Провадження № 2-з/369/32/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.08.2024 м. Київ

Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Фінагеєва І.О., розглянувши заяву представника заявника ОСОБА_1 адвоката Конюхова Євгена Андрійовича, заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , приватний нотаріус Бучанського районного нотаріального округу Київської області Леденьов Іван Сергійович про забезпечення позову до подання позовної заяви, -

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2024 року до суду від представника заявника ОСОБА_1 адвоката Конюхова Євгена Андрійовича надійшла заява про забезпечення позову до подання позовної заяви шляхом накладення арешту на спірне майно до розгляду справи по суті.

Заява про забезпечення позову мотивована тим, що 20 травня 2020 року ОСОБА_1 уклав з громадянином ОСОБА_4 договір купівлі-продажу домоволодіння за умовами якого ОСОБА_4 передав (продав), а Ромеро ОСОБА_5 прийняв у власність (купив) домоволодіння (житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами), яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 (тридцять шість) та сплатив суму, обумовлену умовами договору.

Як зазначено в договорі, житловий будинок позначений на плані літерою «А», загальною площею 544,70 кв.м., житловою площею 175,50 кв.м., розташований на земельній ділянці, площею 0,2296 га, кадастровий номер :10:001:0134, з надвірними будівлями та спорудами: погріб під будівлею літ. «А1», огорожа №1-3, яма вигрібна ІІ-ІІІ.

Одночасно, як зазначає представник заявника, 20 травня 2020 року Ромеро ОСОБА_5 уклав з громадянином ОСОБА_4 договір купівлі-продажу земельної ділянки за умовами якого ОСОБА_4 передав (продав), а Ромеро ОСОБА_5 прийняв у власність (купив) земельну ділянку, площею 0,2296 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 (тридцять шість), кадастровий номер :10:001:0134.

Право власності Ромеро ОСОБА_5 на вищевказане домоволодіння (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 24) та земельну ділянку (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 24) було зареєстровано 20 травня 2020 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно у встановленому законом порядку.

Так, у грудні 2023 року ОСОБА_1 дізнався, що його домоволодіння та земельна ділянка були відчужені у незаконний спосіб на користь ОСОБА_6 .

Як вказує представник заявника, 06 грудня 2023 року уклавши договір купівлі-продажу ОСОБА_2 , який начебто діяв від імені Ромеро ОСОБА_5 на підставі довіреності, посвідченої ОСОБА_7 , третім секретарем з консульських питань Посольства України в Королівстві Бельгія 16 серпня 2023 року за реєстровим номером 570/987, продав Мумінову Мамуржону домоволодіння (житловий будинок загальною площею 544,70 кв.м., житловою площею 175,50 кв.м. з надвірними будівлями та спорудами) та земельну ділянку, кадастровий номер :10:001:0134, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 (тридцять шість).

Вказаний договір купівлі-продажу земельної ділянки та житлового будинку посвідчено приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Леденьовим Іваном Сергійовичем та зареєстровано в реєстрі нотаріальних дій за номером 7635.

З інформаційної довідки №369542456 від 13 березня 2024 року вбачається, що право власності на домоволодіння, реєстраційний номер нерухомого майна 24, зареєстровано за ОСОБА_8 на підставі рішення приватного нотаріуса Бучанського районного нотаріального округу Київської області Леденьова І.С. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 70573741 від 06 грудня 2023 року.

При цьому, зазначає, що Ромеро ОСОБА_5 протягом 2023 року взагалі не їздив до Королівства Бельгія, про що свідчить відсутність відміток про перетин державного кордону Королівства Бельгія в його закордонному паспорті, Посольство України в Королівстві Бельгія не відвідував, жодних довіреностей на представництво не видавав, у тому числі не уповноважував ОСОБА_2 управляти і розпоряджатися належним ОСОБА_1 майном.

За даним фактом 21 грудня 2023 року до ЄРДР внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення з попередньою правовою кваліфікацією за ч. 3 ст. 358 Кримінального кодексу України підроблення документів, печаток, штампів та бланків, збут чи використання підроблених документів, печаток, штампів за попередньою змовою групою осіб та розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №0005197.

У ході досудового розслідування 15 травня 2024 року призначено судово-почеркознавчу експертизу, на вирішення якої було поставлено наступне питання: чи виконаний підпис та рукописний текст в Довіреності від 16 серпня 2023 року на зворотній стороні навпроти друкованого тексту «Ромеро Бонфим Марлос» Ромеро ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , чи іншою особою.

Згідно відповіді №СЕД-27301-2024 від 03 липня 2024 року начальника відділення СВ Бучанського РУП ГУНП у Київській області, капітана поліції ОСОБА_9 05 червня 2024 року було отримано висновок експерта №СЕ-19/111-24/30594-11Ч у якому вказано, що підпис в Довіреності від 16 серпня 2023 року на зворотній стороні навпроти друкованого тексту «Ромеро Бонфим Марлос» виконано не Ромеро ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а іншою особою.

