1Справа № 335/2794/24 6/335/238/2024
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 липня 2024 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Стеценка А.В., за участю секретаря судового засідання Резніченко Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Христич Богдана Володимировича про розстрочення виконання рішення суду в цивільній справі за позовом Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення,
12.06.2024 ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Христич Б.В. звернулася до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя із заявою про розстрочення виконання рішення суду в цивільній справі за позовом Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення, в обґрунтування зазначивши наступне.
Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 16.04.2024 повну заяву Концерну «МТМ» задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_1 на користь Концерну «Міські теплові мережі» заборгованість за надані послуги з централізованого опалення за період з 1 березня 2014 року по 31 січня 2024 року в розмірі 45224 (сорок п`ять тисяч двісті двадцять чотири) гривні 12 копійок, та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2340 (дві тисячі триста сорок) гривень 84 копійки. Іншу частину позовних вимог залишено без задоволення.

Посилаючись на те, що заборгованість є занадто значною для відповідача, оскільки ОСОБА_1 з 25.09.2001 працює на основному місці роботи в АТ «Запорізький завод феросплавів», на якому, у зв`язку з повномасштабною агресією російської федерації в лютому 2022 року, слалася вкрай важка фінансова ситуація, внаслідок чого відповідач знаходився з грудня 2022 по березень 2023 в простої, а також має не стабільний розмір заробітної плати, у зв`язку з чим, через скрутне матеріальне становище не має можливості одноразово сплатити всю заборгованість.

Посилаючи на вищевказані обставини, представник боржника просить суд розстрочити виконання рішення суду від 16.04.2024 на 12 місяців зі сплатою щомісяця боргу рівними частинами, на підтвердження своїх доводів надала довідки про доходи №12-198 від 24.04.2024, копію трудової книжки, довідку Пенсійного фонду України за формою ОК-7 за період з 2011 по 2023 роки (сформована засобами «Дія»).

В судове засідання сторони та їх представника не з`явилися, причини неявки суду не повідомили.

Відповідно до ч. 2 ст. 435 ЦПК України, заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи в судове засідання не є перешкодою для вирішення питання про розстрочення виконання судового рішення.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи.

Вивчивши заяву боржника та додані до неї матеріали, дослідивши матеріали справи в межах вирішуваного питання, суд доходить наступних висновків.

Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд (ст. 129-1 Конституції України).

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами (ст. 18 ЦПК України).

Частиною 1 ст. 435 ЦПК України передбачено, що заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення.

Підставою для відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (ч. 3 ст. 435 ЦПК України).

Частиною 4 ст. 435 ЦПК України передбачено, що суд, вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; тяжке захворювання боржника чи членів його сім`ї, його матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Відповідно до роз`яснень Пленум Верховного Суду України в п. 10 постанови від 26.12.2003 року №14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», задоволення заяви про розстрочку виконання рішення суду можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи із особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення суду (хвороба боржника або членів його сім`ї, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

В Постанові Верховного Суду від 27.02.2019 року у справі № 796/43/2018 визначено, що підставою для застосування ст. 435 ЦПК України і ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» є виняткові обставини, які перешкоджають належному виконанню рішення суду, ускладнюють його виконання або роблять неможливим. Вирішуючи питання щодо можливості відстрочення чи розстрочення виконання рішення, суд повинен враховувати майнові інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини кожної сторони у виникненні спору та інші обставини. Матеріальний стан боржника не є безумовною підставою для розстрочення чи відстрочення виконання рішення суду і підлягає оцінці у сукупності з іншими фактичними обставинами.

Пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» від 25.09.2015 року № 8 встановлено, що судам при вирішенні питання про розстрочку виконання рішення суду слід враховувати те, що розстрочкою виконання рішення є встановлення періоду, протягом якого рішення суду виконається частинами з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частини мають визначатись судом. Це стосується виконанням рішення суду щодо предметів, які діляться (грошей, майна тощо). Суди, задовольняючи заяви про розстрочку та відстрочку виконання рішень, не враховують що матеріальний стан боржника не є безумовною підставою для невиконання судових рішень, які набрали законної сили, та не є обставиною, що утруднює виконання рішень суду.

Водночас відстрочення виконання судового рішення не є правоперетворюючим судовим рішенням. Саме розстрочення впливає лише на порядок примусового виконання рішення, а природа зобов`язань залишається незмінною. Натомість таке розстрочення або відстрочення унеможливлює примусове виконання судового рішення до спливу строків, визначених судом.

Така правова позиція сформована Великою Палатою ВС у постанові від 04 06.2019 року у справі №916/190/18.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці звертає увагу, що несвоєчасне виконання рішення суду може бути мотивоване наявністю певних обставин, відстрочка виконання рішення суду не повинна шкодити сутності права, гарантованого ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, згідно якої «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру», а у системному розумінні даної норми та національного закону, суд не повинен перешкоджати ефективному поновленню у правах шляхом виконання судового рішення, тобто довготривале невиконання рішення суду може набути форми порушення права на справедливий судовий розгляд, що не може бути виправдано за конкретних обставин справи. До того ж, довготривале невиконання рішення суду порушує право на повагу до власності та на вільне володіння власністю у зв`язку з тим, що рішення набуває ознак довготривалого невиконання.

Межі виправданої затримки виконання рішення суду залежать, зокрема, від складності виконавчого провадження, суми та характеру, що визначено судом. Отже, питання щодо надання розстрочки (відстрочки) виконання рішення суду повинно вирішуватися із дотриманням балансу інтересів сторін, які приймають участь у справі.

Враховуючи матеріальний стан боржника, її бажання виконати рішення, суд доходить висновку про наявність виняткових обставин, що утруднюють виконання рішення суду.

Враховуючи наявність обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення суду, розмір середньомісячного сукупного доходу боржника, суд доходить висновку про доцільність розстрочення виконання рішення суду строком на 6 місяців.

З огляду на вищевикладене, заява представника відповідача про розстрочення виконання рішення суду підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 259, 260, 435 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Христич Богдана Володимировича про розстрочення виконання рішення суду в цивільній справі за позовом Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення задовольнити частково.

Розстрочити ОСОБА_1 виконання рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 16.04.2024 про стягнення з з ОСОБА_1 на користь Концерну «Міські теплові мережі» заборгованість за надані послуги з централізованого опалення за період з 1 березня 2014 року по 31 січня 2024 року в розмірі 45224 (сорок п`ять тисяч двісті двадцять чотири) гривні 12 копійок, судового збору у розмірі 2340 (дві тисячі триста сорок) гривень 84 копійки, терміном на 6 (шість) місяців з дня постановлення ухвали суду, шляхом сплати щомісячного платежу в розмірі 7927 (сім тисяч дев`ятсот двадцять сім) гривень 49 копійок.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею, проте може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня її складення.

Учасник справи якому ухвала суду не була вручена в день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складений 10 липня 2024 року.

Суддя А.В. Стеценко