ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1882/24 Справа № 211/2401/19 Суддя у 1-й інстанції - Юзефович І.О. Суддя у 2-й інстанції - Тимченко О. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2024 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Головуючого судді Тимченко О.О.,

суддів Агєєва О.В., Корчистої О.І.

за участю секретаря судового засідання Бортника В.А.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач Акціонерне товариство «Українська залізниця»

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні Дніпровського апеляційного суду в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області цивільну справу № 211/2401/19 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу,

за апеляційними скаргами ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , та Акціонерного товариства «Українська залізниця»

на рішення Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 листопада 2023 року (суддя Юзефович І.О.), в приміщенні Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, повне судове рішення складено 15 лютого 2024 року,

В С Т А Н О В И В:

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

В травні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеним позовом, в обґрунтування якого послався на те, що він працював машиністом електровоза в структурному підрозділі Криворізького локомотивного депо (ТЧ-2 Кривий Ріг), Регіональної філії «Придніпровської залізниці» ПАТ «Українська залізниця. 12 лютого 2019 року на станції Нікополь за його участю трапилась транспортна подія, внаслідок якої було здійснено проїзд забороненого показання вихідного світлофора Н1 електровозом ВЛ8-450 з поїздом №2337 із наступних розрізом стрілочного переводу №2 на колії 1А без сходження з рейок рухомого складу. 01 березня 2019 року наказом №165/тч його було відсторонено від роботи з 02 березня 2019 року. Випадок, що стався 12 лютого 2019 було класифіковано як інцидент. 12 березня 2019 року наказом №139/Н його було позбавлено посвідчення машиніста електровоза. З 12 лютого 2019 року він не працює, тому 01 березня 2019 року та 14 березня 2019 року він звернувся з заявою до в.о. начальника щодо ознайомлення з графіком його роботи. 27 березня 2019 року він відправив поштою заяву на ім`я в.о. начальника Криворізького локомотивного депо щодо переведення його помічником машиніста ТД Нікополь, 02 квітня 2019 року отримав повідомлення від відповідача з пропозицією продовжити роботу в нових умовах, з переліком вакансій. Того ж дня позивач погодився на вакансію помічника машиніста електровоза, звернувшись з відповідною заявою до в.о. начальника. Однак, незважаючи на його згоду щодо продовження роботи в нових умовах на посаді помічника машиніста електровоза ТД Нікополь, був звільнений наказом № 229/ос від 18 квітня 2019 року за пунктом 2 статті 40 КЗпПУ. Позивач наполягає на тому, що він письмово не відмовлявся від запропонованої посади, навпаки, в наявності дві заяви про його згоду. Розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктом 2 статті 40 КЗпП України може бути проведено лише за попередньою згодою профспілкового органу, первинної профспілкової організації, членом якої він є, однак таке розірвання було здійснено без згоди профспілки. До того ж, відповідач не запросив представника профспілки на оперативну нараду, не надав матеріалів до профспілки по оперативній нараді для ознайомлення.

Просив суд скасувати наказ № 229/ос від 18 квітня 2019 року «Про звільнення ОСОБА_1 », поновити на роботі та стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ СУДОВИХ РІШЕНЬ СУДІВ ПЕРШОЇ, АПЕЛЯЦІЙНОЇ ТА КАСАЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

Справа переглядалася судами неодноразово.

Рішенням Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 серпня 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено: скасовано наказ №229/ос від 18 квітня 2019 року «Про звільнення ОСОБА_1 », поновлено ОСОБА_1 на роботі на посаді машиніста електровоза оборотного локомотивного депо Нікополь в Регіональній філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Структурного підрозділу Криворізького локомотивного депо; стягнуто з Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Структурного підрозділу Криворізького локомотивного депо на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 19 квітня 2019 року по 05 серпня 2019 року включно, в сумі 48 016,89 грн. без утримання податку на доходи фізичних осіб і інших обов`язкових платежів; стягнуто з Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Структурного підрозділу Криворізького локомотивного депо до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір в сумі 1 536 грн 80 коп; допущено негайне виконання судового рішення в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за місяць.

ПостановоюДніпровськогоапеляційного суду від 19 листопада 2019 року рішення Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровськоїобластівід 05 серпня 2019 року залишено без змін.

Постановою колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду Верховного суду від 05 жовтня 2022 року рішення Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровськоїобласті по вказанійсправівід 05 серпня 2019 року та постанову Дніпровськогоапеляційного суду від 19 листопада 2019 року скасовано, вказануцивільну справу направлено на новий розгляд до Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ОСКАРЖЕНОГО РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Рішенням Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 листопада 2023 року позов задоволено частково: скасовано наказ № 229/ос від 18 квітня 2019 року «Про звільнення ОСОБА_1 », поновлено ОСОБА_1 на роботі на посаді машиніста електровоза оборотного локомотивного депо Нікополь в Регіональній філії «Придніпровська залізниця» АТ «Українська залізниця» в особі Структурного підрозділу Криворізького локомотивного депо. В іншій частині в задоволенні позовних вимог відмовлено. Стягнуто з Акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь держави судовий збір у сумі 1536 грн 80 коп. Допущено негайне виконання судового рішення в частині поновлення на роботі.

Судове рішення в частині задоволених позовних вимог мотивоване тим, що відповідач під час звільнення ОСОБА_1 з посади машиніста електровоза допустив порушення трудового законодавства. При новому розгляду справи суд вважав за необхідне повторно поновити позивача на роботі, хоча відповідач, відповідно до Наказу №675/ОС від 16 жовтня 2019 року «Про поновлення на роботі за рішенням суду», скасував Наказ №229/ОС від 18 квітня 2019 року про звільнення ОСОБА_1 з посади машиніста електровоза та було поновлено ОСОБА_1 на посаді машиніста електровоза оборотного локомотивного депо Нікополь в Регіональній філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Структурного підрозділу Криворізького локомотивного депо з 19 квітня 2019 року.

Судове рішення в частині відмовлених позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу мотивоване тим, що на підставі прийнятого 05 вересня 2019 року Довгинцівським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області рішення у справі № 211/2401/19 ОСОБА_1 було виплачено суму в розмірі 48 016,89 грн за час вимушеного прогулу за період з 19 квітня 2019 року по 05 серпня 2019 року включно,тобто в цій частині позовні вимоги позивача на час розгляду справи вже були виконані відповідачем.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

В апеляційній скарзі, поданій до апеляційного суду, ОСОБА_1 посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення судускасувати в частині відмови в задоволенні його позовних вимог про стягнення з відповідача середнього заробітку за час вимушеного прогулу та ухвалитив цій частині нове рішення, яким задовольнити вказані позовні вимоги.

В апеляційній скарзі, поданій до апеляційного суду, АТ «Українська залізниця» посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати в частині задоволених позовних вимог пропоновлення позивача на роботі, скасувати ухвалу суду від 08 лютого 2023 року про заміну відповідача, та ухвалити нове рішення про відмову в задоволені позовних вимог позивача.

УЗАГАЛЬНЕННЯ ДОВОДІВ ОСОБИ, ЯКА ПОДАЛА АПЕЛЯЦІЙНУ СКАРГУ

Апеляційна скарга ОСОБА_1 мотивована тим, що суд першої інстанції ухвалюючи рішення в частині відмовити в задоволенні його позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу не врахував вимог чинного законодавства, відповідно до якого при винесенні рішення про поновлення на роботі, орган який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу на момент ухвалення відповідного рішення.

Апеляційна скарга АТ «Українська залізниця» мотивована тим, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що з позовом до відповідача АТ «Українська залізниця», позивач звернувся з пропуском строку, встановленого статтею 233 КЗпП України, про застосування якого було заявлено відповідачем, при цьому звернутися з позовом до належного відповідача позивач мав право не пізніше 27 травня 2019 року, а звернувся 23 січня 2023 року після скасування Верховним Судом рішення про поновлення позивача на роботі. Вважає, що подання позивачем 10 травня 2019 року позову до Регіональної філії «Придніпровська залізниця» не перериває позовну давність. Також апелянт вважає, що повторне поновлення судом першої інстанції позивача на роботі є безпідставним у зв`язку з тим, що Наказом АТ «Українська залізниця» від 16 жовтня 2019 року його вже було поновлено на роботі за рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 вересня 2019 року.

