Справа № 301/2606/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"05" вересня 2024 р. м. Іршава

Іршавський районний суд Закарпатської області в складі головуючої Даруда І.А., при секретарі Сатін Н.М. за участі представника позивача - адвоката Карабиньош І.І.. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Іршава цивільну справу за заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 де третя особа яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача Служба у справах дітей Іршавської міської ради про позбавлення батьківських прав,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом ОСОБА_2 де третя особа яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача Служба у справах дітей Іршавської міської ради про позбавлення батьківських прав.

Свої вимоги мотивував тим, що з відповідачем ОСОБА_2 він перебував у шлюбі, який по розірвано, що стверджується рішенням Іршавського районного суду від 31.01.2022 року.

Від цього шлюбу сторони мають малолітнього сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується свідоцтвом про народження дитини.

Як стверджує позивач, шлюбні стосунки з відповідачем ОСОБА_2 було припинено ще наприкінці 2021 року коли відповідач без будь-яких причин забрала всі свої речі і залишила його з дитиною, якій виповнилося тільки 9 (дев`ять) років. Мабуть не забажала обтяжувати себе додатковими труднощами і перейшла проживати за адресою: АДРЕСА_1 .

Саме із вказаного часу позивач виконує всі обов`язки необхідні для належного утимання сина, забезпечує дитину всім необхідним, для неї створені належні умови для проживання та повноцінного розвитку.

Відповідач ніяким чином не піклується про дитину, не проявляє заінтересованості в її подальшій долі, не цікавиться її життям та здоров`ям, не телефонує, не дбає про фізичний її розвиток, матеріально не утримує, тобто відповідач не виявляє щодо своєї дитини жодного батьківського піклування.

ІНФОРМАЦІЯ_4 року, коли синові ОСОБА_4 виповнилося тільки 9 років і по цей час, мати не відвідує дитину, їй ніхто цього не забороняв і для цього у неї була можливість. Саме в цей період, важкий період у житті сина, коли йому потрібно найбільше уваги, турботи, допомога матері, відповідач свідомо, без поважних причин демонстративно ухилилася від виконання своїх обов`язків по його вихованню.

На думку позивача, поведінка відповідача не може бути визнана батьківською турботою про дитину, коли мати самостійно усунулась від виконання своїх батьківських обов`язків. Всі питання щодо виховання та утримання сина ОСОБА_4 вирішуються позивачем ОСОБА_1 самостійно без участі та підтримки з боку відповідача ОСОБА_2 .. Грошові кошти на життєво важливі потреби дитини відповідач не надає.

Вказані обставини позивач стверджує характеристиками, письмовими поясненнями свідків, довідками виданими старостою Дубрівського старостинського округу, актом обстеження умов проживання складений відповідальними особами міської ради.

У зв`язку з невиконанням матері своїх батьківських обов`язків відносно їхнього малолітнього сина, позивач звернувся за місцем проживання відповідача ОСОБА_2 , до органу опіки та піклування Іршавської міської ради з проханням надати висновок про доцільність позбавлення відповідача (матері дитини) батьківських прав.

На засіданні органу опіки та піклування Іршавської міської ради 21.06.2024 року було проведено розгляд заяви позивача ОСОБА_1 стосовно доцільності позбавлення батьківських прав відповідача. Комісія зробила висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , відносно її малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, шляхом надсилання судових повісток про виклик до суду.

Представник позивача - адвокат Карабиньош І.І. просив позовні вимоги, що викладені в позовній заяві задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, шляхом надсилання судових повісток про виклик до суду, натомість останньою через канцелярію суду, було надано заяву про визнання позову, в якій ОСОБА_2 зазначила, що позовні вимоги визнає повністю, не заперечує проти ухвалення судом рішення про задоволення позовних вимог, а розгляд справи просила провести за її відсутності.

Представник третьої особи Служби у справах дітей Іршавської міської ради Рендзей О.І.- в судове засідання не з`явилася, натомість подав до суду заяву в якій просив проводити розгляд справи без участі представника.

Заслухавши представника позивача- адвоката Карабиньош І.І., дослідивши матеріали справи та всебічно й у повному обсязі оцінивши докази, які є у справі в їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ст. ст. 13, 76, 80, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ст. 89 ЦПК України).

Під час судового засідання судом було встановлено, що ОСОБА_2 він перебував у шлюбі, який по розірвано, що стверджується рішенням Іршавського районного суду від 31.01.2022 року.

Від цього шлюбу сторони мають малолітнього сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується свідоцтвом про народження дитини.

