Справа № 215/4394/15-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2024 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Камбул М.О., за участю секретаря судового засідання: Савельєвої Л.А., розглянувши в порядку ст.247 ч.2 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу заяву ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого документа,-

ВСТАНОВИВ:

16.01.2024 представник заявника Гур`єва Л.М., яка діє в інтересах ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про видачу дубліката виконавчого документа, в якій просить видати дублікат виконавчого листа № 215/4394/15-ц по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини, виданого 17.11.2015 Тернівським районним судом міста Кривого Рогу, яким стягнуто аліменти з ОСОБА_3 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходу, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з 13.08.2015 року щомісяця, до її повноліття, на користь матері дитини ОСОБА_2 та 243,60 судового збору.

В обґрунтування заяви вказує, що Тернівським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області 17.11.2015 було винесено рішення по справі №215/4394/15-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини. В процесі виконання судового рішення виконавчий лист було втрачено, факт відсутності виконавчого листа на виконанні в будь-якій виконавчій службі підтверджується відомостями, що містяться в АСВП станом на 15.01.2024, а також відповіддю ВЧ НОМЕР_1 , де боржник проходив військову службу.

Таким чином, вважає виконавчий лист Тернівського районного суду міста Кривого Рогу від 17.11.2015 втраченим та просить видати дублікат виконавчого документа.

Стягувач ОСОБА_1 та представник ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилися, надали заяву в якій просять задовольнити заяву та проводити розгляд справи за їх відсутності.

Боржник ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився.

Відповідно до ч.3 ст. 433 ЦПК України, заява розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк..

Згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали цивільної справи, заяву стягувача, суд вважає необхідним в задоволенні заяви відмовити, з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 433 ЦПК України, у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Згідно з п. 17.4 ч. 1 Розділу XIII Перехідних положень ЦПК України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Згідно ч. 1 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 129 Конституції України, основними засадами судочинства є, зокрема, обов`язковість судового рішення.

Відповідно до ч. 1, ч. 2, ч. 3, ч. 4 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судове рішення, яким закінчується розгляд справи в суді, ухвалюється іменем України.

Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд у межах повноважень, наданих йому законом.

Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Так, рішенням Тернівського районного суду м. Кривого Рогу по справі № 215/4394/15-ц задоволено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини, та видано виконавчий лист від 17.11.2015 Тернівським районним судом міста Кривого Рогу, за яким стягнуто аліменти з ОСОБА_3 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходу, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з 13.08.2015 року щомісяця, до її повноліття, на користь матері дитини ОСОБА_2 та 243,60 судового збору (а.с.24-25).

Згідно відмітки на заяві, ОСОБА_2 отримала виконавчий лист 10.11.2016 (а.с. 29).

Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).

У справі «Шмалько проти України» від 20 липня 2004 року Європейський суд з прав людини вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43).

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У пунктах 44-47 постанови Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року в справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19) зроблено висновок, що «стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції (частина шоста статті 12 Закону № 1404-VIII). У разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено (частина перша статті 433 ЦПК України; близький за змістом припис відображений у частині першій статті 329 ГПК України). Відповідно до підпункту 17.4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів: у разі втрати виконавчого документа, суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання (аналогічний припис відображений у підпункті 19.4 пункту 1 розділу «Перехідні положення» ГПК України). Якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви».

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документа. Видача дубліката виконавчого листа передбачена законодавством лише у разі його втрати. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист. Стягувач, у свою чергу, має повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, надавши відповідні докази.

Отже, дублікат виконавчого документа видається замість втраченого оригіналу лише за наявності достатніх доказів того, що виконавчий документ дійсно було втрачено.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен надати докази на підтвердження втрати виконавчого листа, а суд має обов`язково перевірити, чи не було виконано рішення суду, на підставі якого його видано, та чи не втратило судове рішення законної сили.

Такі правові висновки сформульовано у постановах Верховного Суду від 15 листопада 2018 року у справі № 474/783/17 (провадження № 61-29св17) та від 10 жовтня 2018 року у справі № 2-504/11 (провадження № 61-41846св18).

Судом встановлено, що стягувач отримувала виконавчий лист 10.11.2016, строк пред`явлення виконавчого документу не сплив.

Однак, слід звернути увагу, що на підтвердження саме втрати виконавчого документа, стягувачем не надано доказів звернень до ДВС за місцем виконання рішення, щодо надходжень (або не надходжень) на виконання виконавчого листа, звернення за останнім місцем служби боржника з приводу відсутності на виконанні виконавчого листа.

Так, в матеріалах справи міститься роздруківка з АСВП датою пошуку від 15.01.2024, але дані сторін заповнені з попереднім прізвищем стягувача « ОСОБА_6 », хоча в матеріалах справи міститься свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_2 від 20.12.2017, згідно якого стягувач змінила прізвище на « ОСОБА_7 » (а.с. 40), про що також зазначено в ордері укладеного між нею та представником (37).

З викладеного вбачається, що відомості про сторін зазначено некоректно, що в свою чергу не підтверджує саме втрату ОСОБА_1 виконавчого документа, при цьому в самій заяві представник зазначала, що виконавчий лист було втрачено в процесі виконання.

Також в матеріалах справи міститься відповідь на заяву від 09.11.2022 № 5042, видану командиром ВЧ НОМЕР_1 , згідно якої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 переведений 16.12.2016 до нового місця служби НОМЕР_3 м. Лозова (а.с. 42), при цьому стягувачем не надано доказів звернень до останнього місця служби боржника.

У постанові Верховного Суду від 19 квітня 2021 року у справі № 2-1316/285/11 (провадження № 61-34св21) зазначено, що єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. Сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено. У той же час, обов`язковою умовою видачі дубліката виконавчого листа є звернення із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду.

Оскільки стягувач не надала належних та достатніх доказів на підтвердження факту не пред`явлення виконавчого листа до виконання в межах строку, визначеного законом, не зверталася до суду з клопотанням про витребування таких доказів, суд позбавлений можливості перевірити, чи дійсно виконавчий лист було втрачено, а тому відсутні правові підстави для задоволення заяви та видачу дубліката виконавчого документа.

На підставі ст. 12, 24 ЗУ «Про виконавче провадження», керуючись ст.ст. 260, 261, 353, 354, 433, п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого документа - відмовити.

Ухвалу складено та підписано суддею 0 7 лютого 2024 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

СУДДЯ: