Справа № 626/3359/21
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 лютого 2024 року Київський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого-судді Бородіної Н.М.
за участю секретаря Кривенко Т.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харків цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 , третя особа Приватне акціонерне товариство «Українська транспортна страхова компанія», про стягнення шкоди в порядку регресу, -
Ухвалою судді Красноградського районного суду Харківської області від 10.01.2022 цивільну справу передано до Київського районного суду м. Харкова за підсудністю.
Ухвалою судді Київського районного суду м. Харкова від 08.02.2022 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та встановлений відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву, однак у встановлений строк відповідачем відзив до суду не надано, у зв`язку з чим, суд відповідно до ч.5 ст. 279 ЦПК України, розглядає справу за наявними у справі матеріалами.
26.06.2023 року відповідачем подано суду заяву про застосування строку загальної позовної давності - три роки, оскільки вважає, що строк позовної давності сплив, оскільки з 05.05.2018 позивачу було відомо про гарантійну вимогу Soglasie insurance про відшкодування витрат.
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 02.10.2023 зобов`язано Моторне ( транспортне) страхове бюро України надати суду протягом шести робочих днів, з дня отримання даної ухвали належним чином завірену копію первинного розрахункового документа про перерахування грошових коштів в сумі 1905,75 Євро Soglasie insurance.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що відповідно до постанови у справі про адміністративне правопорушення від 07.08.2017 та довідки про дорожньо-транспортну пригоду від 02.08.2017, на території РФ за адресою: Бєлгородський район, с. Комсомольське, вул. Світла, 10, 02.08.2017 об 11.00 мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу марки Opel Vectra, р.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 та транспортного засобу марки Mercedes Benz, р.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 . Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди транспортним засобам було завдано механічних пошкоджень. Винним у ДТП визнано ОСОБА_1 (а.с. 7-8).
На місці дорожньо-транспортної пригоди відповідач пред`явив поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на умовах міжнародної системи автомобільного страхування «Зелена картка» UА 045/11798287 оформлений на транспортний засіб ВАЗ 211440, р.н. НОМЕР_4 , терміном дії з 21.03.2016 по 20.03.2017 (а.с.11).
Відповідно до п. 40.1 ст. 40 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ є гарантом відшкодування шкоди на території країн-членів міжнародної системи автомобільного страхування «Зелена картка», заподіяної власниками та/або користувачами транспортних засобів, якщо такі власники та/або користувачі надали іноземним компетентним органам страховий сертифікат «Зелена картка», виданий від імені страховиків - членів МТСБУ.
Позивачем надано додаток ІІІ Процедурних правил до Договору між членами Бюро ради від 31.07.2008 року, згідно якого між Російським союзом автостраховиків та Моторним (транспортним) страховим бюро України було укладено договір між Членами Ради Бюро, яким надали відповідні повноваження щодо дій за будь-якого судового або позасудового процесу, який може призвести до виплати збитків або добровільного врегулювання будь-якої вимоги, що виникає через нещасні випадки в контексті Процедурах Правил (а.с. 5-6).
З листа ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» від 21.08.2017 за вих.№444, вбачається, що страховий сертифікат «Зелена картка» UА045/11798287 оформлено працівником ПрАТ «УТСК» на транспортний засіб «ВАЗ 211440, рн.н. НОМЕР_5 , терміном дії з 21.03.2016 року по 20.03.2017, страхувальник ОСОБА_3 . Договір міжнародного страхування «Зелена картка» UА045/11798287, який надано водієм транспортного засобу Opel, р.н. НОМЕР_2 при ДТП, яке мало місце 02.08.2017 на території РФ, представниками ПрАТ «УТСК» не оформлявся та є фальшивим (а.с.9-10).
Відповідно до ст.16 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі виїзду транспортного засобу, зареєстрованого в Україні, до країн - членів міжнародної системи автомобільного страхування «Зелена картка» власник такого транспортного засобу зобов`язаний мати чинний договір міжнародного страхування, посвідчений відповідним уніфікованим страховим сертифікатом «Зелена картка».
Згідно ст. 9 Процедурних правил Ради Бюро міжнародної системи автомобільного страхування «Зелена картка», МТСБУ гарантує відшкодування за будь-яким страховим сертифікатом «Зелена картка», навіть якщо такий сертифікат є фальшивим, не правочинним або зміненим у незаконний спосіб.
У відповідності до ст. 5 Процедурних правил до вимоги на відшкодування включаються: 1.1 суми, сплачені як відшкодування потерпілим особам, відповідно до взаємної домовленості або судового наказу; 1.2 суми, сплачені за зовнішні послуги при розгляді та врегулюванні кожної претензії, та всі витрати, які були понесені з метою вчинення необхідних юридичних дій, і які були б сплачені, при таких же обставинах, страховиком, заснованим у країні дорожньо-транспортної пригоди; 1.3 гонорар за врегулювання для покриття всіх інших видатків відповідно до правил, затверджених Радою Бюро.
На підставі наказу Моторно транспортного страхового бюро України №5305 від 01.06.2018 «Про компенсацію витрат, пов`язаних з врегулюванням претензії ООО «Страховая компанія «Согласие», позивач перерахував на рахунок централізованого страхового резервного фонду страхових гарантій МТСБУ на рахунок ООО «Страховая Компания «Согласие» 1905,75 євро, як компенсацію понесених ним витрат та виплату гонорару за врегулювання претензії, що виникла внаслідок ДТП на території РФ ( справа ООО «Страховая Компания «Согласие» RU-191899) за фальшивою «Зеленою карткою», що підтверджується платіжним дорученням № 113 (номер посилання відправника NJBKLI0605L008E), на суму 2633,92 євро від 06.06.2018 року (а.с. 23-24).
