Справа № 523/2693/24
Провадження №2-о/523/187/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" червня 2024 р. м.Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси, в складі:

головуючого судді Малиновського О.М.

за участю секретаря Славинського А.Ю.

представника заявниці адвоката Лукинюка В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду №15, в м. Одеса, в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , за участю заінтересованих осіб: ОСОБА_2 , Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , Служби у справах дітей Одеської міської ради про встановлення юридичного факту,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою в якій просить встановити факт:

проживання ОСОБА_1 разом з ОСОБА_3 однією сім`єю, як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу у період з 2015р. по 11.11.2022р.;

перебування ОСОБА_1 на повному утриманні ОСОБА_3 .

Заява мотивована тим, що 11.11.2022р. при виконанні обов`язків військової служби та стримані збройної агресії рф проти України загинув військовослужбовець, ОСОБА_3 . Після його смерті, ОСОБА_1 , як цивільна дружина, звернулась до ІНФОРМАЦІЯ_2 з метою отримання гарантованої державою одноразової виплати на що отримала відповідь, за якою їй було роз`яснено, що представлені нею документи були направлені комісією на доопрацювання, а їй рекомендовано підтвердити її спільне проживання з ОСОБА_3 та перебування на його утриманні.

Встановлення вказаних фактів у судовому порядку заявниця мотивує необхідністю отримання нею одноразової грошової допомоги після загибелі ОСОБА_3 .

Наведені обставини стали підставою для звернення до суду.

Ухвалою суду від 21.02.2024р. було відкрито провадження у справі в порядку окремого провадження.

Ухвалою судді від 21.02.2024р. за клопотанням представника заявниці судом були витребувані актові записи про реєстрацію шлюбів.

Від представника Міністерства оборони України до суду надійшов відзив на заяву в якому просить відмовити у задоволені заяви посилаючись на те, що заявниця має право на отримання довідки про її перебування на утриманні у ОСОБА_3 через центр надання адміністративних послуг за місцем свого проживання та повторно звернутися до комісії з метою отримання одноразової грошової допомоги.

ОСОБА_2 направила на адресу суду заяву в якій підтвердила той факт , що її син, ОСОБА_3 та ОСОБА_1 проживали однією сім`єю з 2015р. по день загибелі сина. Від спільного проживання у них народилось двоє дітей. При цьому ОСОБА_2 зазначає, що ОСОБА_1 та їхні спільні діти перебували на утриманні ОСОБА_3 . Просить проводити розгляд справи за її відсутності.

Березівський РТЦК та СОП, Служба у справах дітей ОМР не забезпечили участі своїх представників у судовому засіданні. Про час та місце розгляду справи були сповіщені належним чином через підсистему «Електронний суд».

Суд, заслухавши заявницю, її представника, представника МОУ, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

За ч. 5 ст. 293 ЦПК суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно із ч. 2 ст. 315 ЦПК у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення, зокрема, про встановлення факту віднесення заявника до кола членів сім`ї військовослужбовця.

Аналогічна правова позиція була викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 22 серпня 2018 року по справі № 644/6274/16.

На підставі п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» установлено, що сім`ям загиблих осіб, зазначених у пункті 1 цієї постанови, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15 000 000 гривень, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті 16-1 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, крім громадян Російської Федерації або Республіки Білорусь та осіб, які постійно проживають на територіях цих країн, осіб, які засуджені за державну зраду, колабораційну діяльність, пособництво державі-агресору.

Так відповідно до п. 4 ст. 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» вказано, що у випадках, зазначених у пп. 1-3 п. 2 ст. 16 цього Закону, зокрема, в разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають, зокрема, жінка (чоловік), з якою (з яким) загибла (померла) особа проживали однією сім`єю, але не перебували у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, за умови що цей факт встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили.

За ч. 3 ст. 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» члени сімей військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули чи померли або пропали безвісти, мають право на пенсію в разі втрати годувальника.

На підставі ч. 1 ст. 30 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сімей загиблих, померлих або таких, що пропали безвісти військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які перебували на їх утриманні (стаття 31).

Відповідно до ст. 31 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» члени сім`ї померлого вважаються такими, що перебували на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які самі одержували будь-яку пенсію, мають право перейти на нову пенсію.

Вказані вище норми дають підстави стверджувати, що ані положення Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», ані положення Законів України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» ані Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» не дають визначення поняття сім`ї та члена сім`ї військовослужбовця.

Водночас, згідно із ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України (далі - СК) сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Згідно із абз. 5 п. 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 3 червня 1999 року № 5-рп/99 у справі про офіційне тлумачення терміну «член сім`ї» членами сім`ї військовослужбовця є, зокрема, особи, які постійно з ним мешкають і ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають з військовослужбовцем у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки й інші). Обов`язковими умовами для визнання їх членами сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.

Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки.

Суд встановив, що заявниця, ОСОБА_1 перебувала тривалий час у фактичних шлюбних відносинах із військовослужбовцем, ОСОБА_3 , з яким вони спільно проживали разом за різними адресами у м. Одесі та Одеської області починаючи з 2015р., були пов`язані спільним побутом, маючи спільний бюджет та взаємні права й обов`язки, піклуючись один про одного, разом виховували народжених у них малолітніх дітей.

Натомість, суд зазначає, що спору з приводу призначення та виплати одноразової грошової допомоги за загиблого військовослужбовця на теперішній час немає.

Суд дійшов висновку, що в разі відсутності відмови у призначенні та виплаті заявнику одноразової грошової допомоги за загиблого військовослужбовця та відповідно спору про таке право, то суд повинен розглянути заяву про встановлення юридичного факту віднесення заявника до кола членів сім`ї загиблого військовослужбовця за правилами цивільного судочинства в окремому провадженні, оскільки за законом встановлення такого факту породжує юридичні наслідки; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати такий документ, що посвідчує даний факт; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право.

Аналогічна правова позиція була викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 22 серпня 2018 року по справі № 644/6274/16.

Таким чином, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо:

згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав;

чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення;

заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення;

встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право.

Аналогічна правова позиція була викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 30 травня 2018 року по справі № 761/16799/15-ц.

Чинне ж цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції цивільного суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Чинне законодавство не передбачає іншого судового порядку підтвердження факту, що має юридичне значення, окрім як розгляд справ про встановлення факту, що має юридичне значення, в порядку цивільного судочинства.

Отже, юридичні факти, які належать встановлювати в судовому порядку, вирішуються судами цивільної юрисдикції за правилами ЦПК України.

Аналогічна правова позиція була викладена Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 18 січня 2024 року по справі № 560/17953/21.

Таким чином справи про встановлення факту проживання однією сім`єю без шлюбу із загиблим військовослужбовцем підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства незалежно від мети звернення до суду (зокрема, підтвердження соціального статусу для призначення та виплати одноразової грошової допомоги сім`ї військовослужбовця) і наявності в заявника певних цивільних прав та обов`язків чи виникнення публічно-правових спорів із суб`єктами владних повноважень.

Пунктом 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» було роз`яснено, що судам необхідно мати на увазі, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування.

Згідно роз`яснень Верховного Суду України у листі «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01.01.2012 року вбачається, що повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, окрім допомоги померлого. Якщо, крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то слід встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування. Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу, і що померлий взяв на себе обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Основне значення допомоги слід з`ясовувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку померлого та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів. Утримання може полягати у систематичній грошовій допомозі у вигляді грошових переказів, продуктових чи речових посилок тощо.

Судом було встановлено, що ОСОБА_1 відповідно до паспортних даних останньої (серія МР №225420) була зареєстрована в АДРЕСА_1 , починаючи з 19.03.2014р. На теперішній час є зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 та його батьками є ОСОБА_4 та ОСОБА_2 .

Також матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_3 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .

Крім того, згідно копії договору оренди від 11.11.2017р. ОСОБА_3 орендував кв. АДРЕСА_4 травень 2018р. Водночас, згідно представленої копії договору оренди ОСОБА_3 з 24.04.2021р. по 23.02.2022р. проживав в орендованій ним кв. АДРЕСА_5 , яка належить ОСОБА_5 .

Зі свідоцтва про смерть, виданого Березівським відділом ДРАЦС у Березівському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 466 від 25.11.2022р., вбачається, що ОСОБА_3 помер у віці 34 років в селі Білогір`я, Пологівського району, Запорізької області.

Судом при цьому встановлено, що на підставі сповіщення № 3399/115 від 14.11.2022р. про загибель ОСОБА_3 , 10.11.2022р. під час мінометного обстрілу, саме заявницю, ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_6 , було повідомлено про те, що її чоловік, ОСОБА_3 загинув під час виконання бойового завдання щодо захисту Батьківщини, що є підставою для подання документів для призначення пенсії (допомоги) та надання пільг за законом.

Факт спільного проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_1 однією сім`єю в кв. АДРЕСА_5 з 2021р. по 2022р. підтвердила допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 . Надаючи пояснення остання зазначила, що належну їй квартиру вона передала в оренду для проживання ОСОБА_3 разом з ОСОБА_1 , яких вона вважала чоловіком та дружиною. Будь-яких сумнівів стосовно того, що вони не перебувають у шлюбі у неї не виникало. Оренду плату постійно вносив ОСОБА_3 .

