Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.01.2024Справа №607/21373/23

18 січня 2024 року м.Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

- головуючої судді Черніцької І.М.

- за участю секретаря судового засідання Демборинського М.Р.

- сторони в судове засідання не з`явилися

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в місті Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Кметик Ярослав Степанович, до Байковецької сільської ради, третя особа Тернопільська районна державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Кметик Я.С., звернулася в суд із позовом до відповідача Байковецької сільської ради, третя особа Тернопільська районна державна нотаріальна контора про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за АДРЕСА_1 та житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування вимог позивач вказує, що житловий будинок по АДРЕСА_1 належав голові колгоспного двору ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , та була єдиним членом вказаного колгоспного двору. За життя 10 лютого 2006 року ОСОБА_3 склала заповіт, яким заповіла належний їй житловий будинок ОСОБА_4 , який після смерті останньої вступив у фактичне управління спадковим майном, однак свідоцтва про право власності на спадкове майно не отримав.

Зазначає, що житловий будинок по АДРЕСА_1 належав до суспільної групи колгоспний двір, членами якого були ОСОБА_2 голова двору, ОСОБА_5 дружина, ОСОБА_4 син та вона. Відтак, кожному з них належить по 1/4 частині спірного житлового будинку.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла її матір ОСОБА_5 .

ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_4 . Після його смерті в управління спадковим майном вступив ОСОБА_2 . Вона є спадкоємцем за законом першої черги після смерті батька ОСОБА_2 , інших спадкоємців немає.

З цих підстав позивач вказує, що вона є спадкоємцем за законом після смерті батька ОСОБА_2 , а тому успадкувала після смерті останнього спірні будинковолодіння.

Посилаючись на наведене, просила задовольнити позов.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 листопада 2023 року відкрито провадження у справі за правилами загального провадження.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 грудня 2023 року, яка занесена до протоколу судового засідання, закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду.

В судове засідання позивач не з`явилася, хоча про час та місце була повідомлена у встановленому законом порядку.

Попередньо представник позивача адвокат Кметик Я.С. подав заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце був повідомлений у встановленому законом порядку. Попередньо подав заяви про розгляд справи без його участі. Вказує, що у вирішення даного спору Байковецька сільська рада покладається на думку суду.

Представник Тернопільської районної державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце був повідомлений у встановленому законом порядку. Попередньо подав заяву про розгляд справи без їх участі.

Судом встановлено, що 21 листопада 1970 року ОСОБА_2 та ОСОБА_6 зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 17 червня 2009 року, виданим Чернелево-Руською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області.

ІНФОРМАЦІЯ_5 народився ОСОБА_4 , батьками якого зазначено « ОСОБА_2 » та « ОСОБА_5 », що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 05 листопада 1971 року, виданим Чернелево-Руською сільською Радою Тернопільського району.

ІНФОРМАЦІЯ_6 народилася ОСОБА_1 , батьками якої зазначено « ОСОБА_2 » та « ОСОБА_5 », що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 02 листопада 1982 року, виданим Чернелево-Руською сільською Радою Тернопільського району.

Як слідує з архівного витягу з протоколу №4 засідання виконавчого комітету Тернопільської районної Ради народних депутатів від 27 лютого 1991 року, рішенням за №40 «Про оформлення права власності на жилі будинки» вирішено встановити факт належності та визнати право власності на жилі будинки з надвірними будівлями за колгоспними дворами село Жовтневе згідно з додатком за №1. Згідно додатку за №1 до вказаного рішення «Список колгоспних дворів с. Жовтневе, за якими встановлюється факт належності та визначається право власності на жилі будинки», за ОСОБА_3 встановлюється факт належності та визнається право власності на жилий будинок по АДРЕСА_2 .

Згідно інформаційної довідки за №271 від 31 березня 2023 року, виданої Тернопільським районним бюро технічної інвентаризації, станом на 01 січня 2013 року житловий будинок за АДРЕСА_2 зареєстровано за головою колгоспного двору ОСОБА_3 на підставі свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок, виданого Тернопільською районною радою 28 лютого 1991 року на підставі рішення виконкому за №40 від 27 лютого 1991 року та записано 28 лютого 1991 року в реєстрову книгу №1 за реєстровим №138.

