Справа № 216/8032/23
провадження №2/216/992/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2024 року м. Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Бутенко М.В.,

при секретарі судового засідання Кравець А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у відсутність сторін в м. Кривому Розі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Територіальної громади м. Кривого Рогу в особі Виконавчого комітету Центрально-міської районної у місті Кривому Розі ради, ОСОБА_2 , про визнання права власності в порядку спадкування, -

СУТЬ СПОРУ:

06 грудня 2023 року позивач звернувся до суду з указаним позовом та вказав, що, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , яка за життя була власником 1/2 частки житлового будинку з господарськими спорудами, а саме, квартири АДРЕСА_1 .

Після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадщину прийняв ОСОБА_1 , на ім`я якого померла залишила заповіт. Більше з заявами про прийняття або про відмову від спадщини до нотаріальної контори ніхто не звертався, свідоцтво про право на спадщину не видавалось.

Позивач, на підставі ст.ст. 1217, 1222, 1223 Цивільного кодексу України, є спадкоємцем за законом першої черги після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З питання оформлення спадщини, 13.06.2023 року, ОСОБА_1 звернувся до Першої Криворізької державної нотаріальної контори. Було заведено спадкову справу, однак, нотаріусом було надано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 17.11.2023 року, якою було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку із неможливістю визначення складу нерухомого майна та неможливістю внесення змін до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Вказана розбіжність виникла внаслідок того, що, за заявою співвласника вказаного будинку, ОСОБА_2 , відкрито розділ, де значаться наступні побудови: житловий будинок, загальною площею 115,5 кв.м., 1 / 2 частка якого складає квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 57,7 кв.м., житловою площею 39,6 кв.м., господарські будівлі та споруди до розділу не внесені.

Позивач звернувся з позовом до суду та просив визнати за ним право власності, право приватної власності на 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами (а саме - квартира АДРЕСА_3 , до якого входить житловий будинок «А-1», загальною площею 115,5 кв.м., житловою площею 80,0 кв.м., 1 / 2 сараю «Б» з погребом, літній душ «Е», в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати за відповідачем ОСОБА_2 , право приватної власності на 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами (а саме - квартира АДРЕСА_4 , до якого входить житловий будинок «А-1», загальною площею 115,5 кв.м., житловою площею 80,0 кв.м., 1 / 2 сараю «Б» з погребом, вбиральня «В», гараж «Д», літня кухня «Г», гараж «Ж», у загальному користуванні залишити вимощення І, ІІ, ІІІ, водоколонку IV, огорожу № 1-5.

Ухвалою суду про прийняття справи до розгляду та відкриття провадження у справі від 07.12.2023 року відкрито провадження по вказаній справі за правилами загального позовного провадження. За заявою позивача про витребування доказів витребувано копію спадкової справи після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , з Першої Криворізької державної нотаріальної контори.

Позивачі в судове засідання не з`явилися, від представника позивача адвоката Штефан Д.Ю. надійшла заява про розгляд справи за його з позивачем відсутність, на задоволенні позовних вимогах наполягає.

Представник відповідача в судове засідання надав суду заяву про розгляд справи без їх участі, покладається на розсуд суду, просить суд винести законне рішення згідно чинного законодавства. Від відповідача ОСОБА_2 надійшла до суду заява, згідно змісту якої він позовну заяву з додатками отримав, із позовними вимогами ОСОБА_1 ознайомлений, проти їх задоволення не заперечує, просив розглядати цивільну справу без його участі.

Виходячи з вищевикладеного, а також положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України, суд вважає можливим судове засідання здійснювати у відсутність учасників справи за наявними у суду матеріалами.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2.ст. 247 ЦПК України в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ст. 41 Конституції України та п. 2 ч. 1. ст.3, ст. 321 ЦК України ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Центрально-Міським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району у Дніпропетровській області, серія НОМЕР_1 від 12.05.2023 року.

За життя ОСОБА_3 була власником 1 / 2 частки житлового будинку «А-1», загальною площею 115,5 кв.м., житловою площею 80,0 кв.м., з господарськими будівлями та спорудами: сарай «Б» з погребом, вбиральня «В», літня кухня «Г», гараж «Д», літній душ «Е», гараж «Ж», вбиральня «З», вимощення І, ІІ, ІІІ, водоколонка IV,огорода № 1-5, а саме, квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло № НОМЕР_2 від 17 вересня 1993 року, виданим органом приватизації Управлінням житлово-комунального господарства виконавчого комітету Криворізької міської ради згідно із розпорядженням № 22-К від 13.08.1993 року, яке зареєстроване комунальним підприємством «Криворізьке БТІ», витяг про реєстрацію права власності № 7142709 від 29.04.2005 року, та свідоцтвом про право на спадщину за законом, реєстровий № 1-1709 від 23 травня 2005 року, яке зареєстроване комунальним підприємством «Криворізьке БТІ», витяг про реєстрацію права власності № 7355019 від 26.05.2005 року.

