Номер провадження 2/754/4204/24
Справа №754/8412/24
05 вересня 2024 року Деснянський районний суд міста Києва
у складі головуючої судді Гринчак О.І.
за участю секретаря судових засідань Чехун Ю.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,
Зміст позовних вимог
У червні 2024 року Акціонерне товариство «УкрСиббанк», через представника - адвоката Останкову Валентину Олександрівну, звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , в якому просить стягнути на користь Акціонерного товариства «УкрСиббанк»:
- стягнути з відповідачів на користь Акціонерного товариства «УкрСиббанк» судовий збір у розмірі 3028,00 грн, а саме у рівних частках з кожного по 1514,00 грн.
У забезпечення виконання кредитних зобов`язань позичальника за вказаним кредитним договором прийнята порука ОСОБА_2 згідно з договором поруки № 268084 (основний борг) та № 268084 (проценти та інші платежі) від 13.01.2017.
Всупереч умов кредитного договору відповідач-1 не здійснює своєчасних платежів у повному обсязі для погашення суми заборгованості за кредитим та процентами у строк, встановлений договором, чим суттєво порушує взяті на себе договірні зобов`язання.
Позивач направив відповідачам вимоги про усунення порушень кредитного договору. Відповідачі вимоги банку не задовольнили, заборгованість не погасили у повному обсязі.
Рух справи
Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 17 червня 2024 року відкрито провадження у справі, вирішено питання про доцільність її розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
27 серпня 2024 року від представника позивача до суду надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача.
У судове засідання 05 вересня 2024 року учасники справи не з`явилися.
Відповідачі до суду не з`явилися, відзиву на позовну заяву чи інших письмових пояснень від них до суду не надходило, а також повідомлення про іншу адресу, клопотання про відкладення судового розгляду також не заявлялося. Відповідачі повідомлялися про дату, час та місце розгляду справи належним чином, шляхом направлення судової повістки на адресу їх зареєстрованого місця проживання ( АДРЕСА_1 ), проте судові повістки повернулася до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».
Відповідно до положень п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
З огляду на те, що на поштовому повідомленні проставлено відмітку «адресат відсутній за вказаною адресою», тобто за зареєстрованим місцем проживання відповідачів, в силу положень п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається, що повістки вручено відповідачам та вони є повідомленими про дату, час та місце розгляду справи.
Відповідно до частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Згідно з пунктом 1 частини третьої статті 223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.
З огляду на вказані обставини та приписи процесуального закону, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідача, який повідомлений належним чином та не повідомив суду причини своєї неявки.
Оскільки відповідачі про розгляд справи повідомлявся належним чином, відзивів на позовну заяву не подали та не повідомили причини їх неподання, а також те, що зі сторони позивача не надійшло заперечень щодо розгляду справи в порядку заочного провадження, суд вважає можливим розглянути спір відповідно до ст. 280-282 ЦПК України та на підставі матеріалів справи постановити заочне рішення.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
У зв`язку з неявкою учасників у судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Згідно з ч. 6 ст. 259 ЦПК України у виняткових випадках залежно від складності справи складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.
Відповідно до положень ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2022 року у справі № 1519/2-5034/11 зазначено, що у передбачених нормами ЦПК України випадках повне судове рішення може відображати дату судового засідання, яким завершено судовий розгляд (відповідна дата вказана у вступній частині судового рішення) та дату складення повного судового рішення (відповідна дата вказана у резолютивній частині або після резолютивної частини судового рішення). У випадках, коли відбувається проголошення судового рішення, датою такого судового рішення є дата судового засідання, яким завершено судовий розгляд. І навпаки, якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи; з урахуванням розумності положення частини п`ятої статті 268 ЦПК України слід розуміти таким чином: у разі ухвалення судового рішення за відсутності учасників справи, суд повинен зазначати датою ухвалення ту дату, на яку було призначено розгляд справи, та вказувати у резолютивній частині дату складення повного судового рішення. Проте у разі зазначення судом датою ухвалення судового рішення дати складення повного судового рішення, внаслідок чого дата судового засідання та дата ухвалення судового рішення не співпадатимуть, це не є порушенням прав сторін.
Фактичні обставини справи, встановлені судом
Відповідно до пп. а, б п. 1.2.9 кредитного договору за користування кредитними коштами встановлюється фіксована процентна ставка 15,00% річних, якщо інший розмір процентної ставки не застосовується до всієї та/або частини заборгованості у відповідності до умов Договору, але в будь-якому випадку розмір процентної ставки за користування кредитними коштами за цим договором не може бути меншим за розмір, встановлений цим підпунктом. У випадку прострочення протягом десяти днів поспіль сплати основного боргу та/або процентів на суму, що дорівнює або перевищує 50% від розміру нарахованого до сплати платежу за основним боргом та процентами, процентна ставка за користування кредитними коштами починаючи з одинадцятого дня такого прострочення, а якщо такий день припадає на вихідний, святковий або неробочий день, то з першого робочого дня, що слідує за таким днем, встановлюється в розмірі ставки, що діяла станом на кінець десятого дня прострочення, збільшеної на 4% (чотири проценти). Цей підпункт застосовується повторно протягом строку дії Договору при настанні вказаної в цьому підпункті події лише у випадку, якщо в період між попереднім та повторним застосуванням цього підпункту Позичальник в повному обсязі погасив прострочену заборгованість за Договором та був встановлений розмір процентної ставки відповідно до умов підпунктів «в» або «г» цього пункту Договору.
Положеннями п. 1.2.10 кредитного договору визначено, що розмір ануїтетного платежу складає 4417,00 грн. День сплати ануїтетного платежу 13 число кожного місяця протягом строку кредитування. Розмір ануїтетного платежу вказаний з урахуванням розміру процентної ставки, вказаного в абзаці першому пункту 1.2.9 цього Договору.
Графік платежів за кредитним договором визначено сторонами у додатку № 2 до договору.