УЗАГАЛЬНЕННЯ ДОВОДІВ ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ ІНШІХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Відзиви на апеляційні скарги не подані.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, від представника позивача ОСОБА_2 надійшла заява про розгляд справи за відсутності позивача та його представника.

Представник відповідачаАТ «Українська залізниця» в судовому засіданні підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі АТ «Українська залізниця», заперечував проти задоволення апеляційної скарги позивача.

Суд ухвалив, розглядати справу у відсутність сторін, які не з`явились, оскільки відповідно до положень частини 2 статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

ОСОБА_1 працював машиністом електровозу в оборотному локомотивному депо Нікополь Структурного підрозділу Криворізького локомотивного депо (ТЧ-2 Кривий Ріг), Регіональної філії «Придніпровської залізниці» ПАТ «Українська залізниця».

12 лютого 2019 року на станції Нікополь за участю ОСОБА_1 трапилась транспортна подія, внаслідок якої було здійснено проїзд забороненого показання вихідного світлофора Н1 електровозом ВЛ8-450 з поїздом № 2337 із наступних розрізом стрілочного переводу №2 на колії 1А без сходження з рейок рухомого складу.

01 березня 2019 року наказом №165 /тч позивача було відсторонено від роботи з 02 березня 2019 року, вищезазначений випадок, що стався 12 лютого 2019 року було класифіковано як інцидент.

12 березня 2019 року наказом №139/Н ОСОБА_1 було позбавлено посвідчення машиніста електровоза.

Відповідно до заяв позивача від 27 березня 2019 року та 02 квітня 2019 року, останній просив перевести його на посаду помічника машиніста електровозу ТД Нікополь (том 1 а.с.8-10).

Відповідно до листа-звернення відповідача №424 від 02 квітня 2019 року, підписаного в.о. начальника депо ОСОБА_3 , підприємство звернулось до голови первинної профспілкової організації Вільної профспілки залізничників України Криворізького локомотивного депо Федоренка В.Г. з проханням надати згоду на звільнення ОСОБА_1 (том 1 а.с.48).

11 квітня 2019 року за вих. №69 голова ППО ВПЗУ КЛД ОСОБА_2 на зазначений вище лист-звернення № 424 від 02 квітня 2019 року надав відповідачу відповідь про те, що профспілковий комітет на засіданні прийняв рішення не давати згоди на звільнення машиніста електровоза ОСОБА_1 , обґрунтувавши свою відмову тим, що у листі-зверненні відсутні докази відмови ОСОБА_1 від переведення на іншу роботу та вагомих причин для застосування такого дисциплінарного стягнення як звільнення за пунктом 2 статті 40 КЗпП України, відсутності копій документів, на які посилався підписант у мотивувальній частині звернення, невідповідності дійсності інформації щодо незгоди ОСОБА_1 перевестись на іншу роботу (том 1 а.с.49, 50).

18 квітня 2019 року у зв`язку з невідповідністю займаній посаді внаслідок недостатньої кваліфікації пунктом 2 статті 40 КЗпП України позивач був звільнений (том 1 а.с.13 копія трудової книжки).

Відповідно до наказу № 675/ОС від 16 жовтня 2019 року «Про поновлення на роботі за рішенням суду» відповідач скасував наказ № 229/ос від 18 квітня 2019 року «Про звільнення ОСОБА_1 », поновивши його на посаді машиніста електровоза оборотного локомотивного депо Нікополь в Регіональній філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Структурного підрозділу Криворізького локомотивного депо з 19 квітня 2019 року.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Згідно пункту 2 частини 1 статті 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо: відсутній предмет спору.

Апеляційні скарги ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 та Акціонерного товариства «Українська залізниця» підлягають частковому задоволенню.

МОТИВИ З ЯКИХ ВИХОДИВ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД, ТА ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК Українисуд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до частини 1 статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам закону, рішення суду першої інстанції не відповідає.

Судове рішення в частині задоволених позовних вимог мотивоване тим, щовідповідач під час звільнення ОСОБА_1 з посади машиніста електровоза допустив порушення трудового законодавства. При новому розгляду справи суд вважав за необхідне повторно поновити позивача на роботі, хочавідповідач, відповідно до наказу №675/ОС від 16 жовтня 2019 року «Про поновлення на роботі за рішенням суду», скасував наказ №229/ОС від 18 квітня 2019 року про звільнення ОСОБА_1 з посади машиніста електровоза та було поновлено ОСОБА_1 на посаді машиніста електровоза оборотного локомотивного депо Нікополь в Регіональній філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Структурного підрозділу Криворізького локомотивного депо з 19 квітня 2019 року.

