ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 948/1/24 Номер провадження 22-ц/814/2205/24Головуючий у 1-й інстанції Кравець С.В. Доповідач ап. інст. Триголов В. М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2024 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючий суддя: Триголов В.М.

Судді: Дорош А.І., Лобов О.А.

Розглянувши в порядку письмового провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Машівського районного суду Полтавської області від 01 березня 2024 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Діджи Фінанс" до ОСОБА_1 , третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Товариство з обмеженою відповідальністю "Мілоан" про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С ТА Н О В И В :

У січні 2024 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 08.07.2021р. між ТОВ «Мілоан» та відповідачем був укладений договір про споживчий кредит №100724221, шляхом подання позичальником заявки №100724221 та після отримання одноразового ідентифікатора підтвердивши його прийняв умови вказаного кредитного договору, за яким були перераховані кредитні кошти на картковий рахунок у сумі 15000,00 грн, строком на 29 днів.

Відповідач належним чином не виконував свої кредитні зобов`язання.

В подальшому, 13.10.2021р. між ТОВ «Мілоан» та позивачем укладений Договір факторингу № 10Т, за умовами якого, згідно Реєстру боржників, позивач набув право грошової вимоги до відповідача за вказаним вище кредитним договором в сумі 71 550, 00 грн з яких: 15 000, 00 грн заборгованість за тілом кредиту; 53700, 00 грн заборгованість за відсотками, 2850,00 грн заборгованість за комісійними винагородами.

У зв`язку з наведеним, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за вказаним договором в розмірі 71550,00грн та судові витрати, що складаються з судового збору у розмірі 2 147,20 грн та витрат на правничу допомогу у розмірі 6 000,00 грн.

Рішенням Машівського районного суду Полтавської області від 01 березня 2024 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 , третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Товариство з обмеженою відповідальністю «Мілоан» про стягненнязаборгованості закредитним договоромзадовольнити.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» заборгованість за кредитним договором №100724221 від 08.07.2021р. в загальному розмірі 71550,00 грн, судовий збір в розмірі 2147, 20 грн та витрати на правничу допомогу в розмірі 2000, 00 грн.

В апеляційному порядку рішення оскаржив відповідач ОСОБА_1 . Скарга мотивована тим , що рішення не відповідає нормам матеріального та процесуального права а також фактичним обставинам справи.

Скаржник вказує , що позивачем не надано доказів , що відповідачу було надано його примірник Кредитного договору та додатків до нього , і у якій саме редакції , яка б забезпечувала їх цілісність та справжність , а відтак цей договір не є підставою виникнення прав та обов`язків споживача кредитних послуг .

Крім того , позивачем не надано доказів реєстрації позичальника в інформаційно-телекомунікаційній системі позикодавця на сайті ТОВ «Міолан» , жодних доказів Ідентифікації особи , яка заповнила заявку на видачу кредиту, жодних доказів верифікації даних банківської карти , відправлення відповідачу одноразового ідентифікатора та введення його відповідачем.

ОСОБА_1 просить скасувати рішення Машівського районного суду Полтавської області від 01 березня 2024 року , та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову ТОВ «Діджи Фінанс».

Судовим розглядом встановлено, що 08.07.2021р. між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи (п.6.1.) був укладений договір про споживчий кредит №100724221, шляхом подання анкети-заяви на кредит, який підписано електронним підписом позичальника з одноразовим ідентифікатором, за умовами якого позичальнику надається кредит у розмірі 15000,00 грн (п.1.2) строком на 29 днів (з 08.07.2021 р.) з терміном повернення 06.08.2021 р. (пп.1.3,1.4), з комісією за надання кредиту у розмірі 2850,00 грн, яка нараховується за ставкою 19,00 % від суми кредиту одноразово (п.1.5.1), з процентами за його користування у розмірі 8700,00 грн, які нараховуються за ставкою 2,00 від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (п.1.5.2.), з стандартною (базовою) процентною ставкою за користування кредитом 5,00 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом (п.1.6), з процентами за користування кредитом та комісії, які складають 11 550,00 грн в грошовому виразі та 132,04300 % річних у процентному значенні (орієнтовна реальна річна процентна ставка) та орієнтовна загальна вартість кредиту складає 26550,00 грн (п.1.5) (а.с.24).

Як видно з паспорта споживчого кредиту №100724221 до вищевказаного договору в ньому відображена інформація щодо умов кредитування, інформація щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та загальної вартості кредиту, що співпадають з даними викладеними у самому договорі наведеному вище. Кількість та розмір платежів, періодичність внесення визначається графіком платежів (п.4). Відповідно до п.5 при продовженні користування кредитними коштами після завершення строку кредитування, таке продовження не може перевищувати 60 днів (а.с.28,29).

Згідно платіжного доручення №29676111 від 08.07.2021 р. ТОВ «Мілоан» перерахувало кошти ОСОБА_1 у сумі 15000,00 грн згідно договору №100724221 (а.с.31).

13.10.2021р. між позивачем та ТОВ «Мілоан» укладений Договір факторингу № 10Т за умовами якого зобов`язується відступити права вимоги зазначені у відповідному реєстрі прав вимоги, у якому рахується ОСОБА_1 з сумою заборгованості 71 550, 00 грн з яких: 15 000, 00 грн заборгованість за тілом кредиту; 53700, 00 грн заборгованість за відсотками, 2850,00 грн заборгованість за комісією (а.с.11-14, 34).

