Справа № 347/3304/23
Провадження № 2/347/137/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2024 року м. Косів

Косівський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Кіцули Ю.С.,

секретаря с/з Мошулі Т.В,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Кутської селищної ради Косівського району, Івано-Франківської області про визнання права власності в порядку спадкування на частку спільному сумісному майні

в с т а н о в и в :

Стислий виклад позицій позивача, та заперечень відповідача.

05.12.2024 року ОСОБА_1 звернулася в суд з вищевказаним позовом. В обґрунтування своїх вимог, посилалася на те, що 11.04.2000 року уклала шлюб у виконкомі Великорожинської сільської ради Косівського району Івано-Франківської області з ОСОБА_2 та змінила прізвище з « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_4 ». Її батьками були: мати - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батько - ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 , 1932 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2

Мати позивача, ОСОБА_5 , померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . При житті вона належно розпорядилася своїм майном та залишила заповітне розпорядження на користь дочки ОСОБА_1 . Згідно заповіту, складеного та посвідченого 17.12.2012 року у виконкомі Великорожинської сільської ради Косівського району Івано-Франківської області секретарем Слижук Н.М., спадкодавець заповіла позивачу все належне своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося. При житті ОСОБА_5 належало 2/3 частини будинковолодіння, що знаходиться в АДРЕСА_1 (буд. АДРЕСА_2 , з яких 1/3 частина житлового будинку належала ОСОБА_5 на підставі Свідоцтва про право власності на житловий будинок від 20.05.1999 р., виданого Коломийським МБТІ Івано-Франківської області та 1/3 частина житлового будинку належала спадкодавцю на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 08.04.2011р., після смерті чоловіка, ОСОБА_6 .

В цьому житловому будинку 1/3 частина належить ОСОБА_1 на підставі Свідоцтва про право власності на житловий будинок від 20.05.1999 року, виданого Коломийським МБТІ. Також спадкодавцю належала частина земельної ділянки у спільній сумісній власності, загальна площа земельної ділянки становить 0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :01:001:0240, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та видано 13.11.2012р., на цю земельну ділянку державний акт на право приватної власності на землю серія ЯМ №637898 на ім`я ОСОБА_5 . Згідно, додатку до державного акту на право приватної власності на землю серія ЯМ №637898 співвласниками земельної ділянки є позивач та спадкодавець, ОСОБА_5 та не зазначено частки.

Як стверджує ОСОБА_1 , інших спадкоємців, які б претендували на спадкове майно немає. У володіння спадковим майном вона вступила. Після смерті матері користується всією земельною ділянкою площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель і споруд. 08.04.2022 року ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Косівського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Фединчук С.І. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 матері ОСОБА_5 , а саме на належну їй на праві спільної сумісної власності частку земельної ділянки площею 0,2500 га для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських будівель і споруд кадастровий номер :01:001:0240, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії виданою приватним нотаріусом Фединчук С.І. від 25.10.2023р. позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на належну спадкодавцю ОСОБА_5 частку у спільній сумісній власності земельної ділянки в зв`язку з тим, що не визначено розміру спадкової маси зазначеної вище земельної ділянки.

В зв`язку з тим, що спадкодавець при житті набула право власності на 2/3 частини житлового будинку, що знаходиться по АДРЕСА_2 ) , на даний час присвоєно нову адресу будинку АДРЕСА_1 , то відповідно їй належало 2/3 частини земельної ділянки з площі 0,2500 га, яка зайнята житловим будинком, господарськими будівлями і спорудами, та яка необхідна для їх обслуговування. В вищезгаданому житловому будинку на праві власності ОСОБА_1 належить 1/3 частина, то відповідно їй належить 1/3 частина земельної ділянки з площі 0,2500 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

З цих підстав, ОСОБА_1 просила суд припинити право спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,2500 га, кадастровий номер :01:001:0240, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та визнати за нею, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , право власності на земельну ділянку площею 0,2500 га, кадастровий номер :01:001:0240, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка складається з 2/3 частин земельної ділянки з площі 0,2500 га, що знаходиться за вищезгаданою адресою, спадкового майна після смерті матері, ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 та 1/3 частини земельної ділянки з площі 0,2500 га, яка належить позивачу.

До закінчення підготовчого засідання на адресу суду надійшла заява про зміну позовних вимог, відповідно до якої ОСОБА_1 просила постановити рішення яким, визначити розмір спадкової маси земельної ділянки, після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 таким, що становить 2/3 частини земельної ділянки з площі 0, 2500 га, кадастровий номер :01:001:0240, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою : АДРЕСА_1 (Державний акт на право приватної власності на землю серія ЯМ № 637898, виданий 13.11.2012 року).

Відповідачу було забезпечено право подати відзив на позовну заяву, однак такий не було подано.