Судове рішення в частині відмовлених позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу мотивоване тим, що на підставі прийнятого05 вересня 2019 року Довгинцівським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області рішення у справі № 211/2401/19 ОСОБА_1 було виплачено суму в розмірі 48016,89грнза час вимушеного прогулу за період з 19 квітня 2019 року по 05 серпня 2019 року включно,тобто в цій частині позовні вимоги позивача на час розгляду справи вже були виконані відповідачем.

Проте, колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з наступних підстав.

Згідно з частиною першоюстатті 15 ЦК Україникожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнанняабо оспорювання.

Відповідно до частини першоїстатті 4 ЦПК Україникожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до судуза захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобівз метою забезпечення цивільних прав.

Статтею 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляді вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

У контексті завдань цивільного судочинства (статті2,4 ЦПК України) звернення до суду є способом захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод або законних інтересів позивача.

Отже, особа повинна довести (а суд - встановити), що їй належать права, свободи або законні інтереси, за захистом яких вона звернулася до суду. Права, свободи та законні інтереси, які належать конкретній особі (особам) є предметом судового захисту.

Підстави для закриття провадження у справі визначені у статті 255 ЦПК України.

Пунктом 2 частини першої статті 255 ЦПК України встановлено, що суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Предмет спору - це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Тобто, правові підстави позову - це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Відповідно до правового висновку, висловленого Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 26 червня 2019 року у справі № 13/51-04 (провадження № 12-67гс19), прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо). Суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема у випадку припинення існування предмета спору, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

З урахуванням викладеного, відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб. Закриття провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України можливе, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і на час ухвалення судом першої інстанції судового рішення.

Аналогічний висновок викладений упостанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20 вересня 2021 року у справі № 638/3792/20 (провадження № 61-3438сво21).

Як вбачається із матеріалів справи, наказом в.о. начальника депо Регіональній філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Структурного підрозділу Криворізького локомотивного депо Тисленка С.П. №675/ОС від 16 жовтня 2019 року «Про поновлення на роботі за рішенням суду» було скасовано наказ № 229/ОС від 18.04.2019 про звільнення ОСОБА_1 з посади машиніста електровоза, поновлено ОСОБА_1 на посаді машиніста електровоза оборотного локомотивного депо Нікополь в Регіональній філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Структурного підрозділу Криворізького локомотивного депо з 19.04.2019 та внесено відповідний запис в трудову книжку (том 2 а.с.175).

Крім того, згідно довідки начальника обліково-розрахункової групи № 2 центру бухгалтерського та податкового обліку служби локомотивного господарства Ганни Кайсен, позивачу у відповідності до платіжного доручення № 2395687 від 12 грудня 2019 року було виплачено суму в розмірі 48 016,89 грн. за час вимушеного прогулу за період з 19.04.2019 по 05.08.2019, включно (том 2 а.с.176).

Таким чином, оскільки наказ № 229/ОС від 18.04.2019 про звільнення ОСОБА_1 з посади машиніста електровоза скасований, ОСОБА_1 був поновлений на роботі наказом відповідача № 675/ОС від 16 жовтня 2019 року, 12 грудня 2019 року отримав середній заробіток за час вимушеного прогулу у зв`язку з незаконним звільненням, колегія суддів приходить до висновку про закриття провадження в справі, оскільки, відсутній предмет спору.

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Згідно пункту 2 частини 1 статті 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо: відсутній предмет спору.

Враховуючи вищезазначене, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з закриттям провадження по справі.

Керуючись статтями 367, 374, 376 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , та Акціонерного товариства«Українська залізниця» задовольнити частково.

Рішення Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 листопада 2023 року скасувати.

Закрити провадження у цивільній справі № 211/2401/19 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: О.О.Тимченко

Судді: О.В.Агєєв

О.І.Корчиста

Повний текст судового рішення складено 02 липня 2024 року.

Головуючий О.О. Тимченко