Справа № 513/19/24
Провадження № 2/513/194/24
Саратський районний суд Одеської області
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 січня 2024 року Суддя Саратського районного суду Одеської області Рязанова К.Ю., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -
у с т а н о в и л а:
08 січня 2024 року позивачка звернулася до Саратського районного суду Одеської області з позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, в якому просить суд розірвати шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем 29 жовтня 2021 року у Приморському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), актовий запис № 2974.
10 січня 2024 року ухвалою суду позовна заява залишена без руху, позивачці встановлено десятиденний строк для усунення недоліків з дня отримання ухвали суду.
Крім того, ухвала про залишення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу без руху від 10 січня 2024 року була своєчасно внесена до Єдиного державного реєстру судових рішень, а тому позивачка у вільному доступі мала можливість ознайомитись з її змістом.
Статтею 27 ЦПК України передбачено, що позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.
Відповідно до ч.9 ст. 28 ЦПК України позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред`являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи).
23 січня 2024 року на адресу суду надійшла заява про усунення недоліків в якій позивачка зазначає, що ОСОБА_2 на даний момент громадянин російської федерації та після одруження громадянство не змінював. Протягом певного часу вони проживали разом за адресою її фактичного місця проживання, але через непорозуміння і їх сім`ї відповідач прийняв рішення проживати окремо та повернувся до російської федерації де проживав у Москві.
Відповідно до відомостей позовної заяви, місцем фактичного проживання позивачки зазначена адреса: АДРЕСА_1 . Отже із змісту заяви про усунення недоліків вбачається, що можливим останнім відомим місце проживання відповідача є м.Овідіополь, однак зазначення доказів на підтвердження вказаного ні позовна заява, ні заява про усунення недоліків не містять.
За таких обставин, суд дійшов висновку, що недоліки позивачка не усунула, ухвалу суду не виконала, документів не надала, доказів на підтвердження не зазначила. Дані недоліки з наведених вище підстав є суттєвими і такими, що перешкоджають відкриттю провадження у справі до їх усунення.
За вимог п.1 ч. 3 ст. 376 ЦПК України обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення є порушення норм процесуального права, якщо справу розглянуто неповноважним складом суду.
Отже, у визначений в ухвалі суду строк позивачка недоліки не усунула.
Крім того, контактний номер телефону зазначений у позовній заяві належить зовсім іншій особі.
Прецедентна практика Європейського Суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.
Із цього приводу прецедентними є рішення Європейського Суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.
Відповідно до частини третьої статті 185 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.
Враховуючи викладене, вважаю позовну заявою неподаною та такою, що необхідно повернути позивачці.
Керуючись ч. 3 ст. 185, ст.ст. 260, 353 - 354 ЦПК України, -
п о с т а н о в и л а:
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу про розірвання шлюбу, - вважати неподаною і повернути суб`єкту звернення.
Роз`яснити позивачу, що відповідно до ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя К. Ю. Рязанова