Заяви, та клопотання учасників справи.

Позивач, будучи належним чином повідомлена, в судове засідання не з`явилася, однак просила проводити розгляд справи без її участі (а.с. 4).

Кутськ селищна рада не забезпечила явку свого представника в судове засідання, однак подала заяву в якій просила проводити розгляд справи без участі їх представника. Щодо позовних вимоги не заперечили (а. с. 39-40).

08.01.2024 року від позивача надійшла заява про зміну позовних вимог (а.с.33-34).

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою від 11.12.2023 року позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду, відкрито провадження, розгляд справи ухвалено проводити за правилами загального позовного провадження, та призначено підготовче засідання на 09.01.2024 року.

Ухвалою суду від 09.01.2024 року прийнято заяву про зміну позовних вимог, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У відповідності до ч. 3 ст. 211 ЦПК України судом проведено розгляд справи у відсутності сторін.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Судом встановлено, що Постановою приватного нотаріуса Косівського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Фединчук С.І. від 25.10.2023 року № 167/02-31, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на належну спадкодавцю ОСОБА_5 частку у спільній сумісній власності земельної ділянки площею - 0,2500 га, кадастровий номер :01:001:0240, наданої для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 в зв`язку з тим, що не визначено розміру спадкової маси зазначеної вище земельної ділянки (а.с.5).

Відповідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.6).

Згідно з копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.7).

Відповідно до копії державного акту на право приватної власності на землю серія ЯМ №637898 на ім`я ОСОБА_5 та додатку до нього, співвласниками земельної ділянки площею - 0,2500 га, кадастровий номер :01:001:0240, наданої для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 є ОСОБА_5 та ОСОБА_1 (а.с.8-9).

Згідно з копією довідки № 94 від 24.01.2011 року, виданої Великорожинською сільською радою Косівського району Івано-Франківської області, ОСОБА_6 , померлий ІНФОРМАЦІЯ_2 , постійно проживав з 1957 року по день смерті в житловому будинку, який знаходиться в АДРЕСА_1 . В цьому будинку з 1957 року постійно проживала спадкоємець ОСОБА_5 . Заповіт від імені ОСОБА_6 в Великорожинській сільській раді посвідчувався 06.06.2004 року за реєстром № 19, реєстраційний номер в спадковому Реєстрі 48619891, який не змінений і не скасований (а.с.10).

Відповідно до копії витягу з Реєстру будівельної діяльності про присвоєння адреси, будинковолодінню станом на 01.01.2021 рік присвоєно нову адресу: АДРЕСА_1 (а.с.11).

Згідно з копією рішення виконавчого комітету Кутської селищної ради № 106 від 19.09.2022 року, присвоєно (уточнено) адресний номер: АДРЕСА_1 . житловому будинку, співвласниками якого є: 2/3 частин якого згідно Витягу про державку реєстрацію прав, виданого Коломийським МБТІ від 05.06.2011 року за №33188577 та Свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого Коломийським МБТІ від 20 травня 1999 року за №19, належало покійній ОСОБА_5 , та 1/3 частина якого, згідно Свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого Коломийським МБТІ від 20 травня 1999 року за №19, належить жительці села Великий Рожин, гр. ОСОБА_8 (а.с.12).

Відповідно до копії довідки № 208 від 18.03.2022 року, виконавчим комітетом Кутської селищної ради села Великий Рожин Косівського району Івано- Франківської області, гр. ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , постійно проживала і була зареєстрована по день смерті в житловому будинку, який знаходиться в АДРЕСА_1 . В цьому ж будинку з 11.11.1976 року зареєстрована спадкоємиця ОСОБА_1 та проживає по даний час. Заповіт від імені гр. ОСОБА_5 у Великорожинській сільській раді посвідчувався 17 грудня 2012 року за реєстром №86, реєстраційний номер у Спадковому реєстрі 55539951, який не змінений і не скасований (а.с.13).

Як вбачається з копії заповіту, складеного та посвідченого 17.12.2012 року у виконкомі Великорожинської сільської ради Косівського району Івано-Франківської області секретарем Слижук Н.М., спадкодавець ОСОБА_5 заповіла ОСОБА_1 , все належне своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося (а.с.14).

Відповідно до копії витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку за кадастровим номером :01:001:0240, право власності на неї належить ОСОБА_5 та ОСОБА_1 (а.с.15-17).

Згідно з копією Витягу про державну реєстрацію прав, виданого Коломийським МБТІ від 05.06.2011 року № 30195277 та Свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого Коломийським МБТІ від 20 травня 1999 року №19, власником 2/3 частини житлового будинку за адресою: АДРЕСА_3 є ОСОБА_5 та власником 1/3 частини якого є ОСОБА_8 (а.с.19, 21).