Після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадщину прийняв ОСОБА_1 , на ім`я якого померла залишила заповіт, посвідчений 22 серпня 2005 року державним нотаріусом Першої Криворізької державної нотаріальної контори Шабліян Є.М., реєстровий № 2-2039. Більше з заявами про прийняття або про відмову від спадщини до нотаріальної контори ніхто не звертався, свідоцтво про право на спадщину не видавалось.

Позивач, ОСОБА_1 , на підставі ст.ст. 1217, 1222, 1223 Цивільного кодексу України, є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З питання оформлення спадщини, 13.06.2023 року, ОСОБА_1 звернувся до Першої Криворізької державної нотаріальної контори. Було заведено спадкову справу, номер у нотаріуса 218/2023.

Однак, нотаріусом було надано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 17.11.2023 року, якою було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку із неможливістю визначення складу нерухомого майна та неможливістю внесення змін до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Спадкове майно складається із 1 / 2 частки житлового будинку «А-1», загальною площею 115,5 кв.м., житловою площею 80,0 кв.м., з господарськими будівлями та спорудами: сарай «Б» з погребом, вбиральня «В», літня кухня «Г», гараж «Д», літній душ «Е», гараж «Ж», вбиральня «З», вимощення І, ІІ, ІІІ, водоколонка IV,огорожа № 1-5, а саме, квартири АДРЕСА_1 .

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою таких прав, регулює Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 №1952-IV (далі - Закон), а також Порядком ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 р. за №1141.

У Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення (ч.1 ст. 5 Закону).

Відповідно до ч. 2 ст. 13 Закону на кожний об`єкт нерухомого майна під час проведення державної реєстрації права власності на нього вперше у Державному реєстрі прав відкривається новий розділ та формується реєстраційна справа, присвоюється реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна.

Згідно із даними, що містяться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, за адресою АДРЕСА_5 , за заявою співвласника вказаного будинку, ОСОБА_2 , відкрито розділ, де значаться наступні побудови: житловий будинок, загальною площею 115,5 кв.м., 1 / 2 частка якого складає квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 57,7 кв.м., житловою площею 39,6 кв.м., господарські будівлі та споруди до розділу не внесені.

При цьому, згідно відомості про технічний стан нерухомого майна, складеною ФОП ОСОБА_4 від 28.06.2023 року, до складу об`єкта нерухомості, розташованого за адресою: АДРЕСА_5 , входить житловий будинок «А-1», загальною площею 115,5 кв.м., житловою площею 80,0 кв.м.; квартира АДРЕСА_6 у житловому будинку «А-1» загальною площею 57,8 кв.м., житловою площею 40,4 кв.м, сараю «Б» з погребом, літній душ «Е», належала ОСОБА_5 , спадкоємцем якої є позивач, ОСОБА_1 , квартира АДРЕСА_2 у житловому будинку «А-1» загальною площею 57,7 кв.м., житловою площею 39,6 кв.м, 1 / 2 сараю «Б» з погребом, вбиральня «В», гараж «Д», літня кухня «Г», гараж «Ж» належить відповідачу ОСОБА_2 , вимощення І, ІІ, ІІІ, водоколонка IV, огорожа № 1-5 перебувають у загальному користуванні. Вищевказані побудови не є самочинними.

Згідно ч. 2 ст. 26 Закону, у разі допущення технічної помилки (граматичної описки, друкарської, арифметичної чи іншої помилки) під час внесення відомостей про речові права, обтяження речових прав до Державного реєстру прав державний реєстратор самостійно виправляє таку помилку, за умови що документи за результатом розгляду заяви заявнику не видавалися.

У разі якщо після отримання заявником документів за результатами розгляду заяви виявлено технічну помилку, допущену під час внесення до Державного реєстру прав відомостей про речові права, обтяження речових прав, зокрема помилку у відомостях про суб`єкта речового права, обтяження, відомостях про речове право, обтяження, відомостях про нерухоме майно, у тому числі його технічних характеристиках, або якщо відбулося виправлення такої помилки в документах, що подавалися для державної реєстрації прав, або відбулася зміна адреси об`єкта нерухомого майна, такі помилки, відомості виправляються державним реєстратором на підставі заяви особи, відомості про речові права, обтяження речових прав якої містять таку помилку, відомості, а у випадку, передбаченому пунктом 2 частини сьомої статті 37 цього Закону, - посадовою особою Міністерства юстиції України, його територіальних органів або на підставі рішення Міністерства юстиції України, його територіальних органів - державним реєстратором, яким допущено технічну помилку.

Виправлення помилки, відомостей, що впливають на права третіх осіб, здійснюється державним реєстратором виключно за наявності згоди таких осіб або на підставі судового рішення.

Таким чином, враховуючи відсутність можливості у позивача щодо виправлення помилки в розділі Реєстру, враховуючи некоректне перенесення відомостей з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та відсутності поточної інвентаризації на момент відкриття розділу щодо об`єкту нерухомого майна державним реєстратором прав виникли розбіжності, що унеможливлюють отримання спадщини позивачем у позасудовому порядку.

