Справа № 216/3236/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2024 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі :

головуючого судді Сіденка С.І.,

за участю секретаря судового засідання Чаплиги О.О.,

за відсутності сторін,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Російської Федерації про відшкодування шкоди,

встановив:

позивачч ОСОБА_1 звернувся до Центрально-Міського районного сулу міста Кривого Рогу Дніпропетровської області з вищезазначеним позовом до відповідача РФ (посольство РФ в Україні м. Київ, пр. Повітрофлотський, буд. 27) та просять суд ухвалити рішення, яким стягнути на свою користь з відповідача

-відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок експропріації російською федерацією природних ресурсів Українського народу під час незаконної збройної агресії проти України в розмірі 672421,18 доларів США у гривневому еквіваленті за офіційним курсом НБУ станом на день постановлення рішення у справі;

-відшкодування моральної шкоди завданої внаслідок експропріації російською федерацією природних ресурсів Українського народу під час незаконної збройної агресії проти України в розмірі 35000 Євро у гривневому еквіваленті за офіційним курсом НБУ станом на день постановлення рішення у справі.

Ухвалою судді Центрально-Міського районного сулу міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Бутенко М. В. від 21.05.2024 матеріали цивільного позову направлено за підсудністю до Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від17.06.2024 головуючим по справі визначено суддю Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Сіденка С. І., який з 13:35 год. 24.06.2024 по 14:00 год. 01.07.2024 перебував у нарадчій кімнаті по кримінальному провадженню № 214/3780/24 (1-кп/214/705/24)

Ухвалою від 01.07.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено проводити за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання з повідомленням (викликом) сторін.

12.07.2024 на адресу суду від ОСОБА_2 через систему «Електронний суд» надійшло клопотання про його залучення в порядку ст. ст. 53 ЦПК України до розгляду справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача, внаслідок наявності між позивачем ОСОБА_1 та ОСОБА_2 цивільно-правових відносин за договором, що обумовлюють виникнення у ОСОБА_2 визначених договором прав за результатами ухвалення рішення у даній справі.

Клопотання обґрунтовано тим, що позивачем до позовної додано договір доручення, за умовами якого ОСОБА_1 (довіритель) надає ОСОБА_2 (повіреному) виключне право на здійснення процесуальних прав та обов`язків по даній справі, в тому числі на стадії виконання рішення за плату в розмірі 50 відсотків фактично стягнутих та фактично отриманих довірителем майна в рахунок виконання судових рішень на користь довірителя.

За таких обставин ОСОБА_2 вважає, що рішення у справі впливає на його права і обов`язки, що випливають із змісту взаємних зобов`язань, які містяться у Договорі доручення, що укладений між ним та позивачем ОСОБА_1 .

Учасники справи у судове засідання не з`явились, їх неявка не перешкоджає розгляду клопотання ОСОБА_2 .

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши доводи заявленого ОСОБА_2 клопотання дійшов наступних висновків.

За своїм змістом договір доручення, долучений до позовної заяви є довіреністю на ведення справи в суді на платній основі. Тобто між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 наявні цивільно-правові відносини за вказаним договором, при цьому ОСОБА_2 не є учасником спірних правовідносин, що виникли між учасниками даної справи, тому твердження ОСОБА_2 , як доводи заявленого клопотання, є помилковими та суд їх відхиляє.

За змістом ч. 1 ст. 53 ЦПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї зі сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи.

Наявність у договорі доручення, який долучений до позовної заяви, посилання на плату позивачем 50 відсотків фактично стягнутих та фактично отриманих ним сум в рахунок виконання судових рішень на користь довірителя свідчить виключно про договірні платні відносини сторін за договором доручення та такі відносини не є похідними з спірних відносин по даній справі.

Невиконання умов договору доручення може мати наслідком виникнення окремого цивільно-правового спору між договірними сторонами та підставою для звернення до суду з відповідним позовом, незалежно від майбутніх результатів вирішення спору за даним позовом.

Крім того, статтею 131-2 Конституції України визначено, що виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення. Законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Відповідно до ч. 2 ст. 15 ЦПК України представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 60 ЦПК України, представником у суді може бути адвокат або законний представник. Під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу.

При цьому, відповідно до ч. 6 ст. 19 ЦПК України, для цілей цього Кодексу малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах в яких ціна позову перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З огляду на ціну позову дана справа не можуть бути розглянута в порядку спрощеного позовного провадження та підлягає розгляду в порядку загального позовного провадження, про що зазначено в ухвалі про відкриття провадження.

За обставинами матеріалів даного позову представник за довіреністю Кобяков В. Є. в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, який в силу закону підлягає розгляду лише за правилами загального позовного провадження, а тому така справа не є малозначною справою.

Документи, що підтверджують право ОСОБА_2 на заняття адвокатською діяльністю не додані до позову.

Отже, у даній справі ОСОБА_2 як представник за довіреністю Коростельова О. В. відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, не може бути представником в суді по даній справі, оскільки не є адвокатом. Наведене свідчить про відсутність права ОСОБА_2 на підписання позовної заяви.

Факт підписання ОСОБА_2 позовної заяви не є перешкодою для ОСОБА_1 на звернення до суду з даним позовом. Крім ОСОБА_2 позовна заява також підписана самим позивачем ОСОБА_1 .

Таким чином, з огляду на вказані обставини, відсутні підстави для залучення в порядку ст. 53 ЦПК України до розгляду справи ОСОБА_2 у якості третьої особи, так само як і допуску останнього до участі у справі у якості представника позивача.

Крім того, слід звернути увагу позивача ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що керуючись практикою Європейського суду з прав людини, суду необхідно виходити з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, у тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001.

Суд також звертає увагу ОСОБА_2 , що в ухвалі про відкриття провадження було вирішено подібне за змістом клопотання позивача по даній справі ОСОБА_1 та відмовлено у залученні до розгляду справи ОСОБА_2 в якості третьої особи.

На підставі викладеного, керуючисьст. ст. 259-261 ЦПК України, суд

постановив:

У задоволенні клопотання ОСОБА_2 про його залучення до розгляду справи за позовом ОСОБА_1 до Російської Федерації про відшкодування шкоди в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача відмовити.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: https://sk.dp.court.gov.ua.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Сіденко С. І.