Так, ОСОБА_1 має намір звернутися до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом про визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки та житлового будинку від 06 грудня 2023 року посвідченого приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Леденьовим Іваном Сергійовичем та зареєстрованого в реєстрі нотаріальних дій за номером 7635.

Таким чином, на сьогоднішній день існує висока ймовірність того, що ОСОБА_3 здійснить подальше переоформлення протиправно набутого у власність майна, яке належить ОСОБА_1 , на користь інших осіб.

З урахуванням викладених обставин, якнайшвидше вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на вищевказане майно дозволить забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, унеможливить подальші протиправні дії щодо майна, сприятиме ефективному захисту порушених прав власника - Ромеро ОСОБА_5 .

У зв`язку із викладеним, представник заявника просить суд:

накласти арешт на об`єкт нерухомого майна реєстраційний номер 24, a саме: домоволодіння загальною площею 544,7 кв.м., житловою площею 175,5 кв.м., яке складається: літ. «А» - житловий будинок; літ. «А-1» - погріб під будівлею; №1-3 огорожа; ІІ-ІІІ яма вигрібна, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 (тридцять шість).

накласти арешт на об`єкт нерухомого майна реєстраційний номер 24, a саме: земельну ділянку, кадастровий номер :10:001:0134, площею - 0,2296 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 (тридцять шість).

За правилами ч. 1 ст. 153 ЦПК України суд проводить розгляд заяви про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали цивільної справи суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1, ч. 3 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Частиною 1 статті 151 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема, предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільно-процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що є учасниками даного судового процесу. Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

У пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначено, що забезпечення позову визначається як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи.

У своєму правовому висновку, сформульованому у постанові від 31 січня 2019 року у справі №761/45074/17, Верховний Суд, зазначив, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Слід зазначити, що вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Отже, підставою для забезпечення позову є наявність обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 20 лютого 2020 року у справі №520/5745/18.

Як вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №369542456 від 13 березня 2024 року домоволодіння, реєстраційний номер АДРЕСА_2 , належить на праві власності ОСОБА_10 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Як вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №369542315 від 13 березня 2024 року земельна ділянка, реєстраційний номер № НОМЕР_2 , площею 0,2296 га з кадастровим номером :10:001:0134, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , належить на праві власності ОСОБА_10 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Позивач має намір подати до суду позовну заяву про визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки та житлового будинку від 06 грудня 2023 року посвідченого приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Леденьовим Іваном Сергійовичем та зареєстрованого в реєстрі нотаріальних дій за номером 7635.

Накладення арешту до вирішення спору по суті не призведе до обмеження прав ОСОБА_6 на володіння та користування майном, а слугуватиме заходом запобігання можливих порушень прав заявника.

При вирішенні питання щодо необхідності застосування зустрічного забезпечення слід зазначити наступне.

Регламентація питання про зустрічне забезпечення позову здійснюється положеннями ст. 154 ЦПК України. Зокрема вказаною нормою передбачено, що суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову.

З аналізу наведеної норми вбачається, що єдиним критерієм застосування судом зустрічного забезпечення позову є забезпечення можливості відшкодування збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову. При цьому можливість таких збитків має бути ретельно досліджена судом, визначено їх потенційний розмір, оцінено співмірність застосованих заходів забезпечення позову розміру таких можливих збитків та розміру зустрічного забезпечення.

При цьому суд не вбачає підстав для застосування зустрічного забезпечення, оскільки матеріали справи не містять доводів та аргументів, яким чином накладений арешт може завдати збитків відповідачу, а також в чому саме можуть полягати такі збитки. Окрім того, не містять матеріали справи й доказів наявності передбачених ст. 154 ЦПК України випадків обов`язкового застосування зустрічного забезпечення.

Дослідивши письмові матеріали справи, та враховуючи, що вид забезпечення позову, вказаний у заяві, а саме накладення арешту на квартиру є співмірним з позовом, який буде подано, та буде достатніми для забезпечення виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Враховуючи викладене заява про забезпечення позову піддягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись положеннями ст. ст. 149, 150, 153-154, 353 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИЛА:

Заяву задовольнити.

Накласти арешт на об`єкт нерухомого майна реєстраційний номер 24, a саме: домоволодіння загальною площею 544,7 кв.м., житловою площею 175,5 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_10 (РНОКПП: НОМЕР_1 ).

Накласти арешт на об`єкт нерухомого майна реєстраційний номер 24, a саме: земельну ділянку, кадастровий номер :10:001:0134, площею - 0,2296 га, яка належить ОСОБА_10 (РНОКПП: НОМЕР_1 ).

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Ухвала про забезпечення позову набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Строк пред`явлення до виконання ухвали суду про забезпечення позову три роки.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 .

Власник майна: ОСОБА_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_4 .

Суддя: І.О. Фінагеєва