ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
________________________________________________________________________________

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2024 року Фастівський міськрайонний суд Київської області

в складі

головуючого судді: Осаулової Н.А.,

за участю секретаря: Цвик А.К.,

представника позивача: ОСОБА_1 ,

відповідача: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Фастів цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа: Фастівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Фастівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), про виключення запису, як батька з актового запису про народження дитини, -

в с т а н о в и в :

У березні 2024 року ОСОБА_3 (далі позивач) звернувся до Фастівського міськрайонного суду Київської області із позовом до ОСОБА_2 (далі відповідач) у якому просив суд визначити виключити з актового запису про народження ОСОБА_4 відомості про батька позивача у справі.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 25.11.2020 року сторони зареєстрували шлюб, який було розірвано заочним рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 16.05.2023 року, що набрало законної сили 15.06.2023 року. Позивачу стало відомо, що 28.01.2024 року відповідач народила дитину, батьком якої записано позивача, так як дитина народилась до спливу 10 місяців після розірвання шлюбу між сторонами. ОСОБА_3 вказує, що не може бути біологічним батьком дитини, так як 10.04.2022 року був мобілізований до лав ЗС України та у період ймовірного зачаття перебував на сході України, приймаючи участь у бойових діях. Позивачу відомо, що біологічний батько дитини відмовився подавати заяву про визнання батьківства, а тому, згідно вимог закону, батьком дитини було записано колишнього чоловіка позивача. Сукупність вказаних обставин дає підстави для висновку, що позивач не може бути біологічним батьком дитини, а тому, він вимушений звернутись до суду даним позовом.

У ході розгляду справи відповідачем було подано заяву про визнання позовних вимог, де ОСОБА_2 вказала, що визнає позов та не заперечує проти виключення з актового запису про народження Аріни відомостей про батька ОСОБА_3 . Відповідач зазначила, що біологічний батько відмовився подавати заяву про визнання батьківства щодо дитини.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позовних вимог.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, але в матеріалах справи міститься клопотання про розгляд справи за відсутності представника, де вказано про відсутність заперечень проти позову.

Ухвалою судді Фастівського міськрайонного суду Київської області Осаулової Н.А. від 19.03.20524 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання за участю сторін, залучено судом до участі в справі в якості третьої особи Фастівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Фастівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Ухвалою суду від 08.04.2024 року у справі призначено судово-генетичну експертизу, на час проведення якої провадження у справі зупинено.

10.05.2024 року матеріали справи надійшла на адресу суду разом із висновком експерта №103-95-24.

Ухвалою суду від 01.07.2024 року поновлено провадження у справі та призначено судове засідання.

Ухвалою суду від 08.07.2024 року витребувано докази у приватного нотаріуса Краматорського районного нотаріального округу Донецької області Борисевич В.А., які надійшли на адресу суду 23.07.2024 року.

Протокольною ухвалою суду від 16.08.2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду

Суд, заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши зібрані в справі письмові докази, вважає за можливе вимоги позову задовольнити з огляду на наступне.

Судом встановлено, що заочним рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 16.05.2023 року, яке набрало законної сили 15.06.2023 року у справі №381/1098/23, шлюб, зареєстрований 25.11.2020 року Фастівським міськрайонним відділом ДРАЦС ЦМУ МЮ (м. Київ), актовий запис № 286 між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , розірвано (а.с. 16-17).

ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася ОСОБА_4 у м. Фастів Київської області, про що 27 лютого 2024 року складено відповідний актовий запис №78, батьками якого вказано ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (а.с. 20).

При цьому, за згодою батьків дитині присвоєно прізвище матері ОСОБА_6 . Підпис батька засвідчений приватним нотаріусом Краматорського районного нотаріального округу Донецької області Борисевич В.А., зареєстровано в реєстрі за №407 від 20.02.2024 року (а.с. 100-101).

Як вказував позивач, він не являється біологічним батьком дитини, а вказаний її батьком лише тому, що дитина народилась до спливу 10 місяців від розірвання шлюбу між ним та відповідачем, а біологічний батько дитини не подав заяву про визнання батьківства.

Як вбачається із довідки про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України від 21 лютого 2024 року №1506, старший солдат ОСОБА_3 в період з 24.12.2022 по 04.07.2023, з 16.07.2023 по 28.10.2023, з 14.11.2023 по 21.02.2024 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи у н.п. Краматорськ Костянтинівка Донецької області (а.с. 18-19).

Крім того, згідно висновку експерта №103-96-2024, наданого на виконання вимог ухвали суду від 08.04.2024 року, біологічне батьківство ОСОБА_3 відносно ОСОБА_4 , народженої ОСОБА_2 , виключається (а.с. 62-64).