З інформаційної довідки про технічний стан нерухомого майна за №277 від 03 квітня 2023 року, виданої Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації вбачається, що по обліку бюро будинковолодіння за АДРЕСА_2 належить ОСОБА_3 . Раніше будинковолодіння рахувалося в с. Жовтневе.

Як вбачається з довідки Байковецької сільської ради за №128 від 11 вересня 2023 року, будинковолодіння по АДРЕСА_1 рахується за померлою ОСОБА_3 . Вказане будинковолодіння відносилось до суспільної групи господарства колгоспний двір, станом на 15 квітня 1991 року члена колгоспного двору була ОСОБА_3 .

Таким чином, наявними у справі матеріалами підтверджено, що будинковолодіння по АДРЕСА_2 належало до суспільної групи «колгоспний двір», членами якого була ОСОБА_3 .

Як слідує з архівного витягу з протоколу №4 засідання виконавчого комітету Тернопільської районної Ради народних депутатів від 27 лютого 1991 року, рішенням за №40 «Про оформлення права власності на жилі будинки» вирішено встановити факт належності та визнати право власності на жилі будинки з надвірними будівлями за колгоспними дворами село Жовтневе згідно з додатком за №1. Згідно додатку за №1 до вказаного рішення «Список колгоспних дворів с. Жовтневе, за якими встановлюється факт належності та визначається право власності на жилі будинки», за ОСОБА_2 встановлюється факт належності та визнається право власності на жилий будинок по АДРЕСА_1 .

З інформаційної довідки за №270 від 31 березня 2023 року, виданої Тернопільським районним бюро технічної інвентаризації вбачається, що станом на 01 січня 2013 року житловий будинок за АДРЕСА_1 зареєстровано за головою колгоспного двору ОСОБА_2 на підставі свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок, виданого Тернопільською районною радою 28 лютого 1991 року на підставі рішення виконкому за №40 від 27 лютого 1991 року та записано 28 лютого 1991 року в реєстрову книгу №1 за реєстровим №137.

Як слідує з довідки Байковецької сільської ради за №127 від 11 вересня 2023 року, будинковолодіння по АДРЕСА_1 рахується за померлим ОСОБА_2 . Вказане будинковолодіння відносилось до суспільної групи господарства колгоспний двір, станом на 15 квітня 1991 року члена колгоспного двору були: ОСОБА_2 голова двору, ОСОБА_5 дружина, ОСОБА_4 син та ОСОБА_1 дочка.

Згідно інформаційної довідки про технічний стан нерухомого майна за №276 від 03 квітня 2023 року, виданої Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації, по обліку бюро будинковолодіння за АДРЕСА_1 належить ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та ОСОБА_1 . Раніше будинковолодіння рахувалося в с. Жовтневе.

Таким чином, наявними у справі матеріалами підтверджено, що будинковолодіння по АДРЕСА_1 належало до суспільної групи «колгоспний двір», членами якого були ОСОБА_2 голова двору, ОСОБА_5 дружина, ОСОБА_4 син та ОСОБА_1 дочка.

Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглось після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності всіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Таким чином, ОСОБА_3 належало ціле будинковолодіння по АДРЕСА_2 .

Водночас, ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та ОСОБА_1 належало по частці будинковолодіння по АДРЕСА_1 .

За життя ОСОБА_3 склала заповіт, посвідчений 20 лютого 2004 року секретарем Чернелево-Руської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області Гронською Л.Я., зареєстрований в реєстрі за №9, яким заповіла належні їй земельну ділянку площею 3,22 га та грошові вклади, що зберігаються в філії Ощадного банку України за №7939/014 на рахунку №1828 ОСОБА_4

20 лютого 2004 року ОСОБА_3 склала заповіт, посвідчений секретарем Чернелево-Руської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області Гронською Л.Я., зареєстрований в реєстрі за №10, яким заповіла належний їй грошовий вклад, що зберігаються в філії Ощадного банку України за №7939/07 на рахунку №3645 ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

10 лютого 2006 року ОСОБА_3 склала заповіт, посвідчений секретарем Чернелево-Руської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області Гронською Л.Я., зареєстрований в реєстрі за №04, яким заповіла належний їй на праві приватної власності житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_2 ОСОБА_4 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 від 15 лютого 2007 року, виданим повторно Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського району управління юстиції, актовий запис №18.

