Провадження №: 6/336/30/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2024 року суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Звєздова Н.С., за участі секретаря судового засідання Іванченко О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника боржника ОСОБА_1 . адвоката Говіної Лариси Володимирівни, стягувач: Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк, заінтересована особа: Центральний відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України, суд

ВСТАНОВИЛА:

Заявниця звернулася до суду з вказаною заявою, в якій просить скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , яка проживає за адресою АДРЕСА_1 , що встановлене ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 12.12.2013 року по справі 336/10906/13-ц.

В обґрунтування вказаної заяви зазначила, що ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 12.12.2013 року по справі № 336/10906/13-ц. на підставі поданням про обмеження виїзду за кордон осіб, 24.07.2013 року головного державного виконавця Шевченківського ВДВС ЗМУЮ Іваницею Ю.О. з примусового виконання виконавче провадження № 39200672 виконавчого листа №336/1720/13-ц від 09.04.2013 року, виданого Шевченківським районним судом м. Запоріжжя про стягнення боргу з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 , проживає за адресою згідно виконавчого документа: АДРЕСА_1 , на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" у сумі 45 356,64 грн.

Ухвалою суду від 05.12.2023 призначено справу до судового розгляду.

19.12.2023 в судовому засідання представник заявника ОСОБА_2 просила суд задовольнити заяву з підстав, викладених у ній.

05.02.2024 заявниця ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась, від представника заявниці адвоката Говіної Л.В. до суду надійшла заява з проханням розглянути заяву про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України без її участі.

Представник АТ КБ «ПриватБанк», згідно ст.128 ЦПК України, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився. Причини неявки суду не повідомив. Заяви про розгляд справи без участі та заперечення не надав.

Представник Центральний відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, надав заяву про розгляд справи без їх участі.

Згідно з ч.3 ст.433 ЦПК України неявка сторін не перешкоджає розгляду заяви.

Оскільки всі учасники справи не з`явились у судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що передбачено частиною другою статті 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали заяви, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви.

Судом встановлено, що ухвалою Шевченківського районного суду від 12.12.2013 року у справі № 336/10906/13-ц заявницю ОСОБА_1 тимчасово обмежено у праві виїзду за межі України до виконання нею зобов`язань перед ПАТ КБ «ПриватБанк» (правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк») за кредитним договором, без вилучення паспортного документу. (а.с.35-26)

Згідно рішення про відмову в перетині державного кордону України від 10.08.2023 заявниці ОСОБА_1 було відмовлено у перетинанні кордону на виїзд з України на підставі ухвали Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 12.12.2013 року по справі №336-10906-13-ц. 6-336-989-2023. (а.с. 49-50)

Згідно відповіді Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 04.09.2023 року на момент подання заяви усі виконавчі провадження щодо божника ОСОБА_1 завершені. (а.с.27-28)

При вирішенні справи суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України, в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері.

Статтею 6 даного Закону встановлено вичерпний перелік підстав для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон, зокрема, коли громадянин України ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов`язань.

Протоколом № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, який ратифіковано Законом України № 475/97-ВР від 17.07.97 р., у статті 2 передбачено, що кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Примусове виконання рішень судів в Україні покладається на державну виконавчу службу (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів", яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені у Законі України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року р. № 1404-VIII.

За змістом п. 19 ч. 3 ст. 18 вказаного Закону, державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи за межі України - до виконання зобов`язань за рішенням.

Виходячи з викладеного, законом встановлено можливість тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобов`язань, а при ухиленні боржника від їх виконання. Право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження права виїзду за межі України виникає винятково у випадку доведення фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов`язань.

Під ухиленням боржника від виконання зобов`язань, покладених рішенням суду, слід розуміти будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини.

Поряд з цим, про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов`язків, передбачених ч. 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; не надання у строк, встановлений державним виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасна явка за викликом державного виконавця; письмове повідомлення державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

Відповідно до Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07.02.2014 р., виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Згідно ч. 5 ст. 441 ЦПК України, суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника.

Таким чином, суд приходить до висновку, що вимоги заявниці про скасування обмеження у праві виїзду за межі України законні та обґрунтовані, оскільки на момент подання заяви усі виконавчі провадження щодо божниці ОСОБА_1 - завершені.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 33 Конституції України, ст. 441 ЦПК України, ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», суд, -

ПОСТАНОВИЛА:

Заяву ОСОБА_1 , стягувач: Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк, заінтересована особа: Центральний відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України - задовольнити.

Скасувати тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , яка проживає за адресою АДРЕСА_1 , встановлене ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 12.12.2013 року по справі 336/10906/13-ц.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Запорізького апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду або ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 07.02.2024.

Суддя: Звєздова Н.С.