ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2388/24 Справа № 201/1916/23 Суддя у 1-й інстанції - Антонюк О. А. Суддя у 2-й інстанції - Гапонов А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

Головуючого судді-доповідача Гапонова А.В.

суддів Новікової Г.В., Никифоряка Л.П.

за участю секретаря Усик А.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», ОСОБА_2 , третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Істейтглобал» про визнання припиненими (припинити) правовідносини за договором іпотеки,

-за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк»

на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 28 листопада 2023 року, -

В С Т А Н О В И В:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

16.02.2023 року до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшов позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», ОСОБА_2 , третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Істейтглобал» про визнання припиненими правовідносин за договором іпотеки, в якому з урахування уточнення позовних вимог йшлося про визнання припиненими правовідносини за договором іпотеки № 461-Г-ДИЗ від 19.12.2012 року, укладеним між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» і ОСОБА_2 .

КОРОТКИЙ ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 28 листопада 2023 року позовні вимоги задоволені.

Визнано припиненими (припинити) правовідносини за договором іпотеки № КП 461-Г-ДИЗ від 19 грудня 2012 року, укладеним між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» і ОСОБА_2 .

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

28.12.2023 року від Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк»надійшла апеляційна скарга в якій ставиться вимога про скасування рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 28 листопада 2023 року та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтуванні доводів апеляційної скарги зазначено, що зважаючи на те, що Кредитний договір є дійсним, зобов`язання за ним залишились не виконаними, то, враховуючи приписі статей 3, 23 Закону України «Про іпотеку», іпотека є чинною для нового власника предмета іпотеки за Договором іпотеки № 461-Г-ДИЗ від 19.12.2012 року.

Норми статті 559 ЦК України на ці правовідносини не поширюється, оскільки іпотека за правовою природою є заставою, а тому регулюється статтями 572-593 ЦК України та Законом України «Про іпотеку».

Заборгованість за Кредитним договором не погашено. Зобов`язання за Кредитним договором Позичальником не виконані, у зв`язку з чим ТОВ «Істейтглобал» має прострочену заборгованість за Кредитним договором зі сплати винагороди за користування кредитом у сумі 25 253 565, 75 грн., яка визнана судом в межах справи № 904/372/23 про банкрутство ТОВ «Істейтглобал».

Позивач ОСОБА_1 працює генеральним директором ТОВ Юридична компанія «Правовий альянс», який був обізнаний про наявність зобов`язань ТОВ «Істейтглобал», а тому не може бути добросовісним набувачем.

АРГУМЕНТИ ІНШИХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Від представника позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому с посиланням на судову практику, зазначено, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

В АПЕЛЯЦІЙНОМУ СУДІ

Представник Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» адвокат Сергач А.В. у судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримав.

Представник ОСОБА_1 адвокат Макега С.О. проти апеляційної скарги заперечувала, просила залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Інші учасники справи належним чином повідомлені про день та час розгляду справи (т.3 а.с.70-72), у судове засідання не з`явились, що відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Відповідно до ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги в межах апеляційного оскарження, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати та винести нове рішення з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини.

ОСОБА_1 , являється власником нерухомого майна - квартири за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договору дарування квартири від 24.10.2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського нотаріального округу Мошковською Н.М. укладеного з ОСОБА_2 . Право власності зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 24 жовтня 2017 року, номер запису про право власності: 22985218, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 04 серпня 2022 року. На момент укладення договору дарування, квартира не перебувала під арештом чи забороною, в судовому спорі та під податковою заставою не перебувала, відсутні претензії третіх осіб на вказану квартиру.

Відсутність заборони відчуження квартири, реєстрації іпотеки та податкової застави підтверджувалось інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та витягом з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, отриманими приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Мошковською Н.М. 24 жовтня 2017 року (п. 6 договору дарування). Під час укладення договору дарування квартира була вільна від іпотеки та будь яких інших обмежень. У державному реєстрі запис про обтяження іпотекою нерухомого майна був відсутній.

Договір дарування був укладений відповідно до вимог чинного законодавства. Право власності на нерухоме майно набуте позивачем правомірно. Договір дарування від 24 жовтня 2017 року укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є чинний. Отже, позивач являється єдиним законним власником та добросовісним набувачем вищевказаного нерухомого майна.

В листопаді 2022 року позивач випадково дізнався з Єдиного реєстру судових рішень, що в провадженні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська знаходиться справа № 201/5907/22 за позовною заявою Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_2 , приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Мошковська Наталія Миколаївна про скасування рішень державного реєстратора та скасування державної реєстрації прав. Однією із позовних вимог, окрім вимог про скасування рішень державного реєстратора та скасування державної реєстрації прав, була вимога про визнання з 19 грудня 2012 року (моменту первинної реєстрації запису про іпотеку 22759933 та запису про обтяження 22757218) права Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», як іпотекодержателя, щодо обтяження іпотекою та забороною на нерухоме майно квартири за адресою: АДРЕСА_1 , яка була предметом іпотеки за Договором іпотеки № КП 461-Г-ДИ2 від 19 грудня 2012 року укладеним між позивачем та ОСОБА_2 .