Після її смерті відкрилася спадщина за заповітом на належне їй майно, у тому числі на належне їй будинковолодіння по АДРЕСА_2 .

21 лютого 2007 року Тернопільською районною державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу за №88 після смерті ОСОБА_3 за заявою ОСОБА_4 про прийняття спадщини.

Як вбачається з довідки за №179 від 18 грудня 2023 року, виданої Байковецькою сільською радою, на день смерті ОСОБА_3 була зареєстрована по АДРЕСА_1 , на день смерті останньої за вказаною адресою ніхто не був зареєстрований та не проживав.

Таким чином, з матеріалів спадкової справи за №88 встановлено, що одним із спадкоємців за заповітом після смерті ОСОБА_3 є ОСОБА_4 , який у встановленому законом порядку прийняв спадщину після смерті останньої шляхом подання у встановлений строк заяви про прийняття спадщини.

Інші спадкоємці за заповітом ОСОБА_9 та ОСОБА_8 щодо іншого спадкового майна прийняли спадщини після смерті ОСОБА_3 подавши до нотконтори заяву про прийняття спадщини за заповітом.

ОСОБА_4 частково оформив спадкові права після смерті ОСОБА_3 , отримавши 20 червня 2007 року свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку та грошовий вклад.

Таким чином, ОСОБА_4 прийняв спадщину за заповітом, однак не встиг оформити спадкових прав на спірний житловий будинок.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_5 від 01 травня 2009 року, виданим Чернелево-Руською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, актовий запис №09.

Після її смерті відкрилася спадщина за законом, у тому числі на належну їй частину будинковолодіння по АДРЕСА_1 , як члена колгоспного двору.

21 жовтня 2009 року Тернопільською районною державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу за №474/2009 року після смерті ОСОБА_5 .

Як вбачається з довідки за №178 від 18 грудня 2023 року, виданої Байковецькою сільською радою, на день смерті ОСОБА_5 була зареєстрована по АДРЕСА_1 . Разом з нею за вказаною адресою були зареєстровані: ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_1

21 жовтня 2009 року ОСОБА_1 подала до Тернопільської районної державної нотаріальної контори заяву про відмову від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 в користь сина померлої ОСОБА_4 .

27 жовтня 2009 року ОСОБА_2 подав до Тернопільської районної державної нотаріальної контори заяву про відмову від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 в користь сина померлої ОСОБА_4 .

Таким чином, з матеріалів спадкової справи за №474/2009 роки встановлено, що єдиним спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_5 є ОСОБА_4 , який у встановленому законом порядку прийняв спадщину після смерті останньої шляхом постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Інші спадкоємці за законом ОСОБА_2 та ОСОБА_1 відмовилися від прийняття спадщини, про що подали до нотконтори заяви про відмову. Спадкоємців за заповітом судом не встановлено.

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_6 від 26 грудня 2011 року, виданим Чернелево-Руською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, актовий запис №30.

Після його смерті відкрилася спадщина за законом, у тому числі на належне йому будинковолодіння по АДРЕСА_2 , успадковане після смерті ОСОБА_3 , частину будинковолодіння по АДРЕСА_1 , успадковану після смерті ОСОБА_5 та частину будинковолодіння по АДРЕСА_1 , як члена колгоспного двору.

09 жовтня 2012 року Тернопільською районною державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу за №560/2012 року після смерті ОСОБА_4 за заявою ОСОБА_2 , від імені якого діяла ОСОБА_1 , про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом.

Як вбачається з довідки за №167 від 18 червня 2012 року, виданої Чернелево-руською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області та довідки за №177 від 18 грудня 2023 року, виданої Байковецькою сільською радою, на день смерті ОСОБА_4 був зареєстрований по АДРЕСА_1 . Разом з ним за вказаною адресою були зареєстровані ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Таким чином, з матеріалів спадкової справи за №560/2012 роки встановлено, що єдиним спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_4 є ОСОБА_2 , який у встановленому законом порядку прийняв спадщину після смерті останнього шляхом постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Інших спадкоємців за законом першої черги та за заповітом судом не встановлено.