16.10.2023 на виконання ухвали Київського районного суду м. Харкова від 02.10.2023 представником позивача до суду надано заяву, в якій зазначено, що кошти у сумі 1905,75 Євро включаються у суму, перераховану платіжним дорученням NJBKLI0605L008E 2633,92 Євро.
Правомірність здійснення виплати була перевірена АТ «Приват Банк» як агентом валютного контролю. Така перевірка була здійснена на підставі частини 2 статті 13 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю».
Згідно з ч. 1 ст.1191ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Відповідно до вимог статті 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Як передбачено п. 39.1 ст. 39 Закону Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Основними завданнями МТСБУ є здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених цим Законом (п.п. 39.2.1 п. 39.2. ст. 39 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).
Як передбачено п. 40.2. ст. 40 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі якщо МТСБУ відповідно до правил міжнародної системи автомобільного страхування «Зелена картка» було здійснене відшкодування шкоди за страховика - члена об`єднання або за власника та/або користувача зареєстрованого в Україні транспортного засобу, який використовував за кордоном підроблений або змінений у незаконний спосіб страховий сертифікат «Зелена картка» та спричинив дорожньо-транспортну пригоду, відповідні витрати МТСБУ та регламентні виплати з фонду страхових гарантій мають бути компенсовані такими особами МТСБУ в повному обсязі.
З аналізу вказаної статі вбачається, що закон не визначає обов`язку МТСБУ доводити ту обставину, що страховий сертифікат «Зелена карта» було підроблено або змінено саме відповідачем, а визначає підставою відповідальності лише факт використання такого сертифікату. Відповідач не позбавлений можливості звернутися до продавця вказаного полісу страхування за відшкодуванням збитків, завданих продажем спірного полісу страхування.
Оскільки на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди, відповідач пред`явив страховий сертифікат «Зелена картка» НОМЕР_7 , який значиться в ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» оформленим на транспортний засіб ВАЗ211440, р.н. НОМЕР_4 , тобто оформлений не на транспортний засіб, яким керував відповідач в момент вчинення ДТП, то позивач отримав право вимоги на відшкодування шкоди з відповідача у повному обсязі.
26.06.2023 року відповідачем ОСОБА_1 подано суду заяву про застосування строку загальної позовної давності - три роки, оскільки вважає, що строк позовної давності сплив.
З приводу вказаної заяви відповідача суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до ст.256ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.
Згідно із ч. 4 ст.267ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.
При цьому відмовити в позові через пропуск без поважних причин строку звернення до суду можливо лише в тому разі, коли позов є обґрунтованим. У разі безпідставності позовних вимог при пропуску строку звернення до суду в позові належить відмовити за безпідставністю позовних вимог.
Відповідно до п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення», встановивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього.
Згідно ст.257ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю три роки.
Відповідно до ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.
У розумінні ст.256ЦК України позовна давність є часовою межею подання особою позову, тобто звернення з вимогою про прийняття рішення про захист конкретного порушено права, а ч. 1 ст.261ЦК пов`язує обізнаність особи не просто з будь-яким моментом, а з моментом порушення права.
За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебігу позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. 5 ст. 261 ЦК України).
Як зазначено вище 05.05.2018 Soglasie insurance звернулося до МТСБУ з гарантійною вимогою про відшкодування витрат на підставі Процедурних правил про сплату відшкодування за пошкоджений транспортний засіб марки Mercedes-Benz GLE, р.н. НОМЕР_8 /31
06.06.2018 року була здійснена виплата страхового випадку у розмірі 1905,75 що у гривневому еквіваленті за курсом НБУ на день сплати становить суму 58 196,60 гривень.
До суду з даним позовом позивач звернувся 19.11.2021 року, направивши його поштою.
02 квітня 2020 року набув чинності Закон України від 30 березня 2020 року № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», відповідно до якого розділ «Прикінцеві положення» ЦК України доповнено пунктом 12, за змістом якого під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.
Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу «COVID-19», із подальшими змінами, на усій території України установлено карантин з 12 березня 2020 року до 31 липня 2020 року, згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 20 травня 2020 року № 392, враховуючи зміни, внесені постановою Кабінету Міністрів України від 17 червня 2020 року № 500. В подальшому, дію карантину, встановленого цією постановою, було продовжено.
Постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2023 року № 651 було відмінено з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 р. на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.
Оскільки з 02 квітня 2020 року набув чинності Закон України від 30 березня 2020 року № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», відповідно до якого розділ «Прикінцеві та Перехідні положення» ЦК України доповнено пунктом 12, за змістом якого під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені, у т.ч. статтями 257, 258 ЦК України продовжуються на строк дії такого карантину, позивачем не пропущений трирічний строк позовної давності за вимогами про відшкодування шкоди в порядку регресу, оскільки на час подання позовної заяви 19.11.2021 такий строк був продовжений вищевказаним Законом на строк дії карантину, тобто до 30.06.2023.
На підставі викладеного, позовні вимоги обґрунтовані та підтверджені матеріалами справи, в зв`язку з чим суд у примусовому порядку стягує з відповідача на користь позивача на відшкодування шкоди в порядку регресу зазначену у позові суму.
Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи, що при звернені до суду позивачем, згідно платіжного доручення №61480443 від 07.05.2021 сплачено судовий збір у сумі 2270 грн., суд вважає за необхідне стягнути вказану суму з відповідача на користь позивача.
Керуючись ст.ст.10-12,259, 263-265, 274-279 ЦПК України, ст.ст. 4, 5, 526, 611, 612, 651, 1050, 1054 ЦК України, суд, -
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції, через суд першої інстанції.
Рішення набирає законної сили після закінчення строків для подачі апеляційної скарги.

Повний текст рішення складено 08.02.2024.

Суддя Н.М. Бородіна