Згідно з ч.2 ст. 1 СК України регулювання сімейних відносин здійснюється цим Кодексом з метою: зміцнення сім`ї як соціального інституту і як союзу конкретних осіб; утвердження почуття обов`язку перед батьками, дітьми та іншими членами сім`ї; побудови сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки; забезпечення кожної дитини сімейним вихованням, можливістю духовного та фізичного розвитку.

Відповідно до ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

Згідно ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до положень ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

При цьому, за ст. 121 СК України, права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Згідно ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: 1) за заявою матері та батька дитини; 3) за рішенням суду.

Як визначено ч. 2 та ч. 3 ст. 122 СК України, дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. Подружжя, а також жінка та чоловік, шлюб між якими припинено, у разі народження дитини до спливу десяти місяців після припинення їх шлюбу, мають право подати до органу державної реєстрації актів цивільного стану спільну заяву про невизнання чоловіка (колишнього чоловіка) батьком дитини. Така вимога може бути задоволена лише у разі подання іншою особою та матір`ю дитини заяви про визнання батьківства.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 СК України, походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Як передбачено ч.ч. 1-3 ст. 136 СК України, особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття.

Не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до частини першої статті 123 цього Кодексу (ч. 5 ст. 136 СК України).

При цьому, як передбачено п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», судам слід ураховувати, що відповідно до ст. 136 СК оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття, а в разі її смерті не допускається. Оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК ), - шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК), - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка

як батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. При цьому відповідні вимоги жінки суд може задовольнити лише за умови подання іншою особою заяви про своє батьківство. Особа, яка в момент реєстрації її батьком дитини знала, що не є таким, а також особа, котра дала згоду на штучне запліднення своєї дружини, не мають права оспорювати батьківство. Для вимог чоловіка про виключення відомостей про нього як

батька з актового запису про народження дитини позовної давності не встановлено, а для вимог жінки про виключення з цього запису відомостей про її чоловіка як батька позовна давність становить один рік і її перебіг починається з дня реєстрації дитини.

Доказами, відповідно до ст. 76 ЦПК України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Приписами ч.ч. 1,6 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Оскільки на підставі проведеної генетичної експертизи встановлено, що позивач не являється біологічним батьком дитини, зазначене є підставою для виключення відомостей про батьківство відносно дитини.

Також у судовому засіданні встановлено, що станом на момент реєстрації себе батьком дитини позивач достеменно знав, що не є батьком ОСОБА_7 , але відомості про реєстрацію було проведено на підставі ч. 2 та ч. 3 ст. 122 СК України, так як дитина народилась до спливу 10 місяців від розірвання шлюбу сторін, а біологічний батько не подав заяву про визнання батьківства.

Окремо суд звертає увагу, що у заяві від 20.02.2024 року ОСОБА_3 , справжність підпису якого засвідчено приватним нотаріусом Краматорського районного нотаріального округу Донецької області Борисевич В.А., лише надавав згоду на обрання прізвища дитині, яка народжена колишньою дружиною, а не визнав своє батьківство відносно ОСОБА_4 .

Розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що стороною позивача фактично доведено обставини, на які він вказував у позові, стосовно того, що не являється біологічним батьком дитини, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат варто вказати наступне.

Ч. 1 ст. 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Таким чином, у зв`язку з тим, що відповідач визнала позовні вимоги до початку розгляду справи по суті, сплачений позивачем судовий збір при поданні позову підлягає поверненню у розмірі 50 відсотків судового збору, що складає 605,60 грн.

Разом з тим, у відповідності до положень ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути інші 50 відсотків судового збору сплаченого позивачем при поданні позову, а саме у сумі 605,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1, 7, 141, 121, 122, 125, 126, 141, 136 Сімейного кодексу України, ст. 16 ЦК України, ст.ст. 217-242, 258-259, 268, 272-273, 352, 354 ЦПК України, Законом України «Про охорону дитинства», Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», суд, -

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа: Фастівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Фастівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), про виключення запису, як батька з актового запису про народження дитини, задовольнити.

Виключити з актового запису №78 від 27 лютого 2024 року про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відомості про батька ОСОБА_3 .

Повернути ОСОБА_3 50 відсотків сплаченої суми коштів на оплату судового збору, внесених по квитанції № 8618-1611-5442-0595 від 12.03.2024 року, отримувач коштів ГУК у Київ.обл/Фастівська міс/22030101 , код отримувача (ЄДРПОУ) 37955989, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) 899998, рахунок отримувача UA0010854 , код класифікації доходів бюджету 22030101 в розмірі 605,60 грн.

Виконання ухвали в частині повернення коштів на оплату судового збору доручити Головному управлінню державної казначейської служби України у Київській області.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 50% сплаченого судового збору в сумі 605,60 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Реквізити учасників:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ;

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ;

Фастівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Фастівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), , адреса: Київська обл., м. Фастів, вул. Шевченка, 2.

Суддя Н.А. Осаулова

Повний текст рішення суду складено 04.09.2024 року