проживати в спільному житлі, а саме в кімнаті 301 та кімнаті 303 в будинку АДРЕСА_2 , які вони винаймають, згідно договору від 25.08.2022 року. Проте в цей час ОСОБА_1 почала фактично проживати у зазначених кімнатах з іншим чоловіком, змінила замок у спільних вхідних дверях та не допускає ОСОБА_2 до житла. ОСОБА_1 неодноразово викликала правоохоронні органи про вчинення відносно неї ОСОБА_2 домашнього насильства, однак саме в цей період останній намагався потрапити до вказаного житла, де має право проживати та де знаходяться його речі. Між ними в цей період дійсно виникали сварки і скандали, при цьому ОСОБА_2 не доводив своєї невинуватості, а тому був притягнутий до адміністративної відповідальності. Крім того зазначає, що ОСОБА_2 не вчиняв більше ніж чотирьох місяців протиправних дій щодо ОСОБА_1 або дітей, вів себе спокійно. Вважає, що ОСОБА_1 подала до суду вказану заяву виключно з метою не допустити ОСОБА_2 до житла. Зауважує, що неприязні відносини між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 виникли саме через відсутність взаєморозуміння в питанні користування житлом, а не вчинення останнім домашнього насильства в сім`ї.

Просить не допустити необґрунтованого обмеження прав ОСОБА_2 , оскільки вимоги заяви ОСОБА_1 є безпідставними та недоведеними, спрямованими на позбавлення ОСОБА_2 права на проживання у конкретному житлі (кімнати № 303), яке у нього виникло після 11.01.2024 року.

Заявник ОСОБА_1 в судовому засіданні заяву підтримує та просить її задовольнити.

Представник заінтересованої особи ОСОБА_2 адвокат Козак І.О. заперечив щодо задоволення заяви про видачу обмежувального припису щодо ОСОБА_2 та підтримав поданий відзив.

Заінтересована особа ОСОБА_2 , який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився.

Відповідно до ч.1 ст.350-5 ЦПК України неявка належним чином повідомлених заінтересованих осібне перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису.

Заслухавши представника заінтересованої особи, дослідивши надані докази, суд вважає, що заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебувають у зареєстрованому шлюбі, у період якого у них народилися діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В провадженні Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області перебуває цивільна справа № 683/2256/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Згідно з постанови Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 28.07.2023 року у справі № 683/2561/23 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу у розмірі 170 грн.

Даним судовим рішенням встановлено, що ОСОБА_2 16.07.2023 року близько 03 год. 05 хв. за місцем свого проживання по АДРЕСА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння вчинив домашнє насильство відносно своєї дружини ОСОБА_1 , а саме: умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні в її сторону нецензурною лайкою та погрозах фізичною розправою, внаслідок чого могла бути завдана шкода її психологічному здоров`ю

Згідно з терміновим заборонним приписом стосовно кривдника серії АА №126556 від 17.07.2023 року, уповноваженою особою органу поліції відносно ОСОБА_2 як кривдника, вжито заходи термінового заборонного припису строком на 10 діб з 11 год. 17.07.2023 року до 11 год. 26.07.2023 року стосовно постраждалої особи ОСОБА_1 , а саме заборона в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою.

Згідно з постановою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 31.07.2023 року у справі № 683/2578/23 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу у розмірі 170 грн.

Даним судовим рішенням встановлено, що ОСОБА_2 17.07.2023 року приблизно 10 год. 00 хв. в АДРЕСА_4 , перебуваючи з явними ознаками алкогольного сп`яніння, вчини відносно своєї дружини ОСОБА_1 домашнє насильство в сім`ї, а саме умисні дії психологічного характеру, які полягали у висловлюванні нецензурною лайкою на її адресу, погрожував фізичною розправою, внаслідок чого завдано шкоду її психологічному здоров`ю

Згідно з терміновим заборонним приписом стосовно кривдника серії АА №127299 від 10.09.2023 року, уповноваженою особою органу поліції відносно ОСОБА_2 як кривдника, вжито заходи термінового заборонного припису строком на 10 діб з 20 год. 30 хв. 10.09.2023 року до 20 год. 30 хв. 19.09.2023 року стосовно постраждалої особи ОСОБА_3 , а саме заборона в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою.

Згідно з постановою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 21.11.2023 року у справі № 683/3161/23 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн.

Даним судовим рішенням встановлено, що ОСОБА_2 10.09.2023 року близько 19 години 15 хвилин поблизу будинку АДРЕСА_2 вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , а саме умисні дії психологічного характеру, які полягали у висловлюванні на її адресу нецензурною лайкою, намаганні затіяти бійку.

Вказані обставини підтверджуються письмовими доказами, що містяться в матеріалах справи.

Людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави (стаття 3 Конституції України).

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 Цивільного кодексу України).

Основним правовим актом, яким регулюються спірні правовідносини, є Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», згідно із пунктом 3 частини першої статті 1 якого домашнім насильством є діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи (пункт 14 частини першої статті 1 зазначеного вище Закону).

