Справа №490/5223/24
Провадження №2/487/2556/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

23.08.2024 Заводський районний суд м. Миколаєва в складі: головуючого-судді Кузьменко В.В., розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) цивільну справу за позовом Головного управління пенсійного фонду України в Миколаївській області до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених сум пенсії,

ВСТАНОВИВ:

Представник Головного управління пенсійного фонду України в Миколаївській області звернувся до Заводського районного суду м. Миколаєва з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених сум пенсії.

Обґрунтовуючи свої вимоги позивач зазначив, що ОСОБА_1 перебував на обліку в Головному управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (та отримував пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до Закону № 1058. Рішенням Головного управління від 19.09.2018 № 50 Відповідачу з 01.07.2018 було поновлено виплату пенсії у разі втрати годувальника. Відповідач з 02.05.2019 року був відрахований з навчального закладу за академічну неуспішність. Відповідачу нарахованло пенсію у разі втрати годувальника за період з 01.06.2019 по 30.06.2019 в сумі 1497,00 грн. Грошові кошти повернуто не було, що і послугувало підставою для звернення до суду.

Ухвалою суду від 29.07.2024 року відкрито спрощене провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням учасників справи.

Положеннями статті 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

У зв`язку з цим, суд, згідно вимогам частини 4 статті 223 та статей 280, 281 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи.

У відповідності до статей 174, 178 ЦПК України, відповідачі не скористались своїм правом та не направили до суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти неї.

За даних обставин, суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено частиною 8 статті 178, статтею 181 ЦПК України.

Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть учать у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , перебував на обліку в Головному управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області та отримував пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до Закону № 1058.

12.09.2018 ОСОБА_1 звернувся до Головного управління із заявою про продовження виплати пенсії у зв`язку із втратою годувальника. До заяви було надано, зокрема, довідку від 05.09.2018 № 131, яка підтверджує його навчання на 2 курсі на денній формі навчання у Чорноморському національному університеті імені Петра Могили. Кінцевий термін навчання зазначено 30.06.2021.

Рішенням Головного управління від 19.09.2018 № 50 ОСОБА_1 з 01.07.2018 було поновлено виплату пенсії у разі втрати годувальника.

Як вбачається із листа Чорноморського національного університету ім. Петра Могили від 24.12.2019 № 1/1-902-08 ОСОБА_1 з 02.05.2019 відрахований з навчального закладу за академічну неуспішність.

Відповідачу нараховано пенсію у разі втрати годувальника за період з 01.06.2019 по 30.06.2019 в сумі 1497,00 грн.

Листом від 19.02.2020 № 1400-0403-8/5316 ОСОБА_1 було повідомлено про необхідність повернути на розрахунковий рахунок Головного управління надміру виплачену суму пенсії в розмірі 1497,00 грн.

Інформації, на підтвердження того, що ОСОБА_1 були повернуті кошти, матеріали справи не містять.

Спірні правовідносини регулюються Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та главою 83 «Набуття, збереження майна без достатньої правової підстави» підрозділу 2 «Недоговірні зобов`язання» розділу ІІІ «Окремі види зобов`язань» книги п`ятою «Зобов`язальне право» ЦК України.

Згідно з п.2 ч.2 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» непрацездатними членами сім`ї вважаються діти (у тому числі діти, які народилися до спливу 10 місяців з дня смерті годувальника) померлого годувальника, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали особами з інвалідністю до досягнення 18 років. Діти, які навчаються за денною формою навчання у загальноосвітніх навчальних закладах системи загальної середньої освіти, а також професійно-технічних, вищих навчальних закладах (у тому числі у період між завершенням навчання в одному із зазначених навчальних закладів та вступом до іншого навчального закладу або у період між завершенням навчання за одним освітньо-кваліфікаційним рівнем та продовженням навчання за іншим за умови, що такий період не перевищує чотирьох місяців), - до закінчення такими дітьми навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23 років, та діти-сироти - до досягнення ними 23 років незалежно від того, навчаються вони чи ні.

Відповідно до ч.1 ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб для існування, якщо їх виплата проведена фізичною чи юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Як роз`яснив Верховний Суд в постанові від 21 лютого 2020 року у справі №173/424/17, обов`язковою умовою стягнення надміру виплачених пенсій є допущення зловживань з боку пенсіонера та в жодному випадку вказані суми не можуть бути стягнуті у випадку призначення її на підставі недостовірних даних, формування яких не залежить від пенсіонера. В такому разі суми зайво виплаченої пенсії стягуються зі страхувальника. При цьому, порядок утримання (стягнення) надміру виплачених сум пенсій визначений статтею 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та статтею 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення», за правилами яких суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів ПФУ чи в судовому порядку (не більше як 20 % пенсії). Зловживанням з боку пенсіонера в розумінні частини першої статті 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є, зокрема, подання ним документів з явно неправильними відомостями, про які було відомо пенсіонеру. Таким чином, відповідальність за достовірність даних, що враховуються при виплаті пенсії, а також обов`язок відшкодовувати надміру виплачені суми соціальних виплат, несуть пенсіонери - у разі не повідомлення органу пенсійного фонду про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати, а також страхувальники - внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів. Отже, для правильного вирішення питання про утримання надміру сплачених сум пенсії орган, що уповноважений призначати пенсії, має достеменно встановити факт переплати пенсії у зв`язку із поданням недостовірних відомостей, що враховуються при її обчисленні, та з чиєї вини нараховано суми соціальних виплат у розмірі, що суперечить вимогам Закону.

За правилом ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Зі змісту заяви про перерахунок пенсії у зв`язку з втратою годувальника від 12.09.2018 року вбачається, що під час подання заяви ОСОБА_1 взяв на себе зобов`язання своєчасно повідомити ГУ ПФУ у Миколаївській області області про своє відрахування з навчального закладу.

В період часу з 01.06.2019 по 30.06.2019 року відповідачу було перераховано пенсію у зв`язку з втратою годувальника в розмірі 1497 грн.

Як вбачається із листа Чорноморського національного університету ім. Петра Могили від 24.12.2019 № 1/1-902-08 ОСОБА_1 з 02.05.2019 відрахований з навчального закладу за академічну неуспішність.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими та такими, які підлягають задоволенню, тож з ОСОБА_1 на користь позивача належить стягнути безпідставно отримані грошові кошти в розмірі 1497 грн.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати у вигляді судового збору підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись ст.ст.2-13, 77-80, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, ст. 1212 ЦК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Головного управління пенсійного фонду України в Миколаївській області до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених сум пенсії - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області надміру виплачену пенсію за період з 01.06.2019 по 30.06.2019 в розмірі 1497,00 грн. та судовий збір у розмірі 2422,40 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скаргибезпосередньо до Миколаївського апеляційного суду м. Миколаєва протягомтридцяти днів з дня складання повногосудового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Суддя В.В.Кузьменко