Справа №709/734/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 липня 2024 року Чорнобаївський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді - Кваші І.М.,

секретаря судового засідання - Дем`яненко Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Чорнобай цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Військова частина НОМЕР_1 , про встановлення фактів, що мають юридичне значення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання разом з ОСОБА_2 та перебування на його утриманні до дня його зникнення безвісти. 10 січня 2024 року заявниця отримала повідомлення про зниклого безвісти її чоловіка ОСОБА_2 під час виконання бойового завдання поблизу н.п. Кринки Херсонської області. Вона не може отримати виплату належних, передбачених законодавством, коштів її чоловіка, який має статус зниклого безвісти, оскільки відсутній документ, який би підтверджував факт їхнього спільного проживання, факт утримання ОСОБА_2 заявниці. Це пов`язано з тим, що з 1992 року вони були одружені, проте в 2011 році в їхній сім`ї відбувся конфлікт, і рішенням Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 10.06.2011 шлюб розірвано. Цей вчинок був необдуманий та поспішний, адже через місяць вони помирилися і залишились проживати як чоловік і дружина. Проте для повторної реєстрації шлюбу до органів РАЦС не звертались. У 2013 році ОСОБА_1 було встановлено 2 групу інвалідності. Чоловік у 2023 році склав на ім`я заявниці довіреність на право управляти та розпоряджатись всім його майном. Його зарплатна картка, на яку нараховувалась пенсія та зарплата, знаходиться у неї, і вона постійно нею користувалась в селищі Чорнобай , поки чоловік був на війні. Вона повністю залежала від свого чоловіка, який оплачував всі її потреби: харчування, одяг, відпочинок тощо. Вона знаходилась на повному утриманні свого чоловіка. Тому посилаючись на законодавство та судову практику, просила встановити вищевказані факти.

В судовому засіданні 25.06.2024 представник заявниці адвокат Солод В.М. заяву підтримав, просив її задовольнити. В наступні судові засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином. Подав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Представник заінтересованої особи - Військової частини НОМЕР_1 в судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце судового засідання заінтересована особа повідомлена належним чином. Заяв та клопотань до суду не надходило.

Виходячи з приписів ст. 43, ч. 3 ст. 211, ст. 223 ЦПК суд ухвалив слухати справу за відсутності учасників справи, що не з`явилися.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, оцінивши докази в сукупності, дійшов наступних висновків.

22 серпня 1992 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було зареєстровано шлюб. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу - ОСОБА_1 (це підтверджується відомостями з паспортів ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , а.с. 8-13).

ІНФОРМАЦІЯ_1 у подружжя народилась дочка - ОСОБА_6 (а.с. 17).

Рішенням Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 10 червня 2011 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано (а.с. 14).

Згідно зі Сповіщенням сім`ї (близьких родичів) зниклого безвісти №1/45 від 10 січня 2024 року чоловік ОСОБА_1 , водій відділення механізованих мостів інженерно-дорожнього взводу інженерно-технічної роти групи інженерного забезпечення військової частини НОМЕР_1 , солдат ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , призваний на військову службу ІНФОРМАЦІЯ_3 , зник безвісти 08.01.2024 під час виконання бойових завдань за призначенням в районі населеного пункту Кринки Херсонської області (а.с. 31).

Інформація про ОСОБА_2 міститься в Єдиному реєстрі осіб, зниклих безвісти за особливих обставин (витяг з реєстру, а.с. 32).

Заявниця стверджує, що з часу укладення шлюбу, навіть після його офіційного розірвання, постійно спільно проживала з ОСОБА_2 , що підтверджується наступними доказами.

Відповідно до довідки виконавчого комітету Чорнобаївської селищної ради №268 від 05.02.2024 ОСОБА_2 зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 разом зі своєю дружиною ОСОБА_1 з 14.08.1995 (а.с. 20).

До матеріалів справи додано фотографії на підтвердження спільного з ОСОБА_2 проживання та проведення дозвілля (святкування, відпочинок, подорожі за кордон) за період з 1997 по 2021 роки (а.с. 21).

18 серпня 2023 року ОСОБА_2 видав на ім`я ОСОБА_1 довіреність, якою уповноважив її управляти та розпоряджатись всім його майном, з чого б воно не складалось і де б воно не знаходилось та на інші дії, вказані в довіреності (а.с. 18).

Також в користуванні ОСОБА_1 знаходиться банківська картка ОСОБА_2

(а.с. 19).