Відповідно до копії Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 08.04.2011р., після смерті ОСОБА_6 , ОСОБА_5 належало 1/3 частини житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель і споруд, що знаходиться в АДРЕСА_1 ( АДРЕСА_4 (а.с.20).

Згідно з копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , батьками ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є ОСОБА_10 та ОСОБА_5 (а.с.22).

Відповідно до копії свідоцтва про одруження серії НОМЕР_4 від 11.04.2000 року, ОСОБА_9 одружилася з ОСОБА_2 , прізвище дружини після одруження « ОСОБА_4 » (а.с.22).

Згідно з висновком про вартість об`єкта оцінки - земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (загальною площею 0,2500 га), що належала ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_3 становить 101 560 грн. (а.с.23).

Зміст спірних правовідносин.

Спірні правовідносини виникли у зв`язку з наявністю у позивача права на спадкування після смерті матері, та неможливістю оформити спадкові справа, через не визначення часток у праві спільної сумісної власності.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Згідно із ч.1 ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяль-ності.

Згідно з ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

Зі змісту ст.357 ЦК вбачається, що під терміном «визначення часток» законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні.

У частинах 1, 2 ст.369 ЦК України передбачено, що співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників.

Відповідно до положень ч. 1 ст.368 і ч.2 ст.372 ЦК України визначено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом.

Частинами 1, 2 ст.370 ЦК України визначено, що співвласники мають право на ви-діл у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Згідно ч. 1 ст. 356 ЦК України визначено, що власність двох чи більше осіб із ви-значенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Відповідно до пункту 5 постанови Пленуму Верховного суду України від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними.

Згідно роз`яснень, що містяться у Постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 «Про судову практику у справах про захист права власності та інших речових прав» (пункт 17), розглядаючи позови, пов`язані з правом спільної власності, суди повинні виходити з того, що відповідно до ст. 368 ЦК спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Так, спільною сумісною власністю, зокрема, є: квартира (будинок), житлові приміщення у гуртожитках, передані при приватизації з державного житлового фонду за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім`ї, які постійно в них мешкають, у їх спільну сумісну власність (стаття 8 Закону України від 19.06.1992 № 2482-ХП «Про приватизацію державного житлового фонду»).

Згідно з ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово (ч. 1 ст. 1258 ЦК України). Перелік черг та їх кількість визначений ст. 1261-1265 ЦК України.

Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд, об`єкта незавершеного будівництва, щодо якого зареєстровано право власності/спеціальне майнове право, переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені (ч. 1-2 ст. 1225 ЦК України).

Як встановлено ч. 1-2 ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі.

Верховний Суд в своїх постановах неодноразово зазначав, що визначення судом частки співвласника у праві спільної власності на нерухоме майно саме за померлим не узгоджується з вимогами чинного законодавства, оскільки у такому разі судом буде вирішено питання про права особи, яка не має цивільної процесуальної правоздатності та дієздатності, що свідчить, у тому числі, про неефективність способу захисту права особи відповідно до положень статті 16 ЦК України (постанови від 27 травня 2020 року у справі № 361/7518/16-ц (провадження № 61-43734св18), від 16 вересня 2020 року у справі № 464/1663/18 (провадження № 61-9410св19), від 16 червня 2021 року у справі № 570/997/19 (провадження № 61-16257св20) та ін., що свідчить про сталість судової практики у спірних правовідносинах.

Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову.

Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що позивач ОСОБА_1 єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті матері ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . Об`єктом спадщини є 2/3 будинковолодіння за адресою АДРЕСА_1 , та земельна ділянка площею 0,25 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер :01:001:0240, за адресою АДРЕСА_1 . Дана земельна ділянка на праві спільної сумісної власності, згідно державного акту належить ОСОБА_5 та ОСОБА_1 , без визначення часток.

Враховуючи те, що позивач прийняла у встановленому законом порядку спадщину після смерті матері, однак оформити право власності на земельну ділянку в порядку спадкування не може через відмову нотаріуса, з тих підстав, що у правовстановлюючому документі не визначено частки співвласників, суд доходить переконання, що за позивачем ОСОБА_1 слід визнати право власності в порядку спадкування на 2/3 частини земельної ділянки площею 0,25 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер :01:001:0240, за адресою АДРЕСА_1 .

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 12, 81, 141, 223, 263-266 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ( АДРЕСА_5 , РНОКПП - НОМЕР_5 ) до Кутської селищної ради Косівського району, Івано-Франківської області (78666, смт. Кути, вул. Вічевий Майдан, 9, Косівського району Івано-Франківської області) про визнання права власності в порядку спадкування на частку у спільному сумісному майні задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , на 2/3 частини земельної ділянки площею 0,25 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер :01:001:0240, за адресою АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Рішення суду може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 07 лютого 2024 року.

Суддя Ю. С. Кіцула