Справа №571/1312/24
Провадження № 2/571/266/2024
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2024 року смт. Рокитне

Рокитнівський районний суд Рівненської області в складі:

головуючої судді Верзун О.П.,

за участю секретаря судового засідання Качановської О.Ф.,

представника відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовною заявою ТОВ «Споживчий центр» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором -

В С Т А Н О В И В :

ТОВ "Споживчий центр" звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 , зазначаючи, що 27.012024 року між ТОВ "Споживчий центр" та відповідачем був укладений кредитний договір № 27.01.2024-100000054. Відповідно до його умов ТОВ "Споживчий центр" надало відповідачеві кредит у розмірі 7000,00 грн., строком на 28 календарних днів. У зв`язку з невиконанням взятих на себе зобов`язань за кредитним договором у відповідача виникла заборгованість у розмірі 10659,93 грн., що складається із заборгованості по тілу кредиту у розмірі 7000 грн. та заборгованості за відсотками у розмірі 2645,93 грн. та 1050 грн. комісії.

Враховуючи викладене, ТОВ "Споживчий центр" просить стягнути з ОСОБА_2 зазначену суму заборгованості за договором.

Позивач просив розглядати справу без участі його представника.

У судове засідання з`явився представник відповідача - ОСОБА_1 , який діє на підставі довіреності від 12.07.2024 ( а.с. 39).

ОСОБА_1 пояснив, що стороною відповідача позов визнається частково. Тіло кредиту заплатив напередодні судового засідання. Йому відомо, що син взяв кредит 27.01.2024, також відомо, що сума кредиту 7000 грн., а ним сплачено 7600 грн. На підтвердження своїх слів просив долучити квитанцію. Чому саме оплатив таку суму боргу пояснює тим, що не було коштів, крім того, вважає, що проценти за договором є завеликими, тому не вважав за необхідне сплачувати.

Суд заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що правовідносини, що виникли між сторонами по справі, є правовідносинами з приводу одержання кредиту. Вказані правовідносини регулюються нормами ЦК України.

Відповідно до ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України).

Згідно зі ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до вимог ст.639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави71, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно зі ст.ст.1046,1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути надана розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ст.1047 ЦК України).

Судом встановлено, що 27.01.2024 між ТОВ "Споживчий центр" та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір №27.01.2024-100000054 шляхом подачі пропозиції про укладення кредитного договору (оферти), заявки кредитного договору № 27.01.2024-100000054 (кредитної лінії), відповідь позивальника про прийняття пропозиції (акцепт) кредитного договору №27.01.2024-100000054, що є невід`ємною частиною цього Договору (а.с 24 зворотній бік - а.с. 30).

Відповідно до умов вказаного договору ТОВ "Споживчий центр" надало відповідачеві кредит у розмірі 7000,00 грн.

Суд критично оцінює надану позивачем квитанцію про отримання швидкого кредиту в сумі 9000 грн.( а.с. 11), однак бере до уваги, той факт, що ОСОБА_1 у судовому засіданні підтвердив, що відповідач отримав у кредит 7000 грн. і цей факт ними не заперечується; крім того, згідно умов укладеного договору та досягнутих домовленостей сума кредита складала не 9000 грн., а 7000 грн.

Згідно з наданим позивачем розрахунком, заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором становить 10695,93,00 грн., що складається із заборгованості по тілу кредиту у розмірі 7000,00 грн., заборгованості за відсотками у розмірі 2645,93 грн. та нарахованої комісії 1050 грн.

Вказаний розрахунок заборгованості на дату звернення із цим позовом, стороною відповідача спростованим не був. Але судом приймається до уваги підтверджений належним чином факт часткового погашення утвореної заборгованості у сумі 7600 грн. після пред`явлення позову до суду, решту заборгованості сторона відповідача відмовляється сплачувати з огляду на те, що вважає нараховані проценти непомірно великими та не погоджується з ними.

Відповідно до статті 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно із ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 611 ЦК України, в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Статтею 1054 Цивільного кодексуУкраїни передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ст. 629 ЦК договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Оскільки судом встановлено, що відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, після подачі позову, а саме 23.07.2024 на власний розсуд сплатив суму заборгованості 7600 грн., що підтверджується наданою квитанцією 9349-1614-4859-59-38 про сплату коштів за договором від 27.01.2024 (а.с. 42), суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 3095,93 грн. (10695,00 грн. -7600,00грн.).

Доводи представника відповідача про те, що позивач не має права надавати кредити, тому що не є банком, спростовується наданим доказами, а саме скріншотом з сайту НБУ, згідно якого абонентом, надавачем послуг у розділі «Некомерційні абоненти-надавачі послуг» ШвидкіГроші зазначено ТОВ «Споживчий центр» (а.с.12), відомості з ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань ( а.с.16 - 22).

Відповідно до ч. 1ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2422,40 грн. відповідно до платіжної інструкції від 18.06.2024. Оскільки, 23.07.2024 заборгованість частково погашено, тобто, після подання позову (надійшов до суду 24.06.2024) та відкриття провадження у справі (27.06.2024), суд стягує з відповідача сплачений під час подання позову судових збір у повному обсязі.

Керуючись статтями 4, 12, 13, 76-81, 141, 259, 263-265, 280 ЦПК України, суд ,-

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованість за Договором № 27.01.2024-100000054 від 27.01.2024. 3095 ( три тисячі дев`яносто п`ять ) гривень 93 копійки.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» сплачений судовий збір в розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок.

Рішення може бути оскаржено до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту проголошення. У разі оголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Повний текст рішення виготовлено 29.07.2024.

Відомості про сторін:

Позивач - Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», , місце знаходження: 01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 133-А ;

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Суддя: