Справа № 606/1427/24
Р і ш е н н я

і м е н е м У к р а ї н и

21 серпня 2024 року м.Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді Ромазан Л.С., при секретарі Будз М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Теребовлі цивільну справу №606/1427/24 за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

27.06.2024 року представник товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА ФІНАНС» Алфімов Борис Юрійович звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , у якому просить стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості за договором про надання грошових коштів у позику від 02 червня 2023 року №565090623 в розмірі 65 526,24 грн., з яких 5 200,00 грн. заборгованість за тілом кредиту, 60 326,24 грн. заборгованість за відсотками (5 200 х 2,99% х 388), а також просить стягнути понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн.

Ухвалою судді від 28.06.2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін.

Представник позивача ТзОВ «ІННОВА ФІНАНС» Алфімов Борис Юрійович у судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив розгляд справи проводити без участі представника позивача, позов підтримує у повному обсязі із підстав, викладених у ньому.

Відповідач ОСОБА_1 про час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, однак до суду не з`явилася і не повідомила про причини своєї неявки.

Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Так, позовні вимоги позивачем обґрунтовані тим, що 02.06.2023 року між ТзОВ «ІННОВА ФІНАНС» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання грошових коштів у позику №565090623.

Договір був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного та підписаного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених ст.3,11,12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до п. 1 договору позики позикодавець зобов`язався надати позичальнику позику у розмірі 5 200,00 грн. шляхом перерахунку на банківський рахунок (банківську картку) на умовах строковості, зворотності та платності, а позичальник зобов`язалась повернути позику у погоджений умовами договору строк або достроково та сплатити проценти за користування позикою, нараховані згідно з пунктами 1.3, 1.4 та або 1.5 цього договору, його додатків. Строк дії вказаного договору становить 28 днів, а саме: з 02.06.2023 року по 30.06.2023 року. Позикодавець свої зобов`язання відповідно до умов договору позики виконав в повному обсязі та надав відповідачу грошові кошти в розмірі 5 200,00 грн. Позичальник свої зобов`язання відповідно до умов договору позики належним чином не виконала, суму позики не повернула, проценти за користування грошовими коштами не сплатила. Станом на день подання позовної заяви заборгованість відповідача перед позивачем складає 65526,24 гривень, з яких: 5 200,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 60 326,24 грн.- заборгованість за процентами (5 200 х 2,99% х 388), проценти нараховувалися по 25.06.2024 року включно. Посилаючись на невиконання відповідачем своїх зобов`язань щодо повернення позики та сплати відсотків, позивач просить суд стягнути із ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА ФІНАНС» загальну суму заборгованості за договором позики у розмірі 65 526,24 грн.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив

Статтями 1046-1047 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України). Нормою статті 639 ЦК України передбачено, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Відповідно до статті 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства.

Частиною першої статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно із статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Судом встановлено, що 02.06.2023 року між товариством з обмеженою відповідальністю «ІННОВА ФІНАНС» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання грошових коштів у позику №565090623 у формі електронного документу з використанням електронного підпису.

Відповідно до умов вказаного договору кредитор надав відповідачу у тимчасове платне користування грошові кошти в сумі 5 200,00 грн. строком на 28 днів (п.1.1,1.2) зі сплатою дисконтної (зниженої) процентної ставки 1,99 % на день (п.1.1.4), процентної ставки позакційної (базової) 2,99% на день (п.1.1.5) з кінцевим терміном повернення позики 30.06.2023 року (п.1.3.2).

Кредитор свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому кредитним договором. Виконання кредитором обов`язку щодо надання грошових коштів у розмірі 5 200,00 грн. відповідачеві 02 червня 2023 року підтверджується відповідною довідкою товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Контрактовий дім» № 7/5181 від 24.06.2024 року.

Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість, яка становить 65 526,24 грн., з яких: 5 200,00 грн. - сума заборгованості за тілом кредиту, 60 326,24 грн. - сума заборгованості за відсотками.

Враховуючи, що відповідачем не виконано грошове зобов`язання в строк, передбачений умовами кредитного договору, суд вважає вимоги позивача щодо стягнення з відповідача на його користь заборгованості за договором позики №565090623 від 02.06.2023 року за основною сумою боргу в розмірі 5 200,00 грн., обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Разом із тим щодо позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА ФІНАНС» в частині стягнення відсотків за договором позики суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.536, ч.1 ст. 1048 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно з статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Вказана правова позиція висловлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, провадження №14-10цс18.

Згідно з п.1.2 договору позики № 565090623 від 02.06.2023 строк позики (строк дії договору) становить 28 днів.

Так, відповідно до п.1.3.1, 1.3.2 договору про надання грошових коштів у позику №565090623 датою надання позики є 02.06.2023 року, а дата повернення позики - 30.06.2023 року.

Згідно з п.1.1.4 договору дисконтна (знижена) процентна ставка складає 1,99% на день (726,35 % річних), а згідно із п.1.1.5 процентна ставка позаакційна (базова) складає 2,99 % на день (1091,35 % річних).

Відповідно до п.4.2 договору у випадку ініціювання позичальником пролонгації позичальник сплачує товариству проценти на умовах, що були обрані для здійснення певного виду пролонгації.

З матеріалів справи слідує, що відповідач ОСОБА_1 жодних коштів на погашення своїх боргових зобов`язань за договором №565090623 від 02.06.2023 року не вносила.

Позивач не надав суду доказів пролонгації договору.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що продовження строку кредитування за договором надання грошових коштів у позику №565090623 від 02.06.2023 року не відбулося.

Окрім того, припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами договору строку надання позики (тобто за період правомірного користування нею). Після спливу такого строку чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право позикодавця нараховувати проценти за позикою припиняється. Права та інтереси позикодавця в охоронних правовідносинах (тобто за період прострочення виконання грошового зобов`язання) забезпечує частина друга статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Такий правовий висновок Верховний Суд зробив у постановах від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 4-10цс18), від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18), від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18). Підстав для відступу від вказаних правових висновків не вбачає також Велика Палата Верховного Суду від 18.01.2022 у справі №910/17048/17.

З вимогами про стягнення грошових коштів на підставі статті 625 ЦК України позивач не звертався.

Оскільки після спливу визначеного договором позики строку кредитування право позикодавця нараховувати передбачені договором проценти припиняється з огляду на положення ст.1048, 1049, 1050 Цивільного кодексу України, про що зазначено вище, а тому вимоги позивача щодо стягнення з відповідача процентів за кредитним договором за період після 30.06.2023 року задоволенню не підлягають.

За таких обставин, враховуючи узгоджений сторонами строк кредитування 28 днів, а також враховуючи відсутність належних та допустимих доказів щодо пролонгації строку дії кредитного договору, позовні вимоги про стягнення з відповідача процентів за користування кредитними коштами підлягають частковому задоволенню в межах строку дії кредитного договору.

Так, згідно з умовами договору № 565090623 від 02.06.2023 року строк позики (строк дії договору) становить 28 днів з 02.06.2023 року по 30.06.2023 року.

Пунктом 1.4 зазначеного договору передбачено, що на період строку, визначеного п.1.2 договору, нарахування процентів здійснюється за дисконтною процентною ставкою в розмірі 1,99% на день від суми позики за кожний день користування позикою.

Відповідно до п.1.4.1 вказаного договору у межах строку позики, якщо відбулася пролонгація відповідно до п.1.3 цього договору, застосовується позакційна (базова) процентна ставка, визначена у пункті 1.1.5 цього договору з першого дня дії договору, якщо інше не буде визначено в додатковій угоді, укладеній сторонами.

Така додаткова угода позивачем суду не надана.

Згідно із п.1.5 договору у випадку користування позикою понад строк, встановлений у п.1.2. договору, з наступного дня після спливу строку вказаного в п. 1.2 цього договору умови щодо нарахування процентів за дисконтною процентною ставкою у розмірі 1.99% на день (з урахуванням програми лояльності «Іннова Фінанс», правил акції ТОВ «Іннова Фінанс» «Повторний кредит») перераховуються і до взаємовідносин між сторонами застосовується позаакційна (базова) процентна ставка в розмірі 2,99% на день від суми позики за кожен день користування позикою з першого дня дії договору.

Відповідно до графіку розрахунків 30.06.2023 року настав термін повернення позики у розмірі 5 200 грн. та процентів нарахованих за 28 днів (02.06.2023 по 30.06.2023р.) у розмірі 2 897,44 грн., які і підлягають стягненню.

Також суд зазначає, що розмір суми позики складає лише 5 200,00 грн., тоді як нарахованих відсотків 60 326,24 грн., що є непропорційно великою сумою компенсації, що не відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права, а також суперечить вимогам статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» щодо неприпустимості встановлення у договорі несправедливих умов.

Виходячи з викладеного, з відповідача на користь ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» підлягає стягненню заборгованість за договором про надання грошових коштів у позику №565090623 від 02.06.2023 у розмірі 8 097,44 грн. з яких: 5 200,00 гривень - сума заборгованості за основною сумою боргу, 2 897,44 грн. - сума заборгованості за відсотками.

В іншій частині позовних вимог необхідно відмовити за безпідставністю.

Згідно з ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позовні вимоги задоволено частково (у розмірі 11,92%), тому судові витрати, понесені позивачем, за правилами ст.141 ЦПК України покладаються на відповідача пропорційно задоволеним вимогам. У зв"язку із наведеним, із відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати по оплаті судового збору в сумі 288,75 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 4, 12, 258, 259, 264, 265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, ст. 536, 626,628,639,1046-1047,1049 ЦК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА ФІНАНС»до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА ФІНАНС»заборгованість в розмірі 8 097,44 грн.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА ФІНАНС»» судовий збір в розмірі 288,75 гривень.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Тернопільського апеляційного суду у 30-денний строк з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

Позивач: товариство з обмеженою відповідальністю «ІННОВА ФІНАНС», місцезнаходження: 01014, м. Київ, вул. Болсуновська, 8, поверх 9, .

Відповідач: ОСОБА_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , ID-паспорт № НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя: Л.С. Ромазан