У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.09.2024 селище Оржиця

Оржицький районний суд Полтавської області у складі головуючого судді Гришка О.Я., розглянувши заяву про самовідвід судді Гришка О.Я. у справі за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості за спожитий природний газ,

в с т а н о в и в:

До Оржицького районного суду Полтавської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості за спожитий природний газ.

Автоматизованою системою документообігу суду суддею, який має розглядати вищевказану справу, визначено суддю Гришка О.Я.

Головуючий суддя Гришко О.Я. заявив самовідвід у даній справі. Заява мотивована наступним. Суддя Оржицького районного суду Полтавської області Гришко О.Я., розглядаючи заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожитий природній газ з ОСОБА_1 (справа № 543/1126/23) постановив ухвалу від 27.11.2023 про відмову у видачі наказу. Суддя прийшов до висновку, що заявником не додано достатніх доказів виникнення у заявника права грошової вимоги до ОСОБА_1 саме у тому розмірі, який вказаний у заяві про видачу судового наказу. Вимоги заяви про видачу судового наказу були подібні до вимог позовної заяви у справі, що розглядаються. Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» лише просило стягнути заборгованість за спожитий газ з самої ОСОБА_1 .

І хоча суддя не вирішував у випадку розгляду заяви про видачу судового наказу спір по суті, однак суддя, мотивуючи ухвалу про відмову у видачі судового наказу, дав певну оцінку доказам: довідки про фінансовий стан по особовому рахунку щодо квартири АДРЕСА_1 , заяви-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_2 , згідно якої ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є власниками вищевказаної квартири в рівних частках по 1/2 частині.

В ухвалі зазначено, що заборгованість зі сплати послуг за комунальні послуги за загальним правилом стягується з співвласників житла в рівних частинах (або пропорційно до розміру частки кожного з них). У відповідності до ст. 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. На відміну від випадку, коли заборгованість з плати за комунальні послуги стягується з наймачів житла (і можливе солідарне стягнення заборгованості з повнолітніх наймачів житла, членів сім`ї наймача), солідарне стягнення заборгованості з плати за комунальні послуги з співвласників квартири, частки власності яких визначені, законодавством не передбачене. Таким чином, в ухвалі судді про відмову у видачі судового наказу суддею надано оцінку і частині обставин, які є спільними і для цивільної справи, що розглядається.

Отже, суддею Гришком О.Я. при розгляді заяви про видачу судового наказу досліджувалась частина доказів, які додані і до позовної заяви, що розглядається, надавалась їм певна оцінка. Також суддею Гришком О.Я. надавалась оцінка і частині обставин, що невідворотно будуть досліджуватися і при розгляді позову.

Суддя вважає, що не може брати участь у розгляді цієї справи, оскільки, у інакшому разі у стороннього спостерігача можуть виникнути обґрунтовані сумніви у безсторонності судді при розгляді вказаної справи, і це, крім іншого, може призвести до зниження рівня довіри, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦПК України, з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Частиною 9 ст. 40 ЦПК України передбачено, що питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Суд приходить до висновку, що є передбачені законом підстави для задоволення самовідводу судді Гришка О.Я., оскільки, у інакшому разі у стороннього спостерігача можуть виникнути обґрунтовані сумніви у безсторонності судді при розгляді вказаної справи, і це, крім іншого, може призвести до зниження рівня довіри, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 36, 39, 40, 260-261 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Заяву про самовідвід судді Гришка О.Я. - задовольнити.

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості за спожитий природний газ передати до канцелярії Оржицького районного суду Полтавської області для визначення головуючого судді у справі в порядку, встановленому статтею 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя