Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 січня 2024 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого-судді: Пустовіта О.Г., за участю секретаря судового засіданняГолуб О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» про відшкодування моральної шкоди заподіяної смертю батька на виробництві, -

В С Т А Н О В И В:

В грудні 2023 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, просила стягнути з Акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» 536 800 грн. в рахунок компенсації відшкодування моральної шкоди, завданої смертю батька на виробництві.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що ОСОБА_2 являється її батьком та станом на 24.08.2023 року перебував в трудових відносинах з Акціонерним товариством «Криворізький залізорудний комбінат», займав посаду прохідника дільниці № 3 проходки шахти «Тернівська» ШБУ АТ «Криворізький залізорудний комбінат».

У вказаний день батько позивача перебував на робочому місці та виконував покладені на нього трудові обов`язки, близько о 02 год. 35 хв., після завантаження в кабіну прохідницького комплексу КП-1 інструментів необхідних для виконання робіт батько позивача ОСОБА_2 та ОСОБА_3 розпочали рух вгору, перебуваючи в середині вказаного прохідницького комплексу. Рухаючись вгору, приблизно на висоті 25 метрів прохідницький комплекс зупинився. Після декількох спроб продовжити рух вгору прохідницьким комплексом КП-1 шляхом його переміщення вверх та вниз, не вдалось подолати відмітку, на якій раніше даний комплекс зупинився. Під час встановлення причин зупинки прохідницького комплексу ОСОБА_3 дав команду ОСОБА_2 на рух вверх, вслід за чим відбулось стрімке падіння комплексу КП-1 разом з прохідниками. В результаті падіння батько позивача загинув.

Позивач зазначає, що дана трагічна подія спричинила їй моральну шкоду, оскільки позивач, будучи неповнолітньою, втратила близьку людину. Зазнає сильних моральних страждань, оскільки батько виховував позивача від самого народження. Усвідомлення того, що позивач втратив найбільш рідну, дорогу людину викликає почуття самотності, незахищеності та розпачу. Вказує, що у зв`язку зі смертю батька порушений звичний спосіб життя позивачки, дана втрата вимагає додаткових зусиль для організації його життя. Просив стягнути з відповідача у відшкодування моральної шкоди 536 800 грн.

Ухвалою суду від 22 грудня 2023 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

10 січня 2024 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву представника відповідача АТ «Кривбасзалізрудком»». У відзиві представник відповідача просить відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки під час проведення спеціального розслідування встановлено порушення потерпілим норм з охорони праці, відсутній причинний зв`язок між діями відповідача та спричиненням шкоди, недоведено факт спричинення шкоди та її розмір, а також просить врахувати дотримання відповідачем законодавства в сфері охорони праці.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази та оцінивши їх в сукупності, судом встановлені такі обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 являється донькою ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва народження.

Згідно відомостей внесених до трудової книжки ОСОБА_2 , останній станом на 24.08.2023 року перебував в трудових відносинах з АТ «Криворізький залізорудний комбінат».

Актом спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 24.08.2023 року о 02 год. 35 хв. на АТ «Криворізький залізорудний комбінат», встановлено обставини, за яких стався нещасний випадок.

Так, згідно висновків спеціальнох комісії встановлено, що 23.08.2023 року у першу зміну (з 23 год. 00хв. до 06 год. 00хв.) в.о. обов`язки заступника начальника дільниці № 3 проходки шахти «Тернівська» ШБУ АТ «Криворізький залізорудний комбінат» ОСОБА_4 через в.о. майстра гірничої дільниці № 3 проходки шахти «Тернівська» ШБУ АТ «Криворізький залізорудний комбінат» ОСОБА_5 під особисті підписи прохіднику дільниці № 3 ОСОБА_2 та прохіднику дільниці № 2 ОСОБА_3 видано наряди на проведення вибухових робіт та на монтаж монорейки у вентиляційному підняттєвому № 1 осі 132 1425/1350 метра та буріння шпурів у кількості 25 штук.

Близько 24 години 00 хвилин прохідники АТ «Кривбасзалізрудком» ОСОБА_3 та ОСОБА_2 разом із в.о. обов`язки майстра гірничого пропрямували до місця виконання робіт у вентиляційному підняттєвому № 1 осі 132 горизонту 1425/1350 мерта шахти «Тернівська» ШБУ АТ «Криворізький залізорудний комбінат». На робочому місці вказані особи здійснили огляд прохідницького комплексу КП -1. Упевнившись у справності обладнання, прохідники ОСОБА_3 та ОСОБА_2 завантажили в кабіну прохіднихького комплексу КП -1 інструмент необхідний для виконання роботи за нарядом: монорейка - 1 штука, перформатори - 2 штуки, цангові болти, прокладки, бурову сталь і розпочали рух вгору. Керування комплексом здійснював ОСОБА_3

Рухаючись вгору, приблизно на висоті 25 метрів прохідницький комплекс КП-1 зупинився. Після декількох спроб продовжити рух вгору прохідницьким комплексом КП-1 шляхом його переміщення вверх/вниз, не вдалося подолати відмітку на якій раніше він зупинявся. Для з`ясування причин зупинки прохідницького комплексу КП-1, прохідник ОСОБА_3 передав керування прохідницьким комплексом ОСОБА_2 , пристебнувшись запобіжнним паском, виліз через люк на полок. Провівши огляд пересувних механізмів ОСОБА_3 не виявив недоліків. В подальшому ОСОБА_3 (згідно його пояснень) зняв запобіжний пасок і дав команду ОСОБА_2 на рух вверх, вслід за чим відбулось стрімке падіння прохідницького комплексу КП-1 разом з прохідниками ОСОБА_3 та ОСОБА_2 вниз. В результаті падіння прохідник ОСОБА_3 втратив свідомість. Опритомнівши приблизно через годину після падіння, ОСОБА_3 усвідомив що знаходиться на підошві гірничої виробки орт-заїзду 132 осі горизонту 1425 метра біля останньої рами металевого кріплення УПК 22-8.5 ОСОБА_3 , оцінивши свій фізичний стан, наслідки нещасного випадку, зрозумів, що самостійно допомогти ОСОБА_2 він не в змозі і пішов по допомогу. В подальшому ОСОБА_3 передав через високочастотний зв`язок про несчасний випадок диспетчера внутрішнього транспорту шахти та попросив по допомогу.

24.08.2023 року після 06 год. 00 хв. бійці 3 взводу Державного воєнізованого гірничорятувального загону підняли на поверхню потерпілого ОСОБА_3 , о 06 год. 12 хв. бійці вказаного рятувального загону констатували біологічну смерть ОСОБА_2 , після підняття його на поверхню передано співробітникам правоохоронних органів.

В ході спеціального розслідування, комісією отримано відповідь з КЗ «Дніпровське обласне бюро СМЕ» ДОР, згідно якої смерть ОСОБА_2 настала від несумісної з життям травми, а саме сполученої тупої травми голови, тулубу та кінцівок, яка супроводжувалася розтрощенням кісток черепу, множинними переломами ребер.

Під час проведення спеціального розслідування компетентна комісія дійшла висновку, що основною причиною настання нещасного випадку стала організаційна: невиконання вимог інструкцій з охорони праці. Видом події являється «падіння устаткування (обладнання) або їх конструктивних елементів. Згідно висновків комісії встановлено, що устаткуванням, експлуатація якого призвела до нещасного випадку являється «комплекс прохідницький КП-1 еП.950.223», виготовлений в листопаді 2016 року на РМЗ ГП Вост ГОК.

Відповідно до п.7 Акту спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 24.08.2023 року о 02 год. 35 хв. на АТ «Криворізький залізорудний комбінат» нещасний випадок, який стався з ОСОБА_2 визнано таким, що пов`язаний з виробництвом.

Згідно п. 8 Акту спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 24.08.2023 року о 02 год. 35 хв. на АТ «Криворізький залізорудний комбінат» до переліку осіб, які допустили порушення вимог законодавства з охорони та гігієни праці або органу, віднесено працівників відповідача, в тому числі і ОСОБА_2 .

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно з ч. 2 ст. 1168 ЦК України, моральна шкода, завдана смертю фізичної особи відшкодовується її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживають з нею однією сім`єю.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку з між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого порушеного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до положень статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Відповідно до ч. 2 ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Згідно із ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка завдала, за наявності її вини.

Таким чином, ч. 1 ст. 1167 ЦК України встановлює загальне правило, відповідно до якого відповідальність за заподіяння моральної шкоди настає за наявності загальної підстави - наявності моральної (немайнової) шкоди, а також за наявності всіх основних умов відповідальності, а саме: неправомірної поведінки, причинного зв`язку та вини заподіювача.

Моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові дружині, батькам усиновлювачам, дітям усиновленим, а також особам, які проживали з нею однією сім`єю, згідно ч.2 ст.1168 ЦК України.

Право кожного на належні, безпечні і здорові умови праці встановлено ч.4 ст.43 Конституції України.

Згідно частин 1, 3 ст. 13 Закону України «Про охорону праці», роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог.

Статтею 153 КЗпП України встановлено, що забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Виходячи з аналізу зазначеної норми закону вбачається, що право на відшкодування моральної шкоди чоловікові, дружині, батькам, дітям, а також особам, які проживали з померлим однією сім`єю виникає у разі, якщо встановлено причинний зв`язок між смертю фізичної особи та ушкодженням здоров`я на виробництві.

Розмір моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню, визначається судом відповідно до наданих доказів та фактичних обставин справи.

Позивач ставить питання про відшкодування моральної шкоди, заподіяної йому смертю фізичної особи, тому право на відшкодування зазначеної шкоди виникло у позивача на підставі ч. 2 ст. 1168 ЦК України, яка передбачає відшкодування моральної шкоди, завданої смертю фізичної особи членам її сім`ї.

Рішенням Конституційного Суду України від 08.10.2008 року № 20-рп/2008 (справа про страхові виплати) визначено, що саме право громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки ст. 237-1 КЗпП України (для потерпілих) та ст. 1167 ЦК України (для членів сімей потерпілих) їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця).

На думку суду відповідач АТ «КРИВБАСЗАЛІЗРУДКОМ» є особою, що несе відповідальність по відшкодуванню моральної шкоди позивачу - доньці померлого, оскільки у зв`язку зі смертю внаслідок нещасного випадку на виробництві, вона переносить моральні страждання, змінився звичний спосіб життя, усвідомлення безповоротності втрати завдає позивачу душевного болю.

Встановити ціну людського життя, повернути близьку людину неможливо. Моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, так як немає, і не може бути точних критеріїв майнового виразу душевного болю, спокою особи. Будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз.

Розмір моральної шкоди визначається судом з урахуванням роз`яснень п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до якого, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачам моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, істотність вимушених змін у їх життєвих стосунках, конкретних обставин по справі і наслідків, що наступили.

Так, неповнолітня донька втратила батька, який займав важливе місце в її родині. Смерть батька викликала негативні емоції, завдала стрес позивачу. Смерть потерпілого однозначно спричинила втрату важливого життєвого зв`язку, який поновлений бути не може та відповідно завдає довготривалих та глибоких душевних страждань.

Позивачу завдана моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях у зв`язку із втратою близької людини, з якою донька мала тісний соціальний зв`язок, порушено її нормальний спосіб життя, що потребує докладання додаткових зусиль для організації життя і побуту.

Враховуючи наведене, беручи до уваги порушення вимог з охорони праці і зі сторони загиблого, що стало причиною нещасного випадку, а також виходячи з принципів розумності, виваженості і справедливості, суд вважає, що справедливою компенсацією перенесених позивачем моральних страждань, пов`язаних із втратою близької людини та зміною звичного способу життя, буде стягнення з відповідача моральної шкоди у розмірі 400 000 гривень, тим самим задовольняючи позов частково.

Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п.2 ч.1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», суд стягує з відповідача АТ «КЗРК» на користь держави судовий збір у розмірі 4000 гривень.

Керуючись ст. ст. 23, 1167,1168 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 76-81, 141, 263-265, 274, 279 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» про відшкодування моральної шкоди заподіяної смертю батька на виробництві - задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» на користь ОСОБА_1 400 000 (чотириста тисяч) грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої смертю батька, без утримання податку з доходів фізичних осіб та інших обов`язкових платежів.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з Акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» на користь держави судовий збір в розмірі 4000 (чотири тисячі) грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до ч. 6 ст. 259 ЦПК України, якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження, залежно від складності справи складання повного рішення суду може бути відкладено на строк - не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Акціонерне товариство «Криворізький залізорудний комбінат», , юридична адреса: 50029, Дніпропетровська область м. Кривий Ріг вул. Симбірцева, 1А.

Повне судове рішення складено та підписано 24 січня 2024 року.

Суддя: О. Г. Пустовіт