Судом встановлено, що шлюбні стосунки з відповідачем ОСОБА_2 було припинено ще наприкінці 2021 року коли відповідач без будь-яких причин забрала всі свої речі і залишила його з дитиною, якій виповнилося тільки 9 (дев`ять) років. З вищевказаного часу, остання проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Тому, саме із вказаного часу позивач виконує всі обов`язки необхідні для належного утимання сина, забезпечує дитину всім необхідним, для неї створені належні умови для проживання та повноцінного розвитку.

Вказані обставини підтверджуються характеристиками, поясненнями свідків, довідками виданими старостою Дубрівського старостинського округу, актом обстеження умов проживання складений відповідальними особами міської ради.

Так, зокрема, згідно наданого акту обстеження матеріально - побутових умов ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою АДРЕСА_2 від 21.05.2024 року складеного комісією складі старости Дубрівського старостинського округу Малиновського В.Я. та членів комісії : Петровці Г.М. , та Кляп Ж.І. , суд дослідив, що що дійсно ОСОБА_1 проживає у власному будинку з своєю сім`єю та іншими членами його сім`ї . Умови проживання задовільні. Його дружина ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 протягом двох років не проживає за адресою АДРЕСА_3 . На даний час знаходиться в розірваному шлюбі з ОСОБА_1 . ОСОБА_2 ніякої участі у вихованні сина не приймає , фінансово не підтримує.

Також, під час судового засідання, за клопотанням представника позивача, судом також було допитано свідків ОСОБА_7 , та свідка ОСОБА_8 .

Так, свідок ОСОБА_7 , під час судового засідання пояснила, що вона є сусідкою позивача ОСОБА_1 , зазначила, що позивач та відповідач розійшлися, місцезнаходження відповідача їй не відомо на її думку позивачка виїхала за кордон й вийшла там заміж, чи допомагає відповідач матеріально їй не відомо, батько займається вихованням доньки самостійно.

В свою чергу, свідок ОСОБА_8 зазначила, що вона є сусідкою позивача ОСОБА_1 , зазначила, що наскільки їй відомо, то в кінці 2021 року ОСОБА_2 пішла з дому, залишивши батька з дитиною. Батько займається вихованням та утриманням дитини самостійно, чи допомагає мати у вихованні дитини їй не відомо, оскільки з кінця 2021 року вона її не бачила.

Також, судом було досліджено висновок органу опіки та піклування, згідно якого комісія органу опіки та піклування Іршавської міської ради зробила висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , відносно її малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Даний висновок було взяти судом до уваги при ухваленні рішення.

Будь-яких доказів щодо безпідставності позовних вимог та доказів своєї участі у вихованні дитини відповідач ОСОБА_2 суду не надала. Більше того, судом було встановлено, що ОСОБА_2 , мати малолітнього - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дала згоду і не заперечує проти позбавлення її батьківських прав щодо її малолітнього сина. Даний факт стверджується заявою ОСОБА_2 від 05.09.2024 р.

Мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою (ч. 1 ст. 141 СК України).

Згідно з положеннями статті 150 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до статті 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини є підставою для позбавлення батьківських прав.

Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», коли батьки не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» зазначено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 участі в утриманні дитини та її вихованні не бере, не цікавиться станом здоров`я, навчанням та фізичним розвитком, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, матеріально її не забезпечує, що свідчить про її ухилення від виконання батьківських обов`язків.

Таким чином, проаналізувавши всі обставини справи в їх сукупності, враховуючи те, що відповідач участі у вихованні дітей не бере, що підтверджується доказами, які були долучені до матеріалів справи, беручи до уваги висновок органу опіки та піклування Іршавської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача ОСОБА_2 , відносно малолітньої дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч. 3 ст. 166 Сімейного кодексу України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.

Відповідно до п.2 ч.5 ст. 265 ЦПК України - у резолютивній частині рішення зазначаються розподіл судових витрат; п.6 ст. 264 ЦПК України - під час ухвалення судового рішення суд вирішує питання розподілу між сторонами судових витрат; 1 ст. 133 ЦПК України - судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України у разі задоволення позову, судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі ст. ст. 121, 164, 166 Сімейного Кодексу України, керуючись ст. ст. 11, 57, 60, 88, 212-215, 224-228, 231, 233, 367 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 де третя особа яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача Служба у справах дітей Іршавської міської ради про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити батьківських прав матір ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканку АДРЕСА_1 відносно її малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 аліменти на утримання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь батька ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій рошовій сумі, розмір якої становить 2500 грн (дві тисячі п`ятсот гривень), щомісячно, починаючи стягнення з моменту звернення до суду 22.02.2024 року до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , суму судового збору в розмірі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , суму судового збору в розмірі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 копійок на користь держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 13.09.2024 року.

Суддя: І.А. Даруда