Відповідно до п. 1.3, 1.4 договору поруки № 268084 (основний борг) поручитель відповідає перед кредитором за основним договором частково, а саме за порушення основного зобов`язання боржником в межах суми, що становить 282133,34 грн поручитель відповідає перед кредитором у зазначеному в цьому пункті розмірі протягом строку дії поруки, зазначеного у п. 3.1. цього договору, незалежно від суми будь-яких погашених зобов`язань за основним договором. Відповідальність поручителя і боржника щодо виконання основного зобов`язання є солідарною.
Згідно з п. 1.3, 1.4 договору поруки № 268084 (проценти та інші платежі) поручитель відповідає перед кредитором за основним договором частково, а саме за порушення основного зобов`язання боржником в межах суми, що становить 141066,67 грн. Поручитель відповідає перед кредитором у зазначеному в цьому пункті розмірі протягом строку дії поруки, зазначеного у п. 3.1. цього договору, незалежно від суми будь-яких погашених зобов`язань за основним договором. Відповідальність поручителя і боржника щодо виконання основного зобов`язання є солідарною.
Зі змісту п. 1.1 Статуту загальними зборами акціонерів банку 17.10.2018 прийнято рішення про зміну типу товариства на приватне акціонерне товариство та про зміну найменування на АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «УКРСИББАНК».
ОСОБА_1 частково здійснював платежі на погашення заборгованості до 06.02.2023.
11.12.2023 позивач направив відповідачам вимоги від 07.12.2023 № 27-1-01/1107 та № 27-1-01/1108, в яких вказувалось, що станом на 06.12.2023 заборгованість позичальника з повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитом становить 180790,77 грн та вимагав виконання зобов`язань, а саме сплатити АТ «УКРСИББАНК» заборгованість з повернення суми кредиту в повному обсязі, сплати нарахованих процентів.
Доказів того, що відповідачі здійснили оплату заборгованості матеріали справи не містять.
Норми права та мотиви суду
Частиною першою статті 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною першою статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Відповідно до частини першої статті 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.
Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів.
Між позивачем та відповідачем-1 укладено кредитний договір. Позивач умови договору виконав, надавши кредитні кошти відповідачу-1, натомість ОСОБА_1 зобов`язання за кредитним договором не виконував та з лютого 2023 року припинив погашення кредиту та процентів за ним.
Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно з частиною першою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватися визначених договором строків, зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням.
Відповідно до статті 615 ЦК України у разі порушення зобов`язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов`язання або воно припиняється.
Відповідно до частини першої статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.
Статтею 554 ЦК України визначено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.
Отже, поручитель за кредитним договором несе відповідальність перед банком за невиконання боржником зобов`язання як солідарний боржник, якщо договором не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя, а позивач як кредитор має право вимагати виконання основного зобов`язання як від боржника і його поручителя разом, так і від будь-кого з них окремо, при цьому у разі пред`явлення таких вимог до поручителя останній відповідає в межах взятих на себе зобов`язань перед банком.
За змістом постанови Великої Палати Верховного Суду від 15.06.2021 у справі № 904/5726/19 у процесуальному та матеріальному законодавстві передбачено обов`язок доказування, який слід розуміти як закріплену міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах. Цей склад фактів визначається нормою права, що регулює спірні правовідносини. Відповідно, звертаючись із позовом на захист свого порушеного права, позивач повинен довести належними, допустимими та достовірними доказами підстави виникнення в боржника обов`язку та зміст цього обов`язку згідно з нормами права, що регулюють спірні правовідносини. У свою чергу процесуальні обов`язки відповідача полягають також у здійснені ним активних процесуальних дій, наведенні доводів та наданні доказів, що спростовують існування цивільного права позивача. Тож виходячи з принципу змагальності сторін у процесі на позивача за загальним правилом розподілу тягаря доказування не може бути покладено обов`язок доведення обставин, за які відповідає відповідач, зокрема, якщо відповідач нехтує своїми процесуальними обов`язками.
Позивачем у справі, що є предметом розгляду, доведено обставини, на які він посилався на підтвердження своїх вимог, в частині наявності підстав для стягнення заборгованості за кредитом і його розміру.
Відповідачами доводів позивача не спростовано, контррозрахунку заборгованості не надано, доказів сплати заборгованості за кредитним договором матеріали справи не містять.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 неналежним чином виконував взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку з чим позивач звертався до відповідачів з вимогами про дострокове повернення кредиту, але такі вимоги відповідачами не виконані.
Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку банку не повернуті, наявні правові підстави для їх стягнення.
Щодо судового збору
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:
1) у разі задоволення позову - на відповідача;
2) у разі відмови в позові - на позивача;
3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
З огляду на те, що позовні вимоги задоволені судом, то судові витрати покладаються на відповідачів в повному обсязі.
Керуючись ст. 2, 7, 10, 12, 19, 81, 83, 141, 258-260, 263-265, 273-289, 352, 354, 355 ЦПК України, суд
Позов Акціонерного товариства «Укрсиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Укрсиббанк» судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1514,00 грн.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Укрсиббанк» судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1514,00 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.
Рішення може бути оскаржено протягом 30 днів з дня його проголошення/складання повного тексту шляхом подання безпосередньо до Київського апеляційного суду апеляційної скарги.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не подано. В разі подання апеляційної скарги рішення набирає законної сили, якщо його не скасовано, після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - Акціонерне товариство «Укрсиббанк», місцезнаходження - 04070, м. Київ, вул. Андріївська, буд. 2/12.

Відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено та підписано 13.09.2024.

Суддя Деснянського районного

суду міста Києва Оксана ГРИНЧАК