В судовому засіданні 25.06.2024 допитано свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Свідок ОСОБА_7 повідомив, що ОСОБА_1 - його знайома, знає її з дитинства, вчилися в одній школі. Її чоловіка ОСОБА_2 теж знає. У 1995 році познайомились з ним на роботі у Чорнобаївському районному відділі поліції. З того часу товаришують сім`ями. ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з 1995 року проживали завжди разом. ОСОБА_7 і не знав, що вони розлучались, оскільки постійно жили разом. Сім`ями неодноразово відпочивали, тісно спілкувались. Раніше ОСОБА_1 працювала в школі, де зараз - не знає.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 повідомила, що знає заявницю давно, це її знайома, багато років товаришують. Дуже часто зустрічались, відпочивали. Знає її з 1996 року. Познайомив її з сім`єю ОСОБА_1 чоловік, який працював з ОСОБА_2 . Інформація про розлучення ОСОБА_1 їй відома. Але вони постійно жили разом, не помічала, щоб їхні стосунки псувалися. Раніше ОСОБА_1 працювала в школі № 2 і начебто працює там на сьогодні. Сім`я ОСОБА_1 робила все разом. Все у них було спільно. ОСОБА_2 служив до зникнення більше року, фактично з перших днів.

Враховуючи зазначене, досліджені у судовому засіданні докази, що з достовірністю підтверджують факт проживання заявниці з ОСОБА_2 однією сім`єю без укладення шлюбу, суд дійшов висновку про достатність підстав для встановлення даного факту та задоволення заяви, оскільки іншим чином встановити його неможливо.

Щодо встановлення факту перебування заявниці на утриманні ОСОБА_2 суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 4 Порядку виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2016 року, виплата грошового забезпечення здійснюється з дня захоплення військовослужбовців у полон або заручниками, а також інтернування в нейтральних державах або зникнення безвісти, членам сімей військовослужбовців за їх заявою на ім`я командира (начальника, керівника) військової частини (установи, організації).

За п. 7 цієї постанови виплата грошового забезпечення здійснюється таким членам сімей військовослужбовців: дружині (чоловіку), а в разі її (його) відсутності - повнолітнім дітям, які проживають разом з нею (ним), або законним представникам (опікунам, піклувальникам) чи усиновлювачам неповнолітніх дітей (інвалідів з дитинства - незалежно від їх віку), а також особам, які перебувають на утриманні військовослужбовців, або батькам рівними частками, якщо військовослужбовці не перебувають у шлюбі і не мають дітей.

Відповідно до частини першої статті 37 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні.

Згідно з ч. 3, 5 ст. 37 Закону України «Про пенсійне забезпечення» непрацездатними членами сім`ї вважаються: б) батько, мати, дружина, чоловік, якщо вони є інвалідами або досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Всі правила цього Закону, що стосуються сімей померлих, відповідно поширюються (оскільки не обумовлено інше) і на сім`ї безвісти відсутніх, якщо безвісна відсутність годувальника засвідчена у встановленому порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 38 Закону України «Про пенсійне забезпечення» члени сім`ї померлого вважаються такими, що були на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, окрім допомоги безвісно відсутнього.

Якщо крім допомоги, що надавалася безвісно відсутнім, особа мала інші джерела доходів, то необхідно встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування.

Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу і що безвісно відсутній виконував обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Основне значення допомоги необхідно з`ясовувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку безвісно відсутнього та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів.

У пункті 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

Отже, факт перебування фізичної особи на утриманні безвісно відсутнього, може бути встановлено за умови, що утримання було повним або допомога, яка надавалась утриманцю, була постійним і основним джерелом засобів до існування навіть, коли утриманець (заявник) мав заробіток, одержував пенсію, стипендію тощо.

З виписки АТ «Ощадбанк» про рух коштів на рахунку за період з 24.02.2022 по 08.01.2024 вбачається, що у вказаний період транзакції з карткою, а саме оплати в магазинах, зняття готівки тощо здійснювались, крім іншого, в селищі Чорнобай.

Також з виписки відслідковуються надходження коштів - заробітної плати, на рахунок ОСОБА_2 . Так, в січні 2023 року ОСОБА_2 отримав зарплату з військової частини у розмірі 26548,96 грн., в лютому 2023 року - 153259,95 грн., у березні 2023 року - 53079,78 грн., у квітні 2023 року - 53529,78 грн., у травні 2023 року - 72727,59 грн., у червні 2023 року - 69343,12 грн., в липні 2023 року - 60241,73 грн., в серпні 2023 року - 96719,19 грн., у вересні 2023 року - 187529,36 грн., у жовтні 2023 року - 45033,4 грн., у листопаді 2023 року - 26318,4 грн., у грудні 2023 року - 37841,32 грн.

Крім того, ОСОБА_2 , зокрема, з січня 2023 року по січень 2024 року щомісячно отримував пенсію у розмірі 12387,13 грн. (інформація на CD-диску, а.с. 52-53).

З довідки про суму виплаченого доходу і утриманих податків за місцем основної роботи №347 від 26.06.2024, виданої Відділом освіти Чорнобаївської селищної ради вбачається, що ОСОБА_1 працює вчителем Чорнобаївського ліцею, стаж роботи 27 років. В жовтні та листопаді 2023 року їй виплачено дохід у сумі по 12091,87 грн., в грудні 2023 року - 13814,64 грн., в січні 2024 року - 14889,36 грн., в лютому та березні 2024 року - 13355,01 грн.

21 травня 2013 року ОСОБА_1 встановлено ІІ групу інвалідності (а.с. 15, 16). Розмір пенсії по інвалідності - з жовтня 2023 по лютий 2024 включно - 2846,46 грн, за березень 2024 - 3066.11 грн.

Відповідно до банківських квитанцій за лютий 2024 року за комунальні послуги нею сплачено 6175,25 грн.

ОСОБА_1 з 12 по 21 лютого 2024 року амбулаторно лікувалась. В довідці сімейного лікаря зазначено діагноз, вказано призначене лікування.

За видатковою накладною №205Нт00005871 ТОВ «НАТ-ФАРМА» вартість призначених ліків становить 5439,20 грн.

Також ОСОБА_1 16.02.2024 отримала консультацію травматолога, їй встановлено діагноз, призначено лікування.

Вартість призначених травматологом ліків за видатковою накладною №205Нт00023805 ТОВ «НАТ-ФАРМА» становить загалом 12376,3 грн.

Суд вважає, що отримання заявницею заробітної плати та пенсії у розмірі, що сукупно перевищує встановлений законодавством розмір прожиткового мінімуму доходів громадян, проте не є підставою для відмови у встановленні факту перебування її на утриманні чоловіка.

Враховуючи розмір надходжень заробітної плати на банківську картку ОСОБА_2 , а також розмір заробітної плати та пенсії ОСОБА_1 , суд приходить до висновку, що розмір щомісячних доходів ОСОБА_2 значно перевищував розмір доходів заявниці. Інших утриманців він не мав.

Також заявниця має значні витрати на комунальні послуги щодо утримання приватного будинку, в якому вони спільно проживали, до зникнення безвісти ОСОБА_2 .

Враховуючи встановлення в 2013 році ІІ групи інвалідності та інші хвороби, ОСОБА_1 змушена проходити вартісне лікування, яке не покривається її особистими доходами.

ОСОБА_2 передав заявниці для користування свою банківську картку, на яку надходила його заробітна плата, тобто надав їй можливість розпоряджатись його коштами. Тому суд вважає, що вказані дії є його допомогою, яка була систематичною, носила постійний характер та була основним джерелом до належного існування ОСОБА_1 .

Вказані висновки суду також відповідають правовим висновкам Верховного Суду, зокрема, у постановах: від 27 червня 2018 року у справі № 210/2422/16-ц (провадження № 61-12056в18), від 22 травня 2019 року у справі № 520/6518/17 (провадження № 61-29713св18), від 22 жовтня 2020 року у справі № 210/343/19 (провадження № 61-22247св19), від 05 вересня 2019 року у справі № 212/1055/18-ц (провадження № 61-2386сво19), від 13 січня 2021 року у справі № 592/17552/18 (провадження № 61-8512св20), від 31 серпня 2022 року у справі . № 592/13089/21 (провадження № 61-5213св22).

Суд враховує, що ОСОБА_2 видав на ім`я ОСОБА_1 довіреність, якою уповноважив її управляти та розпоряджатись всім його майном з чого б воно не складалось і де б воно не знаходилось та на інші дії, вказані в довіреності (а.с. 18), а також надав у користування її свою банківську картку. (а.с. 19). Таким чином, суд встановив, що допомога, яка надавалася заявниці ОСОБА_2 , була для неї хоч і не єдиним, проте постійним та основним джерелом засобів до існування.

Вказане свідчить про перебування заявниці на утриманні ОСОБА_2 до дня його зникнення безвісти - 08 січня 2024 року. Тому вимога щодо встановлення цього факту підлягає до задоволення.

На підставі викладеного вище, керуючись ст.ст. 10, 11, 259, 263-265 ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Військова частина НОМЕР_1 , про встановлення фактів, що мають юридичне значення - задовольнити.

Встановитифакт проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , разом з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , однією сім`єю без шлюбу.

Встановити факт перебування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на утриманні чоловіка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , до дня його зникнення безвісти - 08 січня 2024 року.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.М. Кваша