Відповідно до ч. 1. ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 3 ст. 1222, ч. 1 ст. 1220, ч. 1 ст. 1270 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування » від 30.05.2008 року за № 7, передбачено, що, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

В порядку, передбаченому ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Належним відповідачем у даній справі визначено Територіальну громаду м. Кривого Рогу в особі Виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті Кривому Розі раду, повноваження якої делеговані Криворізькою міською радою, рішення від 31.03.2016 року № 381 «Про обсяг і межі повноважень районних у місті рад та їх виконавчих органів» .

Заходи досудового врегулювання спору не проводилися, заходи забезпечення доказів до подання даної позовної заяви не здійснювалися.

Як зазначає позивач, на дату звернення до суду з цією позовною заявою ним не подано іншої заяви з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлої.

Згідно ч. 1 ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Наявність технічної помилки (граматичної описки, друкарської, арифметичної чи іншої помилки) під час внесення відомостей про речові права, обтяження речових прав до Державного реєстру прав не спростовує факту належності позивачеві вищевказаної нерухомості, однак позбавляє його можливості оформити спадщину, що відкрилась після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач успадкував, але в повному обсязі не набув права власності в силу закону, при цьому ніким це право не оспорюється.

Як встановлено у судовому засіданні, позивач є єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , тому суд вважає, що спадкова маса в вигляді 1 / 2 частки житлового будинку «А-1», загальною площею 115,5 кв.м., житловою площею 80,0 кв.м., з господарськими будівлями та спорудами: сарай «Б» з погребом, вбиральня «В», літня кухня «Г», гараж «Д», літній душ «Е», гараж «Ж», вбиральня «З», вимощення І, ІІ, ІІІ, водоколонка IV,огорода № 1-5, а саме, квартири АДРЕСА_1 , повинна бути успадкована саме позивачем.

Згідно зі ст. 213 ЦПК рішення суду повинне бути законним і обґрунтованим.

Законність судового рішення полягає у строгій і неухильній відповідності застосуванню в справі норм матеріального права, які підлягають застосуванню по справі, при точному дотриманні норм процесуального права відповідно до їх змісту і мети. Інакше кажучи, законність рішення передбачає наявність посилання в його тексті на норму матеріального права, застосовану судом для вирішення спору по суті, посилання на норму процесуального права, що забезпечує порядок постанови і виконання рішення, а також повну відповідність змісту (тексту) рішення вимогам процесуального законодавства.

Враховуючи ту обставину що права та обов`язки позивача та співвласника будинку відповідача ОСОБА_2 перебувають у безпосередньому зв`язку, позовні вимоги щодо визнання за відповідачем ОСОБА_2 права приватної власності на 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами (а саме - квартира АДРЕСА_4 , до якого входить житловий будинок «А-1», загальною площею 115,5 кв.м., житловою площею 80,0 кв.м., 1 / 2 сараю «Б» з погребом, вбиральня «В», гараж «Д», літня кухня «Г», гараж «Ж», та залишення у загальному користуванні позивача та відповідача вимощення І, ІІ, ІІІ, водоколонку IV, огорожу № 1-5 також підлягають задоволенню.

За таких обставин, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в заявлених межах та про існування правових підстав для їх задоволення.

На підставі викладеного, керуючись, ст.ст. 524, 529, 548 Цивільного Кодексу України в ред. 1963 року, ст. ст. 328, 334, 1216, 1261, 1218, 1220, 1268, 1269 ЦК України та ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212-214 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Територіальної громади м. Кривого Рогу в особі Виконавчого комітету Центрально-міської районної у місті Кривому Розі ради, ОСОБА_2 , про визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , право приватної власності на 1 / 2 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами (а саме - квартира АДРЕСА_3 , до якого входить житловий будинок «А-1», загальною площею 115,5 кв.м., житловою площею 80,0 кв.м., 1 / 2 сараю «Б» з погребом, літній душ «Е», в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , право приватної власності на 1 / 2 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами (а саме - квартира АДРЕСА_4 , до якого входить житловий будинок «А-1», загальною площею 115,5 кв.м., житловою площею 80,0 кв.м., 1 / 2 сараю «Б» з погребом, вбиральня «В», гараж «Д», літня кухня «Г», гараж «Ж».

У загальному користуванні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , залишити вимощення І, ІІ, ІІІ, водоколонку IV, огорожу № 1-5.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відомості про сторони:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_7 , РНОКПП НОМЕР_3 ;

Відповідач: Виконавчий комітет Центрально-Міської районної у місті ради, розташований за адресою: 50000, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Свято-Миколаївська, буд. 27. ідентифікаційний код 04052560

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса: АДРЕСА_8 , РНОКПП НОМЕР_4

Суддя: М.В. БУТЕНКО