Справа №613/92/20 Провадження № 2/613/6/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2024 року Богодухівський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Уварової Ю.В.,

за участі секретаря Макушинської О.В.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , Селянського фермерського господарства «Дон» про визнання протиправними дій, скасування записів у Державному реєстрі земель та Державному реєстрі речових прав, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Богодухівського районного суду Харківської області перебуває вищезазначена цивільна справа.

Представник відповідача СФГ «Дон» Дегтяр О.І. подав заяву, в якій просив закрити провадження у справі в частині вимог про скасування записів в Державному реєстрі земель №00322 від 16.03.2012 та №00385 від 28.03.2012 через відсутність спору.

В обґрунтування заяви зазначає, що рішенням державного реєстратора від 09.05.2023 згідно з постановою Верховного суду по справі №613/1436/17 інше речове право (право оренди СФГ «Дон») на земельні ділянки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 припинено.

Також просив застосувати заходи процесуального примусу та накласти штраф на адвоката Колєсніка І.А. та позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у зв`язку з тим, що вони тривалий час не повідомляли суд про зміну вказаних обставин, чим підштовхували суд до ухвалення неправосудного рішення.

В судовому засіданні представник СФГ «Дон» підтримав свою заяву, просив провадження у справі закрити або за наявності підстав залишити без розгляду.

Також зазначив, що наразі обидві земельні ділянки повернуті позивачам та здані в оренду іншим особам, записи в реєстрі, які просять скасувати позивачі, вже скасовані, що підтверджується відповідним витягами. Отже вважав, що суд не зможе зазначити в рішенні про скасування реєстрації права оренди, оскільки її вже немає, що і свідчить на думку представника відповідача про відсутність спору.

Щодо вимоги про визнання дій відповідачів протиправними, вважав, що ці вимоги є похідними від вимоги про повернення земельної ділянки.

Представник позивача заперечував проти закриття провадження у справі через відсутність підстав для цього. Зазначив, що записи в реєстрі були скасовані вже після відкриття провадження у справі.

Звернув увагу, що поведінка представника відповідача, яка полягає у подачі явно необґрунтованих клопотань кожного судового засідання свідчить про його намір затягнути розгляд справи. Водночас, не вбачав жодних порушень зі свого боку та боку позивачів.

Позивачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підтримали позицію свого представника.

Суд, розглянувши клопотання, заслухавши думку учасників справи, доходить таких висновків.

Пунктом 2 частини першої статті 255 ЦПК України встановлено, що суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Предмет спору - це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб. Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.

17.06.2020 року Верховним Судом ухвалено постанову у справі № 715/974/13-ц.

В цій постанові Верховний Суд зазначив, що поняття "юридичний спір" має тлумачитися широко, з огляду на підхід Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття "спір про право" (п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, ЄСПЛ зазначив, що відповідно до духу Конвенції поняття спору про право має розглядатися сутнісно, а не формально.

В постанові Верховного Суду від 15 листопада 2023 року у справі № 522/3680/22 зазначено, що логічно-граматичне тлумачення словосполучення "відсутність предмета спору" в контексті наведеної правової норми (пункт 2 частини першої статті 255 ЦПК України) дає підстави для висновку про те, що предмет спору має бути відсутній, тобто не існувати на час пред`явлення позову. Якщо предмет спору мав місце, але припинив своє існування (зник) після відкриття провадження у справі внаслідок тих чи інших обставин, зокрема у зв`язку з добровільним врегулюванням спору сторонами, виконанням відповідачем заявлених до нього вимог, фізичним знищенням предмета спору тощо, то провадження у справі не може бути закрите з наведеної правової підстави, оскільки вона полягає саме у відсутності предмета спору, а не у припиненні його існування (зникненні).

Якщо предмет спору став відсутній після відкриття провадження у справі, то залежно від обставин, що призвели до зникнення такого предмета, та стадії цивільного процесу, на якій він припинив своє існування, сторони мають цілий ряд передбачених законом процесуальних можливостей припинити подальший розгляд справи, зокрема шляхом залишення позову без розгляду, відмови від позову або від поданих апеляційних чи касаційних скарг, визнання позову відповідачем, укладення мирової угоди тощо.

Так, записи про реєстрацію речового права були скасовані 09.05.2023, тобто вже після відкриття провадження у справі, самі позивачі не заявляли клопотань про залишення зазначених представником відповідача вимог без розгляду або про закриття провадження в частині цих вимог, отже суд має розглянути їх по суті.

Крім того, посилаючись на відсутність предмета спору представник СФГ «Дон» посилається на те, що записи в реєстрі, які просять скасувати позивачі, вже скасовані, а вимоги про визнання дій відповідачів протиправними є похідними від вимоги про повернення земельної ділянки.

Оцінюючи таке твердження представника відповідача суд звертає увагу, що питання про повернення земельних ділянок не є предметом розгляду у даній справі, такі вимоги позивачами не заявлені.

Позивачами оскаржується вчинення відповідачами дій, на вчинення яких на думку позивачів відповідачі не мали законних підстав та заявлено вимогу про визнання неправомірними дій відповідачів, які, на думку позивачів, були вчинені відповідачами під час складення актів прийому-передачі земельних ділянок.

Тобто під час розгляду справи суд має розглянути заявлені вимоги по суті, перевірити, чи вчиняли відповідачі дії, зазначені в позові, якщо вчиняли чи правомірно вони діяли та чи були такими діями порушені права та інтереси позивачів.

Також зміст позову свідчить, що вимогу про необхідність скасування записів у державних реєстрах обґрунтовано позивачами саме незаконністю дій відповідачів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , тобто саме вимога про скасування записів в державних реєстрах є похідною від вимоги про визнання дій протиправними, з чого слідує, що мають місце неврегульовані питання.

Щодо інформації, повідомленої представником відповідача та зазначеної у витягах з реєстру речових прав, то вона буде врахована судом при розгляді справи та оцінка їй буде надана при ухваленні рішення, оскільки при вирішенні справи по суті суд не позбавлений права відмовити у задоволенні позову як повністю так і в частині вимог.

Щодо залишення позову без розгляду, то така підстава як відсутність предмета спору не передбачена ст. 257 ЦПК України.

Щодо застосування заходів процесуального примусу, то суд вважає, що твердження про зловживання правами з боку позивачів є передчасним, оскільки суд ще не перейшов до з`ясування обставин справи та дослідження доказів, під час яких сторона не позбавлена права повідомити про обставини, що мають значення для вирішення справи, отже суд не вбачає підстав для застосування заходів процесуального примусу, зокрема штрафу.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 148, 255 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника відповідача СФГ «Дон» про закриття провадження у справі та про застосування заходів процесуального примусу відмовити.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя