Справа № 689/2788/23
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

06.02.2024 року Ярмолинецький районний суд Хмельницької області -

головуючий-суддя Баськов М. М.

за участю:

секретаря судового засідання Грановської Д. А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Ярмолинці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів,

встановив:

У жовтні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період з 01.10.2022 по 01.10.2023 в сумі 16904 грн.

На обґрунтування заявлених вимог позивачка зазначила, що відповідно до судового наказу, виданого Ярмолинецьким районним судом Хмельницької області 04.09.2019 у справі № 689/1158/19, на примусовому виконанні Шепетівського відділу ДВС перебуває виконавче провадження про стягнення із ОСОБА_2 аліментів на сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідач не сплачував аліменти в повному обсязі, а тому виникла заборгованість в сумі 67995,50 грн., в тому числі за період з 01.10.2022 по 01.10.2023 в сумі 16904 грн., яка на сьогодні є непогашеною. Відповідно до формули нарахування пеустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, визначеної на законодавчому рівні, загальна сума пені за період з 01.10.2022 по 01.10.2023 складає 33364,48 грн., однак вона не може бути більше розміру заборгованості по аліментах. Тому позивачка просить стягнути з відповідача на її користь пеню за прострочення сплати аліментів в сумі 16904 грн.

В судове засідання позивачка, яка у встановленому порядку була оповіщена про час і місце розгляду справи, не з"явилась, в позовній заяві просила проводити розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала.

Відповідач, який у встановленому порядку оповіщений про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов не подав, будь-яких клопотань та заяв від відповідача до суду подано не було, відтак у відповідності до ч. 8 ст. 178 ЦПК України суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами, і, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, ухвалює рішення при заочному розгляді справи.

Оскільки розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що на примусовому виконанні у Шепетівському відділі державної виконавчої служби Шепетівського району Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває судовий наказ №689/1158/19, виданий 04.09.2019 Ярмолинецьким районним судом Хмельницької області, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини, сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі частини заробітку (доходу) боржника, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 14 червня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

Згідно з розрахунком заборгованості зі сплати аліментів, складеного старшим державним виконавцем Шепетівськоговідділу державної виконавчої служби Шепетівського району Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Єгоровою О. О. станом на 30 вересня 2023 року заборгованість ОСОБА_2 зі сплати аліментів становить 67995,50 грн., в тому числі за період з 01.10.2022 по 01.10.2023 - 16909 грн.

Дані обставини підтверджуються: розрахунком заборгованості ОСОБА_2 зі сплати аліментів №58991/25-22-27/62 від 17.10.2023 (а.с. 8); судовим наказом Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 09.07.2019 по справі №689/1158/19 за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на неповнолітню дитину; свцідоцтвом про народження ОСОБА_4 серія НОМЕР_1 від 01.12.2008 (а.с. 6).

Відповідно до частини другої статті 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно із частиною четвертою статті 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (частина третя статті 181 СК України).

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (абзац другий частини другої статті 182 СК України).

У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця.

Тобто, у разі несплати аліментів у поточному місяці, з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки.

Згідно із частиною першою статті 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

У пункті 22 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" вказано, що передбачена ст. 196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

Згідно правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 18.01.2021 в справі №636/3546/17 (провадження № 61-19793св19), відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 СК України. Обов`язок доведення відсутності вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів покладається на боржника.

У даному випадку, відповідачем ОСОБА_2 не надано суду жодних доказів на підтвердження того, що заборгованість по аліментах утворилася з незалежних від нього причин. Натомість, тривалий характер невиконання аліментних зобов`язань свідчить про вину відповідача у несплаті аліментів.

Згідно розрахунку, проведеного позивачкою, розмір неустойки (пені) за прострочку відповідачем сплати аліментів за період з 01.10.2022 по 01.10.2023 становить 33364,48 грн. (а.с. 2).

При перевірці правильності вказаного розрахунку, суд враховує, що за правовою природою аліментні зобов`язання це періодичні платежі, які боржник зобов`язаний сплачувати щомісячно, несвоєчасна сплата аліментів передбачає настання негативних наслідків матеріального характеру у вигляді стягнення неустойки (пені).

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже, і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.

Законодавець установив розмір пені - 1 % за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені.

Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені.

Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток.

Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %.

За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем.

Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.

Якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %.

Отже, при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

Така правова позиція узгоджується з висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 03.04.2019 року у справі №333/6020/16-ц (провадження №14-616цс18).

У постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 19 січня 2022 року у справі № 711/679/21 (провадження № 61-18434св21) вказано, що при здійсненні часткових платежів аліментів грошові кошти спочатку зараховуються на погашення заборгованості за аліментами, яка виникла в попередньому місяці (місяцях), починаючи з першого місяця її виникнення, а тільки згодом, у разі відсутності заборгованості на погашення платежу за поточний місяць.

Згідно з указаним вище правовим висновком Великої Палати Верховного Суду (провадження № 14-616цс18) щодо порядку обчислення неустойки (пені) розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на 1 %.

Кількість прострочених днів з 01 жовтня 2022 року по 01 жовтня 2023 року становить 365 днів.

Розмір неустойки (пені) становить 33302,51 грн, з яких за:

жовтень 2022 року - 5007,8 грн (1372х365х1%);

листопад 2022 року - 4582,48 грн (1372х334х1%);

грудень 2022 року - 4306,16 грн (1416,50х304х1%);

січень 2023 року - 3867,05 грн (1416,50х273х1%);

лютий 2023 року - 3427,93 грн (1416,50х242х1%);

березень 2023 року - 3031,31 грн (1416,50х214х1%);

квітень 2023 року - 2592,20 грн (1416,50х183х1%);

травень 2023 року - 2167,25 грн (1416,50х153х1%);

червень 2023 року - 1728,13 грн (1416,50х122х1%);

липень 2023 року - 1303,18 грн (1416,50х92х1%);

серпень 2023 року - 864,07 грн (1416,50х61х1%);

вересень 2023 року - 424,95 грн. (1416,50х30х1%)

Отже, з ОСОБА_2 підлягає стягненню неустойка (пеня), нарахована за період з 01 жовтня 2022 року по 01 жовтня 2023 року у розмірі 33302,51 грн, однак її розмір значно перевищує сукупний розмір заборгованості по аліментам за цей період - 16909 грн.

Частиною дев`ятою статті 7 СК України передбачено, що сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Встановивши, що розмір неустойки (пені) за спірний період значно перевищує сукупний розмір заборгованості за аліментами, врахувавши загальні засади справедливості та розумності регулювання сімейних відносин, суд уважає за необхідне застосувати положення статті 196 СК України в тій частині, що розмір пені обмежений 100% розміру заборгованості, та стягнути з ОСОБА_2 пеню за прострочення сплати аліментів в межах заявлених позовних вимог в сумі 16904 грн.

Також, в силу ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави.

На підставі ст. 180, 196 СК України, керуючись ст. 12, 13, 81, 141, 206, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований по АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована по АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) пеню за прострочення сплати аліментів на неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за період з 01 жовтня 2022 року по 01 жовтня 2023 року в сумі 16904 грн. (шістнадцять тисяч дев"ятсот чотири гривні).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 1211,20 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу до Хмельницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Суддя Микола БАСЬКОВ