Провадження № 22-ц/802/777/24 Доповідач: Здрилюк О. І.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 вересня 2024 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Здрилюк О. І.,

суддів - Бовчалюк З. А., Карпук А. К.,

секретар судового засідання Власюк О. С.,

з участю представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , в інтересах якого діє законний представник ОСОБА_4 , про стягнення боргу за договором позики та визнання недійсним договору дарування житлового будинку, за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_4 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 червня 2024 року про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 червня 2024 року задоволено заяву позивача ОСОБА_3 про забезпечення позову у цій справі.

Накладено арешт на житловий будинок АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 28.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_4 , посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати цю ухвалу.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач ОСОБА_3 , посилаючись на безпідставність вимог апеляційної скарги та законність і обґрунтованість висновків суду першої інстанції, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення.

У судовому засіданні представник відповідача апеляційну скаргу підтримав із наведених у ній підстав і просить її задовольнити та прийняти нове судове рішення про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Представник позивача апеляційну скаргу заперечила та просить залишити її без задоволення.

Будучи належним чином повідомлені про день та годину розгляду справи, інші учасники справи у судове засідання не з`явилися і їх неявка відповідно до вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість ухвали суду, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду залишити без змін з таких підстав.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Отже, забезпечення позову це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом про присудження реальне виконання позитивно прийнятого рішення. Такий інститут цивільно-процесуального законодавства передбачений з метою попередження несумлінних дій відповідача, який може, наприклад, сховати або продати майно, тобто з метою усунення утруднення або неможливості виконання рішення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Згідно з ч. 3 ст. 150 цього ж Кодексу заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Так, із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом, у якому просить стягнути заборгованість за договором позики у загальному розмірі 83 100 доларів США та визнати недійсним договір дарування житлового будинку АДРЕСА_1 (а.с.1-5).

11 червня 2024 року позивачем подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на житловий будинок, яка містить причини та обґрунтування його необхідності (а.с.12-14).

Згідно роз`яснень, даних в постанові Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Посилання в апеляційній скарзі на ту обставину, що відповідачу ОСОБА_4 спірний житловий будинок не належить відхиляються апеляційним судом, оскільки не впливають на правильність постановленої ухвали, так як фактично стосуються незгоди відповідача із позовними вимогами, а не з підставами постановлення ухвали про забезпечення позову.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції встановив, що між сторонами дійсно виник спір стосовно житлового будинку.

Перевіривши викладені заявником обставини, виходячи з положень статті 151 ЦПК України, суд першої інстанції вважав їх достатніми для обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим не тільки виконання рішення суду, а й забезпечити ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся, як це і визначено у ч. 2 ст. 149 ЦПК України.

Тобто, суд першої інстанції, перевіривши доводи заяви про забезпечення позову, вірно вважав, що вказаний спосіб забезпечення є адекватним захистом для попередження потенційних труднощів у подальшому ефективному захисті та поновленні прав позивача.

При розгляді заяви про забезпечення позову вирішується лише питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову і не вирішуються матеріально-правові вимоги та наперед результат розгляду справи по суті позову.

Вжиті судом заходи забезпечення позову не обмежують відповідачів у можливості володіти та користуватися спірним майном.

Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер.

Ураховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для забезпечення позову, задовольнивши заяву.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги спростовуються вищенаведеними обставинами справи і не містять встановлених законом підстав для скасування оскаржуваної ухвали, яка постановлена з додержанням норм процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_4 залишити без задоволення, а ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 червня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя

Судді