Дата документу 14.06.2024
Справа № 334/4774/24
Провадження № 2/334/2227/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2024 року

Суддя Ленінського районного суду м.Запоріжжя Ісаков Д.О., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до російської федерації в особі генеральної прокуратури російської федерації, про стягнення збитків та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

11 червня 2024 до Ленінського районного суду м.Запоріжжя через систему «Електронний суд» надійшла позовна заява ОСОБА_1 до російської федерації в особі генеральної прокуратури російської федерації, про стягнення збитків у розмірі 13600 фунтів стерлінгів та відшкодування моральної шкоди у розмірі 1000000,00 гривень.

Згідно частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства, відповідно до ч.1 ст.19 ЦПК України.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року, «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 року. Відтак в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Дотримання вимог ст.175 ЦПК України при пред`явленні заяви в суд є імперативним правилом, в тому числі і для суду, на предмет перевірки заяви і долучених до неї матеріалів і недопущення відкриття провадження і призначення непідготовленої справи (позову) до розгляду. Заява не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно із ч. 2 ст. 175 ЦПК України, позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Так, відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 177 ЦПК України, у разі подання до суду позовної заяви та документів, що додаються до неї в електронній формі, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.

Разом з тим, позивачем не наданий суду доказ надсилання відповідачу позовної заяви та доданих до неї документів.

Крім того, суд звертає увагу позивача, що зазначена у позовній заяві адреса для листування: посольство російської федерації в України за адресою: 03049, м. Київ, проспект Повітрофлотський, буд. 27 не є актуальним на час звернення до суду із цим позовом, оскільки посольство російської федерації в України нині не функціонує як дипломатичне представництво (посольство) російської федерації в Україні. Місія розташовувалась за адресою: АДРЕСА_1 до 24 лютого 2022 року.

Відтак, позивачу необхідно надати докази надсилання листом з описом вкладення відповідачу позовної заяви та доданих до неї документів за актуальною адресою.

Згідно зі ст. 23 ЦК України, моральна шкода, зокрема, полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із душевними стражданнями, у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, а також ушкодженням здоров`я. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до положень п. 9 постанови Пленуму Верховного СудуУкраїни «Про судову практику в справах про відшкодуванняморальної (немайнової) шкоди» №4 від 31.03.1995 року, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням кожному конкретному випадку вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер та обсяг моральних страждань, яких зазнав позивач внаслідок протиправних дій відповідача, час і зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

Право особи на відшкодування моральної шкоди виникає за умов порушення права цієї особи, наявності такої шкоди та причинного зв`язку між порушенням та моральною шкодою. При цьому, обов`язок доведення наявності підстав для відшкодування моральної шкоди покладається на особу, що вимагає її відшкодування, що відповідає змісту ч. 3 ст. 12 та ст.81 ЦПК України.

Отже, визначальним у вирішенні такої категорії спорів є доведення усіх складових деліктної відповідальності на підставі чого суд встановлює наявність факту заподіяння позивачу моральної шкоди саме тими діями (бездіяльністю), які встановлені судом.

В порушення викладеного та п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позивачами не зазначено доказів на підтвердження завданої моральної шкоди, отриманих моральних втрат і душевних страждань.

Позовна заява містить лише загальні посилання на наявність підстав, на думку позивача, для відшкодування моральної шкоди.

Тому, позивач повинен обґрунтувати суму заявленої ним моральної шкоди та надати відповідний розрахунок, згідно якого позивач оцінив свої моральні страждання.

Частиною п`ятою статті 177 ЦПК України передбачено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні у нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Крім того, відповідно положень ст. 48 ЦПК України, сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Належними є сторони, які є суб`єктами спірних правовідносин.

За правилами ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За змістом статтей 4, 51, 175 ЦПК України, обов`язок визначати відповідача у справі покладається на позивача. У разі пред`явлення позову до неналежного відповідача, суд не вправі зі своєї ініціативи і без згоди позивача залучати інших відповідачів до участі у справі. Разом з тим, суд зобов`язаний роз`яснити позивачу його право заявити позов до належного відповідача.

Так, позивачем в якості відповідача зазначено державу російську федерацію в особі генеральної прокуратури російської федерації, натомість у позові не зазначено обґрунтувань та не викладено обставин щодо порушення прав позивача саме генеральною прокуратурою російської федерації.

За таких умов позивачу слід визначитись з колом відповідачів у справі, оскільки пред`явлення позову до неналежного відповідача або не до всіх осіб, які мають бути відповідачами у справі, є окремою достатньою підставою для відмови у задоволенні позову навіть за умови доведення підстав позовних вимог.

Вищевикладене дає підстави для висновку, що позовна заява не відповідає вимогам закону, а тому підлягає залишенню без руху з наданням строків на їх усунення. Недоліки підлягають усуненню шляхом подання письмової позовної заяви з додатками до неї та з копіями позовної заяви із додатками відповідно до кількості учасників судового розгляду.

Керуючись статтями: 175, 177, 185, 353 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

позовну заяву ОСОБА_1 до російської федерації в особі генеральної прокуратури російської федерації, про стягнення збитків та відшкодування моральної шкоди - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви, який становить десять днів з дня вручення копії даної ухвали.

Роз`яснити позивачу, що у разі усунення недоліків у вказаний строк, позовна заява буде вважатись поданою в день первісного її подання до суду.

У разі невиконання ухвали суду у зазначений строк, позовну заяву буде визнано неподаною та повернуто позивачу зі всіма доданими документами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Ісаков Д.О.