Крім того, ОСОБА_2 частково оформив спадкові права після смерті ОСОБА_4 , отримавши 28 травня 2013 року свідоцтва про право на спадину за законом на земельні ділянки.

Таким чином, ОСОБА_2 успадкував після смерті ОСОБА_4 належні йому будинковолодіння за АДРЕСА_2 та часки будинковолодіння за АДРЕСА_1 . Однак, не оформив спадкових прав.

ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_7 від 21 вересня 2022 року, виданим Байковецькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, актовий запис №107.

Після його смерті відкрилася спадщина за законом на належне йому майно, у тому числі на належне йому будинковолодіння по АДРЕСА_2 , успадковане після смерті ОСОБА_4 , частину будинковолодіння по АДРЕСА_1 , у спадковану після смерті ОСОБА_4 та частину будинковолодіння по АДРЕСА_1 , як члена колгоспного двору.

22 березня 2023 року Тернопільською районною державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу за №103/2023 року після смерті ОСОБА_2 за заявою ОСОБА_1 про прийняття спадщини.

Як вбачається з довідки за №175 від 18 грудня 2023 року, виданої Байковецькою сільською радою, на день смерті ОСОБА_2 був зареєстрований по АДРЕСА_1 . Разом з ним за вказаною адресою була зареєстрована ОСОБА_1 .

Таким чином, з матеріалів спадкової справи за №103/2023 роки встановлено, що єдиним спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_2 є ОСОБА_1 , яка у встановленому законом порядку прийняла спадщину після смерті останнього шляхом постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Інших спадкоємців за законом та за заповітом судом не встановлено.

Крім того, ОСОБА_1 частково оформила спадкові права після смерті ОСОБА_2 , отримавши 07 вересня 2023 року свідоцтва про право на спадину за законом на земельні ділянки.

07 вересня 2023 року ОСОБА_1 подала державному нотаріусу заяву про видачу свідоцтв про право на спадщину за законом на спірні житлові будинки по АДРЕСА_1 та по АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_2 .

Постановою державного нотаріуса Тернопільської районної державної нотаріальної контори Темнікової А.Г. від 07 вересня 2023 року за №1818/02-31, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на будинковолодіння по АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_2 , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на належність майна спадкодавцю.

Постановою державного нотаріуса Тернопільської районної державної нотаріальної контори Темнікової А.Г. від 11 вересня 2023 року за №1850/02-31, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на будинковолодіння по АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_2 , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на належність майна спадкодавцю.

Суд, розглянувши справу, дослідивши та оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, виходячи із наступного.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

В силу вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Встановлено та підтверджено матеріалами справи, що будинковолодіння по АДРЕСА_2 значиться як колгоспний двір, членом якого була ОСОБА_3 .

Окрім того, будинковолодіння по АДРЕСА_1 значиться як колгоспний двір, членами якого були: ОСОБА_2 голова двору, ОСОБА_5 дружина, ОСОБА_4 син та ОСОБА_1 дочка.

Відповідно до роз`яснень викладених у п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України за №20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Таким чином, ОСОБА_3 , як одноосібному члену колгоспного двору, на момент смерті належав цілий житловий будинок по АДРЕСА_2 .

Водночас, кожному члену колгоспного двору ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та ОСОБА_1 належало по 1/4 частині будинковолодіння по АДРЕСА_1 .

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина за заповітом, у тому числі на належне їй будинковолодіння по АДРЕСА_2 .

Спадщину після смерті ОСОБА_3 , зокрема спадкове майно, яке складається із будинковолодіння по АДРЕСА_2 , прийняв спадкоємець за заповітом ОСОБА_4 шляхом подання нотаріусу у встановлений законом строк заяви про прийняття спадщини, що підтверджується матеріалами справи.

Таким чином, ОСОБА_4 після смерті ОСОБА_3 успадкував належне останній будинковолодіння по АДРЕСА_2 . Однак, за життя не оформив спадкових прав на нього.

Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина за законом, у тому числі на належну їй частку будинковолодіння по АДРЕСА_1 , як члена колгоспного двору.

Спадщину після смерті ОСОБА_5 прийняв її син ОСОБА_4 шляхом спільного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Інші спадкоємці за законом першої черги ОСОБА_2 та ОСОБА_1 подали заяви про відмову від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 в користь ОСОБА_4 .

Таким чином, ОСОБА_4 після смерті ОСОБА_5 успадкував належну їй частку будинковолодіння по АДРЕСА_1 . Однак, за життя не оформив спадкових прав на вказану частку будинковолодіння.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина за законом, у тому числі на належне йому будинковолодіння по АДРЕСА_2 , успадковане після смерті ОСОБА_3 , частину будинковолодіння по АДРЕСА_1 , успадковану після смерті ОСОБА_5 та частину будинковолодіння по АДРЕСА_1 , як члена колгоспного двору.

Спадщину після смерті ОСОБА_4 прийняв його батько ОСОБА_2 шляхом спільного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Інших спадкоємців за законом першої черги та за заповітом судом не встановлено.

Таким чином, ОСОБА_2 після смерті ОСОБА_4 успадкував належне йому будинковолодіння по АДРЕСА_2 , та частину будинковолодіння по АДРЕСА_1 . Однак, за життя не оформив спадкових прав.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина за законом, у тому числі на належне йому будинковолодіння по АДРЕСА_2 , частину будинковолодіння по АДРЕСА_1 , успадковані після смерті ОСОБА_4 , та частину будинковолодіння по АДРЕСА_1 , як члена колгоспного двору.

Спадщину після смерті ОСОБА_2 прийняла його дочка ОСОБА_1 шляхом спільного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Інших спадкоємців за законом та за заповітом судом не встановлено.

Таким чином, ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_2 успадкувала належне йому будинковолодіння по АДРЕСА_2 , та 3/4 частини будинковолодіння по АДРЕСА_1 .

Однак, отримати свідоцтва про право на спадщину на спірні житлові будинки у нотаріуса позивач не може, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів.

За змістом вимог ст. 12 ЗУ «Про власність» (який діяв на час виникнення спірних правовідносин), основою створення власності є праця громадян та громадянин набуває право власності на майно з підстав, не заборонених законом, або отримує в результаті спадщини або здійснення інших угод.

Згідно з вимогами ст. 49 ЗУ «Про власність», володіння майном вважається правомірним, якщо інше не було встановлено судом, арбітражним судом, третейським судом.

Відповідно до вимог ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року, права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

Відповідно до інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про практику розгляду цивільних справ про спадкування», державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами).

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Водночас, суд вважає, що відсутні підстави для визнання за позивачем права власності на ціле будинковолодіння по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_2 , з огляду на таке.

В судовому засіданні встановлено, що спадкодавцю ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини належало частки будинковолодіння по АДРЕСА_1 , в тому числі частки, успадковані після смерті ОСОБА_4 та частка, як члена колгоспного двору.

Таким чином, до складу спадкового майна (спадкової маси) ОСОБА_2 входить виключно частки будинковолодіння по АДРЕСА_1 . Інша частка вказаного будинку належить позивачу, як члену колишнього колгоспного двору. Однак, таких позовних вимог позивач не заявляє.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає до часткового задоволення, шляхом визнання за позивачем права власності на частки житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд за АДРЕСА_1 та на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Керуючись ст. ст. 3, 4, 12, 81, 259, 263, 265, 268, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, ст. ст. 392, 1218, 1233, 1236, 1268-1270 Цивільного кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Кметик Ярослав Степанович, до Байковецької сільської ради, третя особа Тернопільська районна державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно, задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_8 .

Відповідач: Байковецька сільська рада, вул. Січових Стрільців, 43, с. Байківці Тернопільського району Тернопільської області, .

Третя особа: Тернопільська районна державна нотаріальна контора, вул. Котляревського, 27, м. Тернопіль, .

Повне рішення складено 24 січня 2024 року.

Головуюча суддя І.М. Черніцька