печерський районний суд міста києва
Справа № 553/740/24-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2024 року суддя Печерського районного суду м. Києва Підпалий В.В., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Держави України, в особі Департаменту державної виконавчої служби відділу примусового виконання рішень Міністерства юстиції України та Державної казначейської служби України про стягнення матеріальної та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

У березні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Ленінського районного суду м. Полтави з позовом до Держави України, Департаменту державної виконавчої служби відділу примусового виконання рішень Міністерства юстиції України, Державної казначейської служби України про стягнення матеріальної та моральної шкоди.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Полтави від 14.03.2024 року означені матеріали передано на розгляд до Печерського районного суду м. Києва.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.04.2024 року головуючим суддею визначено суддю Підпалого В.В.

Дослідивши матеріали позовної заяви та додатки до неї, суддя дійшов наступних висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати вимогам, викладеним у ст. 175 ЦПК України, а також вимогам ст. 177 цього Кодексу.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Позивач в позовній заяві у якості відповідача визначає Департамент державної виконавчої служби відділу примусового виконання рішень Міністерства юстиції України.

Разом з тим, у якості ідентифікаційного коду юридичної особи позивач зазначає код за яким ідентифікується Міністерство юстиції України.

Враховуючи на те, що Департамент державної виконавчої служби відділу примусового виконання рішень Міністерства юстиції України не є окремою самостійною юридичною особою, позивачу для усунення недоліків необхідно уточнити дані відповідача шляхом приведення найменування юридичної особи у відповідність до її ідентифікаційних даних.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Як вбачається з позовної заяви, заявлена позивачами ціна позову складає 101 000 000,00 грн., з яких 1 000 000,00 грн. - матеріальної шкоди та 100 000 000,00 грн. - моральної шкоди.

Разом з тим, з матеріалів позовної заяви та додатків до неї вбачається відсутність обґрунтованого розрахунку сум, заявлених до стягнення.

За викладених обставин позивачу для усунення недоліків позовної заяви необхідно надати суду детальних та обґрунтований розрахунок сум заявлених до стягнення з відображенням шляхів та формули проведених розрахунків.

Пунктом 5 ч. 3 статті 175 ЦПК України встановлено, що позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Частиною 5 статті 177 ЦПК України встановлено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Зі змісту позовної заяви та її вимог вбачається, що позивачем заявлено вимоги про стягнення 100 000 000,00 грн. моральної шкоди.

Згідно п. 3 Постанови Пленуму ВСУ №4 від 31 березня 1995року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» - під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Згідно положень ч. 3, 4 ст. 23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб; моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Порядок та підстави відшкодування моральної шкоди визначено ст. ст. 23, 1167 ЦК України.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Підстави відповідальності за завдану моральну шкоду визначені ст. 1167 ЦК України. Зокрема, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Як роз`яснено в п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до ЦПК України у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Виходячи з цих обставин, суми заявленої позивачем моральної шкоди в позові не обґрунтовано: якими міркуваннями керувався позивач при визначенні розміру моральної шкоди; - чи можна вважати розумними вимоги в частині відшкодування моральної шкоди в таких сумах, виходячи з вимог ст. 23 ЦК України; якими доказами підтверджується завдання позивачу моральної шкоди саме в таких розмірах.

Відповідно до п. 10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Разом з тим, позивачами не надано суду доказів в порядку п. 10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України.

Для усунення недоліків позивачам необхідно надати суду документальне підтвердження про те, що ними не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Враховуючи вищенаведене, відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, позовну заяву слід залишити без руху та надати позивачу строк для усунення виявлених недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 175, 177 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Держави України, в особі Департаменту державної виконавчої служби відділу примусового виконання рішень Міністерства юстиції України та Державної казначейської служби України про стягнення матеріальної та моральної шкоди, - залишити без руху та надати заявнику строк для усунення недоліків.

Роз`яснити позивачу можливість усунути виявлені недоліки протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Підпалий