Провадження № 2-др/352/13/24
УХВАЛА

04 вересня 2024 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої Гриньків Д.В.,

секретар судового засідання Івасів В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника ОСОБА_1 адвоката Волосянка Романа Олексійовича про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УМ Факторинг» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

До Тисменицького районного суду Івано-Франківської області надійшла заява представника ОСОБА_1 адвоката Волосянка Романа Олексійовича про ухвалення додаткового рішення у справі за вказаним позовом, в обґрунтування якої адвокат зазначив слідуюче.

Рішенням Тисменицького районного суду від 04.07.2024 частково задоволено позов Товариства з обмеженою відповідальністю «УМ Факторинг» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість за тілом кредиту за договором №2919480 від 09.02.2022 року у сумі 20 000 грн., 328 грн. 86 коп. судового збору та 489 грн. 96 коп. витрат на правничу допомогу. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Окрім цього, представник зазначає, що з метою отримання професійної правничої допомоги відповідач уклала договір про надання правової допомоги з Адвокатським бюро «Романа Волосянка». Як визначено пунктом 3.1 даного договору, гонорар є формою винагороди бюро за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту за цим договором. Пунктом 3.2 договору передбачено, що розмір гонорару, який клієнт сплачує бюро за надану в межах цього договору правову допомогу, визначається сторонами окремою додатковою угодою, яка є невід`ємною частиною цього договору. Додатковою угодою №1 від 11.04.2024 до договору про надання правової допомоги визначено вартість послуг (гонорару) бюро за надання професійної правничої допомоги у Тисменицькому районному суді Івано-Франківської області. Згідно акту приймання-передачі наданих послуг (професійної правничої допомоги) від 03.06.2024, загальна вартість наданих послуг (професійної правничої допомоги) становить 5000,00 грн. Водночас, як вказує адвокат, за результатами розгляду справи, суд не вирішив питання про розподіл витрат на правничу допомогу, які мав сплатити відповідач. Більше того, згідно платіжної інструкції №0.0..1 від 04.07.2024 відповідачем оплачено надані послуги в повному обсязі.

Враховуючи вищевикладене, складність справи та її значення для відповідача, вважає такий розмір витрат на професійну правничу допомогу у даній справі є обґрунтованим та пропорційним до предмета спору. Зазначає, що витрати на професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137, частина восьма статті 141 ЦПК України). Тому, з урахуванням вищевикладеного просить ухвалити додаткове рішення, яким вирішити питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу, понесених відповідачем у зв`язку з розглядом цивільної справи №344/24176/23.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання.

Судом вирішено ухвалити додаткове рішення без виклику сторін.

Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК, у зв`язку із розглядом справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали цивільної справи, судом встановлено наступне.

Рішенням Тисменицького районного суду від 04.07.2024 частково задоволено позов Товариства з обмеженою відповідальністю «УМ Факторинг» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та стягнуто з відповідача на користь пощивача заборгованість за тілом кредиту за договором №2919480 від 09.02.2022 року у сумі 20 000 грн. 328 грн. 86 коп. судового збору та 489 грн. 96 коп. витрат на правничу допомогу.

В розділі 7 рішення суду «Судові витрати» суд зазначив, що відповідно до додаткової угоди від 11.04.2024 року, сплата узгодженої сторонами суми послуг здійснюється протягом десяти днів з моменту підписання сторонами додаткової угоди. В той же час ні відповідачем, ні її представником суду не надано доказів сплати таких витрат. В судовому засіданні на запитання суду ОСОБА_1 повідомила, що такі витрати нею не оплачувались. З огляду на зазначене, останні розподілу між сторонами не підлягають.

У відповідності до ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо , стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Відповідно до пунктів 33, 34 рішення Європейського суду з прав людини від 19 лютого 2009 року у справі «Христов проти України»(Khristov v. Ukraine)№24465/04 одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів (справа «Брумареску проти Румунії», п. 61). Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata, тобто поваги до остаточного рішення суду. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі.

Враховуючи, що в частині 7 рішення «Судові витрати» вирішено питання розподілу між сторонами судових витрат, зокрема, те, що витрати відповідача на правничу допомогу розподілу між сторонами не підлягають, відтак суд не вбачає підстав для ухвалення додаткового рішення в даній справі.

Керуючись ст. 247, 265, 270 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні заяви представника ОСОБА_1 адвоката Волосянка Романа Олексійовича про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УМ Факторинг» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - відмовити.

Згідно ст.261 ЦПК України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з 04.09.2024 року, як дня складення повного судового рішення.

Суддя Тисменицького районного суду

Івано-Франківської області Гриньків Д.В.