Свідок ОСОБА_6 , як є тіткою ОСОБА_1 , що знала ОСОБА_3 з 2015р. Стверджувала, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 з 2015 року по момент смерті останнього фактично мешкали, як дружина та чоловік однією родиною за різними адресами, так як у них не було власного житла. Вона постійно навідувалась до них в гості. Зазначала, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 мали спільний бюджет, а заявниця весь цей час перебувала на повному утримані свого цивільного чоловіка, так як займалась вихованням малолітніх дітей.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні зазначила, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 знає з дитинства. Їй достеменно відомо про спільне їх проживання, як чоловіка та дружини з 2015р. по день смерті ОСОБА_3 .

Крім того, судом встановлено, що від спільного проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_1 у них народились діти: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Згідно відповіді з КНП «Пологовий будинок №4» ОМР від 28.12.2022р. в обмінній карті пологів від 2020р. ОСОБА_1 зазначена інформація щодо батька народженої останньою дитини 09 квітня 2020р., зокрема у медичних документах батьком зазначено ОСОБА_3 .

Відповідно до довідки від 07 червня 2024р., виданої виконкомом Новокальчевської сільської ради Березівського району Одеської області, підтверджено, що ОСОБА_1 дійсно проживала у цивільному шлюбі з ОСОБА_3 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_6 під час виконання військового обов`язку. Проживали вони разом за адресою: АДРЕСА_7 , вели спільне господарство та ОСОБА_1 перебувала на утриманні ОСОБА_3 .

Судом було також встановлено відсутність офіційного доходу в ОСОБА_1 протягом 2020-2022 років, що підтверджується відомостями з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утримання податків. Вказаними відомостями встановлено, що ОСОБА_1 отримувала з Управління праці та соціального захисту населення Суворовського районної у м. Херсоні ради соціальну матеріальну допомогу при народженні дітей, щомісячний розмір якої складав 860,00грн.

Крім того аналізом виписки по картковому рахунку за період з 07.01.2022р. по 29.10.2022р., відкритому на ОСОБА_1 в АТ КБ «Приват Банк», вбачається, що на такий картковий рахунок остання отримувала щомісячні грошові перекази від ОСОБА_3 9000,00грн. до 100 000,00грн., тобто в той час коли ОСОБА_3 проходив службу в ЗСУ.

Таким чином, враховуючи встановлені обставини справи, наведені судом доводи та правові позиції Верховного Суду, суд дійшов переконання, що зібрані у справі докази у сукупності повною мірою доводять факт того, що ОСОБА_1 проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу разом із ОСОБА_3 , як чоловік та жінка, в період з 2015 року до 11.11.2022року, тобто до моменту загибелі останнього, оскільки вони постійно мешкали разом, вели спільне господарство, мали спільні права та обов`язки, які притаманні сім`ї, що засвідчує реальність їх сімейних відносин.

Також суд дійшов переконливого висновку, що зібрані по справі докази підтверджують той факт, що ОСОБА_1 перебувала на повному утриманні ОСОБА_3 до моменту його загибелі, як військовослужбовця, оскільки заявниця не мала самостійних доходів, а грошове утримання та доходи отримані ОСОБА_3 були для неї та їх дітей єдиним джерелом доходів.

Суд відхиляє заперечення представника МОУ щодо можливості ОСОБА_1 в позасудовому порядку підтвердити факт її перебування на утриманні ОСОБА_3 , з огляду на те, що у підтверджені такого факту їй було відмовлено Відділом Центру надання адміністративних послуг Новокальчевської сільської ради Березівського району Одеської області від 12.06.2024р.

В іншій спосіб, ніж в судовому порядку, ОСОБА_1 позбавлена можливості встановити юридичні факті, що мають значення для охорони її прав, свобод та інтересів та створення умов здійснення нею особистих майнових прав.

Зважаючи на викладене, заява ОСОБА_1 є обґрунтованою, доведеною, а відтак підлягає задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст.315,317,319 ЦПК України,

ВИРІШИВ

Заяву ОСОБА_1 задовольнити у повному обсязі.

Встановити факт відповідно до якого ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , рнокпп: НОМЕР_2 ) спільно проживала з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_8 ) однією сім`єю, як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу з 2015р. по день загибелі ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Встановити факт того, що ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , рнокпп: НОМЕР_2 ) перебувала на повному утриманні ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_8 ) до дня його загибелі, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 30-ти денний строк з дня складання повного рішення.

Повне рішення суду складено 28 червня 2024р.

Суддя