Дата документу 23.01.2024 Справа № 317/2944/22
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Є.У.№ 317/2944/22 Головуючий у 1 інстанції: Нікітін В.В.
№ 22-ц/807/370/24 Суддя-доповідач: Кочеткова І.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2024 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої: Кочеткової І.В.,

суддів: Бєлки В.Ю.,

Дашковської А.В.,

секретар: Волчанова І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні власністю та зустрічним позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання права користування житловим приміщенням та права на реєстрацію місця проживання,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на додаткове рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 10 жовтня 2023 року,

ВСТАНОВИВ

У листопаді 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні власністю.

В січні 2023 року ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулися до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про визнання права користування житловим приміщенням та права на реєстрацію місця проживання.

Рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 18 вересня 2023 року позов ОСОБА_1 залишено без задоволення, зустрічний позов ОСОБА_2 , ОСОБА_3 залишено без задоволення.

Вказане рішення було переглянуто в апеляційному порядку. За результатами апеляційного перегляду, постановою Запорізького апеляційного суду від 05 грудня 2023 року апеляційна скарга ОСОБА_2 та ОСОБА_3 була задоволена частково, рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволені зустрічного позову про визнання права користування житловим приміщенням та права на реєстрацію місця проживання було скасовано. Позовні вимоги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були задоволені частково. Визнано за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 право користування житловим будинком АДРЕСА_1 . В іншій частині позову ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відмовлено.

Додатковим рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 10 жовтня 2023 року заяву представника відповідачів за первісним позовом, адвоката Прийменко О.Г. про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат на правову допомогу задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 550 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу 5 550 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 витрати на професійну правничу допомогу 5 550 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу 5 550 грн.

Не погоджуючись з додатковим рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в особі адвоката Прийменко О.Г. подали апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, просили скасувати додаткове рішення в частині стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 витрат на правову допомогу, які були понесені у зв`язку з розглядом вказаної цивільної справи ОСОБА_1 .

В засідання апеляційного суду належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи ОСОБА_1 і адвокат Філіпський О.С. не з`явилися, причини неявки суду не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи не подавали.

Суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явилися, визнавши причини їх неявки до суду неповажними.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення адвоката Прийменко О.Г., яка підтримала апеляційну скаргу і просила про її задоволення, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 18 вересня 2023 року Запорізьким районним судом Запорізької області було ухвалене рішення в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні власністю та зустрічним позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання права користування житловим приміщенням та права на реєстрацію місця проживання.

Представником ОСОБА_1 , адвокатом Філіпським О.С. до судових дебатів подано заяву про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу та додано відповідні документи.

В ході судових дебатів представником ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , адвокатом Прийменко О.Г. заявлено про подальший розгляд питання розподілу судових витрат в порядку, визначеному ч. 8 ст. 141 та ч. 1 ст. 270 ЦПК України.

26 вересня 2023 року до суду від адвоката Прийменко О.Г. поштою надійшла відповідна заява з доданими документами.

09 жовтня 2023 року нею подано заяву, в якій містяться заперечення проти заяви про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, що подана адвокатом Філіпським О.С.

Ухвалюючи додаткове рішення по справі та частково задовольняючи ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , про відшкодування витрат на правову допомогу, суд першої інстанції виходив із обґрунтованості заяви, проте зменшив розмір таких витрат, який підлягає стягненню.

Колегія суддів не може погодитись із таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке:

Відповідно до п. 3 ч. 1, ч. 2, 3, 5 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви.

Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.

Ч. 8 ст. 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі відмови в позові, судові витрати покладаються на позивача.

Суд першої інстанції відмовив у задоволені як первісного, так і зустрічного позовів.

Отже ухвалюючи додаткове рішення по вказаній справі, суд першої інстанції порушив вимоги п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України та частково задовольнив обидві заяви.

При цьому, постановою Запорізького апеляційного суду від 05 грудня 2023 року апеляційна скарга ОСОБА_2 та ОСОБА_3 була задоволена частково, рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволені зустрічного позову про визнання права користування житловим приміщенням та права на реєстрацію місця проживання було скасовано.

Позовні вимоги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були задоволені частково.

Визнано за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 право користування житловим будинком АДРЕСА_1 .

В іншій частині позову ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відмовлено.

ОСОБА_1 з апеляційною скаргою про перегляд рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 18 вересня 2023 року не зверталась.

Вказане свідчить про те, що під час ухвалення додаткового рішення від 10 жовтня 2023 року, суд першої інстанції порушив норми процесуального права, що є підставою для його скасування в оскаржуваній частині.

У відповідності до норм частини 13 статті 141 ЦПК України, суд апеляційної інстанції у разі задоволення (часткового задоволення) апеляційної скарги має здійснити перерозподіл судових витрат.

Отже фактично задовольнивши основні вимоги про визнання за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 право користування житловим будинком АДРЕСА_1 , витрати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які були понесені з розглядом вказаної справи в суді першої інстанції мають бути компенсовані за рахунок ОСОБА_1 .

При цьому апеляційний суд вважає, що витрати на правову допомогу в суді першої інстанції, які були заявлені стороною ОСОБА_2 та ОСОБА_3 мають бути компенсовані їм частково, а саме в сумі 11000,00 грн. Адже витрати в сумі 1 000 гривень за прибуття до суду для участі в судовому засіданні, яке фактично не відбулось, за змістом статей 133, 137 та 138 ЦПК України відносяться не до витрат на професійну правничу допомогу, а до витрат, пов`язаних з явкою сторін та їх представників до суду. Такі витрати до стягнення заявлені не були.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 381 - 384 ЦПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , ОСОБА_3 задовольнити.

Додаткове рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 10 жовтня 2023 року у цій справі в частині часткового задоволення заяви ОСОБА_1 в особі адвоката Філіпського Олександра Сергійовича про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу скасувати та прийняти в цій частині нову постанову.

У задоволені заяви ОСОБА_1 в особі адвоката Філіпського Олександра Сергійовича про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу відмовити.

В іншій частині додаткове рішення не оскаржувалось та апеляційним судом не переглядалось.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 24 січня 2024 р.

Головуюча: І.В. Кочеткова

Судді: А.В. Дашковська В.Ю. Бєлка