До спеціальних заходів протидії домашньому насильству належать такі: терміновий заборонний припис стосовно кривдника, обмежувальний припис стосовно кривдника (пункти 1, 2 частини першої статті 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи (пункт 7 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Згідно частини 2 статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків:

1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою;

2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи;

3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною;

4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою;

5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею;

6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців (частина 4 статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (частина третя статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Згідно з пунктом 9 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

Оцінка ризиків має проводитись за факторами небезпеки (ризиків) щодо вчинення домашнього насильства шляхом відібрання свідчень від постраждалої від такого насильства особи, з`ясування обставин конфлікту та виявлення чинників і умов, які створюють або можуть створювати небезпеку для цієї особи. Фактори небезпеки (ризику) щодо вчинення домашнього насильства мають визначатися за результатами оцінки дій кривдника, які свідчать про ймовірність настання летальних наслідків у разі вчинення домашнього насильства з метою виявлення вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті такої особи.

При вирішенні питання щодо застосування обмежувального припису суд на підставі встановлених обставин справи та оцінки факторів небезпеки (ризиків) щодо вчинення домашнього насильства має оцінити пропорційність втручання у права і свободи особи, враховуючи, що ці заходи пов`язані із протиправною поведінкою такої особи.

Суди під час вирішення заяви про видачу обмежувального припису мають надавати оцінку всім обставинам та доказам у справі, вирішувати питання про дотримання прав та інтересів дітей і батьків, а також забезпечити недопущення необґрунтованого обмеження прав у разі безпідставності та недоведеності вимог заяви.

Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві.

Подібний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 29 серпня 2019 року у справі № 640/23804/18, від 02 вересня 2020 року у справі № 635/4854/19-ц, від 24 лютого 2021 року у справі № 570/2528/20, від 17 листопада 2021 року у справі № 755/937/21.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 350-4 ЦПК України, у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності).

За змістом ч. 1, 2 ст. 350-5 ЦПК України, справа про видачу обмежувального припису розглядається судом за участю заявника та заінтересованих осіб. У разі якщо участь заявника становить загрозу подальшої дискримінації чи насильства для нього, справа може розглядатися без його участі. Неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису. Суд розглядає справу про видачу обмежувального припису не пізніше 72 годин після надходження заяви про видачу обмежувального припису до суду.

Відповідно до частини третьої статті 12, частин першої, п`ятої, шостої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частина третя статті 89 ЦПК України).

Доводи представника ОСОБА_2 не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні. Так, представником було підтверджено, що дійсно в період 2023 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виникали сварки і скандали, при цьому ОСОБА_2 не доводив своєї невинуватості в судовому порядку, а тому був притягнутий до адміністративної відповідальності про вчинення домашнього насильства в сім`ї. Згідно вимог ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення до апеляційного суду. Проте ОСОБА_2 жодну постанову суду не оскаржував, тобто визнав свою вину.

Крім того, не вчинення ОСОБА_2 більше ніж чотирьох місяців протиправних дій щодо ОСОБА_1 або дітей, не свідчить про зміну його негативної поведінки до останніх.

Також, з доданих до відзиву доказів вбачається, що у ОСОБА_2 уклав 11.01.2024 року договір найму житлового приміщення для тимчасового проживання гуртожитку Державного закладу професійного (професійно-технічної) освіти Старокостянтинівського аграрно-промислового ліцею, за адресою: АДРЕСА_4 та є єдиним наймачем вказаної кімнати.

При оцінці зазначених доводів суд вважає за необхідне зауважити, що неприязні стосунки між заявницею та ОСОБА_2 щодо відсутність взаємопорозуміння в питанні користування житловим приміщенням не є підставою для відмови у задоволенні заяви ОСОБА_1 .

Враховуючи викладене, зважаючи на тривалість та системність протиправної поведінки ОСОБА_2 , суд вважає, що останній не усвідомлює серйозності негативних наслідків своїх дій, вчиняє агресивні дії по відношенню до заявника ОСОБА_1 , не бажає змінювати свою поведінку, неодноразово порушував встановлені відносно нього термінові заборонні приписи, а тому доводи заявниці про ризик продовження кривдником таких дій по відношенню до неї, а отже і необхідність застосування обмежувального припису є обґрунтованими.

Разом з тим, у задоволенні заяви ОСОБА_1 в частині вимог про взяття ОСОБА_2 на профілактичний облік за місцем проживання та направлення його на проходження програми для кривдників слід відмовити, оскільки ці питання вирішуються в порядку ст.39-1 КУпАП під час вирішення питання про накладення адміністративного стягнення за адміністративне правопорушення, пов`язане із вчиненням домашнього насильства.

Керуючись ст.ст.263-265, 293, 294, 350-4, 350-5 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

Видати стосовно кривдника ОСОБА_2 обмежувальний припис строком на шість місяців, яким заборонити ОСОБА_2 :

- перебувати у місці проживання постраждалої особи ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ;

- наближатись на відстань до ста метрів до місця проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ;

- особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 та переслідувати її й у будь-який спосіб спілкуватись із нею та з її дітьми ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- вести листування, телефонні переговори із ОСОБА_1 , спілкуватись із нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

У задоволенні заяви ОСОБА_1 в частині вимог про взяття ОСОБА_2 на профілактичний облік за місцем проживання та направлення його на проходження програми для кривдників відмовити.

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, віднести на рахунок держави.

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заявник: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Заінтересована особа: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_5 .

Повний текст рішення складено 24 січня 2024 року.

Суддя: