Справа № 950/1437/24
Провадження № 2/950/475/24
ЛЕБЕДИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

про зупинення провадження у справі

10 червня 2024 року м. Лебедин

Лебединський районний суд Сумської області у складі:

головуючого судді Косолапа В.М.,

за участі секретаря судового засідання Ткаченко Я.О.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Лебедині цивільну справу за позовом головного управління Національної поліції в Сумській області до ОСОБА_2 про виселення з службового житлового приміщення без надання іншого жилого приміщення,

в с т а н о в и в:

У провадженні суду перебуває справа за вищевказаним позовом. Позивач просить суд виселити ОСОБА_2 із службового житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 без надання іншого жилого приміщення.

Ухвалою від 21.05.2024 судом відкрито провадження, розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження.

07.06.2024 до суду надійшла заява ОСОБА_2 у якій останній зазначає, що йому відомо про відкриття провадження у даній справі, однак зі змістом ухвали він не знайомий, оскільки з 12.09.2023 перебуває на військовій службі, а тому просив провадження у даній справі зупинити.

Представник позивача у судовому засіданні проти задоволення такого клопотання заперечувала, зазначила що його задоволення призведе до затягування розгляду справи, а власник службового житла ГУ НП в Сумській області, буде позбавлений можливості користуватися належним йому майном. Також вважала, що відповідач не позбавлений права користуватися правничою допомогою.

ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, зазначивши у своєму клопотанні про те, що на даний час проходить військову службу.

Заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши подане клопотання та додані до нього документи, суд зазначає наступне.

Так, Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 на усій території України оголошено воєнний стан (Указ з подальшими змінами, внесеними Указами від 14.03.2022 № 133/2022, від 18.04.2022 № 259/2022, від 17.05.2022 № 341/2022, від 12.08.2022 № 573/2022, від 07.11.2022 № 757/2022, від 06.02.2023 № 58/2023, від 01.05.2023 № 254/2023, від 26.07.2023 № 451/2023, від 06.11.2023 № 734/2023, від 05.02.2024 № 49/2024, затверджених Законами України від 15.03.2022 № 2119-IX, від 21.04.2022 № 2212-IX, від 22.05.2022 № 2263-IX, від 15.08.2022 № 2500-IX, від 16.11.2022 № 2738-IX, від 07.02.2023 № 2915-IX, від 02.05.2023 № 3057-IX, від 27.07.2023 № 3275-IX, від 08.11.2023 № 3429-IX, від 06.2024 № 3564-IX).

Станом на 10.06.2024, Законом України від 08.05.2024 № 3684-IX затверджено Указ Президента України від 06.05.2024 № 271/2024, яким строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 14.05.2024 строком на 90 діб.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

При цьому зазначена норма ЦПК України пов`язує необхідність зупинення провадження у справі не з наявністю воєнного стану в Україні, а із фактом перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Як свідчить довідка ВЧ НОМЕР_1 від 29.05.2024 № 1126, ОСОБА_2 12.09.2023 уклав контракт про проходження військової служби у Збройних Силах України терміном на 5 років та з того часу перебуває на військовій службі у ВЧ НОМЕР_1 (а.с. 42).

При вирішенні даного клопотання суд також враховує предмет спору.

Так, Європейський суд з прав людини у рішенні від 02.10.2010 у справі «Кривіцька та Кривіцький проти України» вказав, що згідно з Конвенцією поняття «житло» не обмежується приміщенням, яке законно займано або створено. Чи є конкретне місце проживання «житлом», яке підлягає захисту на підставі пункту 1 статті 8 Конвенції, залежить від фактичних обставин, а саме - від наявності достатніх та триваючих зв`язків із конкретним місцем.

Втрата житла є найбільш крайньою формою втручання у право на повагу до житла. Втручання держави є порушенням статті 8 Конвенції, якщо воно не переслідує законну мету, одну чи декілька, що перелічені у пункті 2 статті 8, не здійснюється «згідно із законом» та не може розглядатись як «необхідне в демократичному суспільстві» (пункти 40, 42).

Втручання у право заявника на повагу до його житла має бути не лише законним, але й «необхідним у демократичному суспільстві». Інакше кажучи, воно має відповідати «нагальній суспільній необхідності», зокрема бути співрозмірним із переслідуваною законною метою. Концепція «житла» має першочергове значення для особистості людини, самовизначення, фізичної та моральної цілісності, підтримки взаємовідносин з іншими, усталеного та безпечного місця в суспільстві. Враховуючи, що виселення є серйозним втручанням у право особи на повагу до її житла, Суд надає особливої ваги процесуальним гарантіям, наданим особі в процесі прийняття. Зокрема, навіть якщо законне право на зайняття приміщення припинено, особа вправі мати можливість, щоб співрозмірність заходу була визначена незалежним судом у світлі відповідних принципів статті 8 Конвенції (п. 44).

Так, ухвалою суду від 16.05.2024 судом відкрито провадження, копія ухвали про відкриття провадження разом із копією позовної заяви була направлена на адресу відповідача за місцем його реєстрації, установленим відповідно до ч. 6 ст. 187 ЦПК України.

21.05.2024 судом отримано конверт із поштовим відправленням, адресованим ОСОБА_2 , із довідкою АТ «Укрпошта» про відсутність адресата за вказаною адресою. Таким чином фактично відповідач копію позовної заяви з додатками не отримав, із предметом спору у даній справі не обізнаний.

З огляду на ту обставину, що в межах даної справи позивачем поставлено питання виселення ОСОБА_2 із службового житла без надання йому іншого жилого приміщення, тобто фактично іде мова про втручання у його право на повагу до житла, захищене ст. 8 Конвенції, враховуючи необхідність забезпечення відповідачу доступу до правосуддя та з урахуванням принципу змагальності можливості надати свої доводи щодо суті спору, суд вважає за необхідне клопотання ОСОБА_2 задовольнити.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 2 частини першої статті 251 цього Кодексу, - до припинення перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Враховуючи те, що відповідач на момент розгляду справи проходить військову службу, суд вважає за необхідне провадження у даній справі зупинити.

Керуючись ст. ст. 251, 253, 260, 261 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Клопотання ОСОБА_2 про зупинення провадження у справі задовольнити.

Провадження у справі за позовом головного управління Національної поліції в Сумській області до ОСОБА_2 про виселення з службового житлового приміщення без надання іншого жилого приміщення зупинити до припинення перебування ОСОБА_2 у складі Збройних Сил України під час проходження військової служби.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено 11.06.2024.

Суддя Вадим КОСОЛАП