Відповідно до 24-х платіжних інструкцій ТОВ «Діджи Фінанс» здійснило оплату ТОВ «Мілоан» згідно додаткової угоди №1 від 05.10.2022 р. до договору факторингу №10Т від 13.10.2021 р. (а.с.5-11).

З розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 13.10.2021р. відповідачу нарахована сума заборгованості 71550,00 грн з яких: 15 000, 00 грн заборгованість за основною сумою кредиту; 53700,00 грн заборгованість за відсотками, 2850,00 грн комісія за надання кредиту, яка залишилася незмінною до 30.11.2023р. (а.с.33).

За приписами частини 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Вивчивши матеріалисправи,доводи апеляційнихскарг,відзиви,колегія суддівдійшла висновку,що апеляційнаскарга ТОВ «Діджи Фінанс» на первісне рішення підлягає частковому задоволенню, а на додаткове рішення повному задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно дочастини першої статті 1054ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець)зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором,а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.

Стаття 1048 ЦК України визначає, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно з вимогами ст.1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

Стаття 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу.

Положеннями статті 16 Закону України «Про споживче кредитування» визначено, що у разі затримання споживачем сплати частини споживчого кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла щонайменше на три календарні місяці кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, якщо таке право передбачене договором про споживчий кредит.

Кредитодавець зобов`язаний у письмовій формі повідомити споживача про таку затримку із зазначенням дій, необхідних для усунення порушення, та строку, протягом якого вони мають бути здійснені.

Якщо кредитодавець відповідно до умов договору про споживчий кредит вимагає здійснення платежів, строк сплати яких не настав, або повернення споживчого кредиту, такі платежі або повернення споживчого кредиту здійснюються споживачем протягом 30 календарних днів, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла 60 календарних днів з дня одержання від кредитодавця повідомлення про таку вимогу. Якщо протягом цього періоду споживач усуне порушення умов договору про споживчий кредит, вимога кредитодавця втрачає чинність.

Дослідивши матеріали справи , колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задовлення позовних вимог з огляду на таке.

З наявних у матеріалах справи доказів вбачається, що 08 липня 2021 року ОСОБА_1 уклав з ТОВ «Мілоан» кредитний договір за яким банк надав йому кредитні кошти у сумі 15 000 грн. Факт укладання вказаного договору ОСОБА_1 не оспорено. Згідно платіжного доручення №29676111 від 08 серпня 2021 року ТОВ «Мілоан» здійснило переказ коштів ОСОБА_1 . Вказане у сукупності спростовує факт неотримання ним кредитних коштів.

ТОВ «Діджи Фінанс» набуло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №29676111на підставі договору факторингу з додатками від 13 жовтня 2021 року, які підписані представниками ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Діджи Фінанс». Договір факторингу недійсним не визнавався , сторонами не оспорювався.

Отже ТОВ «Діджи Фінанс» має право вимагати від відповідача належного виконання умов кредитного договору.

Судом першої інстанції вірно встановлено , що згідно умов договору , а саме п. 2.3.1.2. Договору передбачено пролонгацію на стандартних (базових) умовах: позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли позичальник продовжує користування кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування позичальником у спосіб вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилася до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів. Користування кредитними коштами припиняється, якщо у позичальника відсутня заборгованість перед кредитодавцем за кредитом (тілом кредиту).

Зазначені обставини свідчать про те, що умовами кредитного договору сторони передбачили порядок продовження строку кредиту та умови і строк нарахування процентів за користування кредитом.

За відсутності доказів повернення відповідачем кредитних коштів та обумовленої суми відсотків за користування кредитом до 06.08.2021 року, відбулося продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування, що свідчить про пролонгацію строку кредитування на стандартних умовах, як передбачено п. 2.3.1.2 договору.

Апелянтом , попри посилання на неукладення договору , не спростовано той факт , що реквізити сторін , зокрема позичальника ОСОБА_2 , віповідають контактній інформації вказаній апелянтом при зверненні із скаргою. Зважаючи на що безпідставними є посилання ОСОБА_2 на відсутність підтвердження реєстрації позичальника в інформаційно-телекомунікаційній системі позикодавця на сайті ТОВ «Міолан».

За вказаних обставин суд апеляційної інстанції вважає вірними висновки районного суду , що унаслідок неналежного виконання взятих на себе зобов`язань ОСОБА_2 , новий кредитор який замінив первісного кредитора у зобов`язанні за договором факторингу ,має право вимагати стягнення заборгованості на що останній розраховував при укладенні договору факторингу , а тому позов підлягає задоволенню, у зв`язку з чим з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за договором № 100724221 від 08.07.2021р. в загальному розмірі 71550,00 грн з яких: 15 000, 00 грн заборгованість за основною сумою кредиту; 53700,00 грн заборгованість за відсотками, 2850,00 грн комісія за надання кредиту.

Відтак, суд першої інстанції повно та об`єктивно встановив фактичні обставини справи і дав їм належну правову оцінку, дослідив надані сторонами докази, на підставі яких дійшов вірного висновку про наявність підстав для задоволення позову.

З огляду на те, що рішення суду відповідає вимогам закону, зібраним по справі доказам, обставинам справи, підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 374 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ІІПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення Машівського районного суду Полтавської області від 01 березня 2024 року.

Керуючись ст.ст. 367, 374 ч.1 п.1, 375, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Машівського районного суду Полтавської області від 01 березня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на неї подається безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Головуючий суддя: В. М. Триголов

Судді: А.І. Дорош

О.А. Лобов