Справа № 216/5143/23
провадження 2-ві/216/1/24
УХВАЛА

іменем України

23 січня 2024 року місто Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді Кузнецов Р.О.,

за участю секретаря судового засідання Гулковського О.С.,

розглянувши у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Онопченка Юрія Володимировича у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до російської федерації, про стягнення матеріальної та моральної шкоди, -

в с т а н о в и в:

19 січня 2024 року ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про відвід судді Онопченка Ю.В. від участі у справі № 216/5143/23 за позовом ОСОБА_1 до російської федерації про стягнення матеріальної та моральної шкоди.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.01.2024 заяву про відвід головуючого судді Онопченка Ю.В. розподілено судді Кузнецову Роману Олександровичу.

Заява про відвід мотивована тим, що справа №216/5143/23 була призначена до розгляду через 47 днів від дня відкриття провадження у справі. Судове засідання призначене до розгляду на 20.09.2023 не відбулося, оскільки суддя Онопченко Ю.В. не забажав зайти до зали судових засідань, та запросити її представника ОСОБА_2 , секретар судового засідання повідомив останнього, що той немає повноважень для участі у справі, а позивач до суду не з`явилася. Матеріали справи містять довідку від 20.09.2023 про те, що судове засідання відбулось без технічної фіксації у зв`язку з неявкою сторін, тоді як матеріали справи мали містити протокол судового засідання. Наступне підготовче судове засідання було призначено на 30.11.2023, після чого на 25.01.2024, розгляд справи затягується на 5 місяців 22 дні, замість двох місяців встановлених ст. 189 ЦПК України. Вважає, що за викладених обставин суддя Онопченко Ю.В. підлягає відводу.

Вивчивши заяву позивача про відвід судді та дослідивши матеріали справи, приходжу до такого висновку.

У провадженні судді Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Онопченка Ю.В. перебуває на розгляді цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до російської федерації про стягнення матеріальної та моральної шкоди.

Ухвалою суду від 20 вересня 2023 року було відмовлено у задоволенні клопотання позивача про залучення до участі у справі представника позивача ОСОБА_2 . Судове засідання було проведено за відсутності сторін, що зафіксовано довідкою від 20.09.2023.

Підготовче судове засідання 30 листопада 2023 року було відкладено до 25.01.2024 за клопотанням представника позивача Висоцького О.О.

За змістом поданої заяви підставою для відводу судді заявниця зазначає небезсторонність судді, яка полягає в неналежному, на її думку, вчиненні головуючим процесуальних дій у ході розгляду справи.

Відповідно до ст. 40 ЦПК України, питання про відвід судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому ч. 1 ст. 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Питання про відвід вирішується невідкладно. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження. Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді. Питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу. За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

При цьому, підстави для відводу (самовідводу) судді зазначено у статті 36 ЦПК України, зокрема, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Дослідивши матеріали цивільної справи, розглянувши заяву про відвід без повідомлення учасників справи, суд приходить до висновку про необґрунтованість заявленого відводу та відмову у задоволення заяви про відвід, з огляду на наступне.

Виходячи зі змісту заяви позивача про відвід, підставою для відводу стала та обставина, що суддя Онопченко Ю.В. призначив справу до розгляду та відкрив провадження у справі через 47 днів, а судове засідання призначене до розгляду на 20.09.2023 не відбулося, оскільки суддя Онопченко Ю.В. не забажав зайти до зали судових засідань, та запросити її представника ОСОБА_2 , також на думку позивача суддя розглядає його справу понад встановленні строки.

У даному випадку слід звернути увагу на те, що статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, гарантовано кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії або виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду. При вирішенні питання, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Фей проти Австрії» суд вказав, що неупередженість судді полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів у тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості. Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» визначено, що процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом. А тому, відповідно, незгода сторони з винесеним суддею судовим рішенням, а так само прийняття суддею процесуальних рішень, розгляд суддею клопотань сторін по справі, не може бути підставою для відводу судді, а має наслідком право сторони на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Фей проти Австрії» суд вказав, що неупередженість судді полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів у тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості. Особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного.

Під час розгляд заяви про відвід суд вважає, що достатньо обґрунтованих підстав, які б підтверджували упередженість та небезсторонність судді Онопченка Ю.В. при розгляді цивільної справи за участю позивача до Російської Федерації, не встановлено, а незгода позивача з процесуальними рішеннями та діями судді Онопченка Ю.В. в рамках даної цивільної справи не може бути підставою для його відводу, а має наслідком право сторони на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення, а тому заяви про відвід судді задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 36-40, 260, 261 ЦПК України суд,-

п о с т а н о в и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Онопченка Юрія Володимировича у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до російської федерації, про стягнення матеріальної та моральної шкоди - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Р.О.КУЗНЕЦОВ