Як з`ясувалось з матеріалів вказаної справи, 20 березня 2011 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ТОВ «Істейтглобал» було укладено кредитний договір, за умовами якого ТОВ «Істейтглобал» отримало від банка кредитні кошти у розмірі 32 900 000 грн., з кінцевим терміном повернення до 19 березня 2041 року. Зобов`язання позичальника за вказаним кредитним договором було забезпечено зокрема договором іпотеки № КП 461-Г-ДИ3 від 19 грудня 2012 року, укладеним між банком та ОСОБА_2 , предметом якого є надання іпотекодавцем в іпотеку нерухомого майна квартири за адресою:

АДРЕСА_1 , спір у справі № 201/5907/22 стосується предмета договору іпотеки № КП461-Г-ДИ4 від 19 грудня 2012 року, а саме квартири, яка на праві власності належить позивачу. Вищезазначене свідчить про те, що відповідач не визнає права позивача на вказане нерухоме майно, вважає себе іпотекодержателем згідно договору іпотеки № КП461-Г-ДИ3 від 19 грудня 2012 року.

Ні в момент укладання договору іпотеки № КП 461-Г-ДИ4 від 19 грудня 2012 року, між банком та ТОВ ЮК «Правовий Альянс», ні в момент укладання договору дарування від 24 жовтня 2017 року нерухомого майна квартири за адресою: АДРЕСА_1 в, Позивачу не було відомо про те, що укладався ще й Договір іпотеки №КП461-Г-ДИ3 від 19.12.2012 р. між Банком та ОСОБА_2 , як і не було відомо, що предметом договору іпотеки було нерухоме майно квартири за адресою: АДРЕСА_1 в.

Крім того, на момент придбання вказаного нерухомого майна, за договором дарування, відсутність заборони відчуження квартири, реєстрації іпотеки та податкової застави підтверджувалось інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та витягом з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, отриманими приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Мошковською Н.М. 24 жовтня 2017 року (п. 6 договору).

При таких обставинах суд першої інстанції вважав можливим визнати припиненими (припинити) правовідносини за договором іпотеки № КП 461-Г-ДИЗ від 19 грудня 2012 року, укладеним між ПАТ КБ «ПриватБанк» (правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк») і ОСОБА_2 .

Але колегія суддів апеляційного суду з таким висновком погодитись не може з огляду на таке.

20 березня 2011 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ТОВ «Істейтглобал» було укладено кредитний договір, за умовами якого ТОВ «Істейтглобал» отримало від банка кредитні кошти у розмірі 32 900 000 грн., з кінцевим терміном повернення до 19 березня 2041 року. Зобов`язання позичальника за вказаним кредитним договором було забезпечено зокрема договором іпотеки № КП 461-Г-ДИ3 від 19 грудня 2012 року, укладеним між банком та ОСОБА_2 , предметом якого є надання іпотекодавцем в іпотеку нерухомого майна квартири за адресою: АДРЕСА_1 в.

Як вбачається з копії Договору іпотеки № КП 461-Г-ДИ3 від 19 грудня 2012 року (т.1 а.с.17-20), приватним нотаріусом Крючковою Т.В. у зв`язку з посвідченням договору іпотеки накладена заборона на відчудження зазначеного в договорі майна квартири, яка належить ОСОБА_2 до припинення чи розірвання договору іпотеки. Зареєстровано в реєстрі за № 13917. А далі зазначено, що нотаріусом Машковською Н.М. 10.10.2017 року знято заборону на відчуження квартири на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29.09.2017 року у зв`язку з припиненням дії іпотеки.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 29.08.2018 року, залишеною без змін постановою Верховного Суду від 25.05.2020 року рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 28 вересня 2017 року про визнання припиненим правовідносин за договором іпотеки (майнової поруки) № КП 461-Г-ДИ2 від 19 грудня 2012 року, № КП 461-Г-ДИ3 від 19 грудня 2012 року та договором поруки № КП461-Г-П2 від 19 грудня 2012 року укладеними між публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» і ОСОБА_2 скасоване. В задоволенні позову ОСОБА_2 про припинення договорів поруки та майнової поруки відмовлено.

Тобто Договір поруки № КП 461-Г-ДИ2 від 19 грудня 2012 року є чинним та діє до повного виконання зобов`язань по кредитному договору.

Відповідно до вимог частин 1, 2 статті 23 Закону України «Про іпотеку», уразі переходу права власності (права господарського відання, спеціального майнового права) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна навіть у випадку, якщо до відома набувача не доведена інформація про обтяження майна іпотекою.

Особа, до якої перейшло право власності (право господарського відання, спеціальне майнове право) на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права та несе всі його обов`язки за іпотечним договором в обсязі та на умовах, що існували до набуття такою особою права власності на предмет іпотеки.

Таким чином для задоволення позовних вимог не має юридичних підстав.

При таким обставинах апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з винесенням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний із належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

Враховуючи, в оскаржуваному рішенні є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» задовольнити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 28 листопада 2023 року скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», ОСОБА_2 , третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Істейтглобал» про визнання припиненими (припинити) правовідносини за договором іпотеки залишити без задоволення.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк»(ЄДРПОУ 14360570) судовий збір за апеляційний розгляд справи у розмірі 4 026 (чотири тисячі двадцять шість) гривень.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення виготовлено 06.02.2024 року.

Судді: