Справа № 442/7543/24
Провадження № 2/442/1785/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" вересня 2024 р. Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі:

головуючої судді - Курус Р.І.,

з участю секретаря судового засідання Федишина Б.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дрогобичі заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката тунського Андрія Романовича про вжиття заходів забезпечення позову,

в с т а н о в и л а:

10.09.2024 ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Тунський А.Р. звернувся до суду з позовом до Дрогобицької об`єднаної територіальної громади в особі Дрогобицької міської ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно.

Крім цього, разом із позовною заявою представник ОСОБА_1 адвокат Тунський А.Р. подав заяву про забезпечення позову.

Вказує, що Першою Дрогобицькою нотаріальною конторою була заведена спадкова справа № 246/2017. Відповідна спадкова справа була заведена після смерті брата позивача ОСОБА_5 . У межах відповідною спадкової справи були видані свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям ОСОБА_5 , а саме ОСОБА_2 та ОСОБА_6 .

Разом з тим стало відомо 17.01.2023 року ОСОБА_3 та ОСОБА_2 подали заяви до Дрогобицької нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_1 , тобто на квартиру яка є предметом спору.

Наявність формальної відмітки про реєстрацію місяця проживання ОСОБА_5 надають ОСОБА_3 та ОСОБА_2 право на отримання свідоцтва про право на спадщину на частку в квартирі АДРЕСА_1 у межах відкритої Першою Дрогобицькою державною нотаріальною конторою спадкової справи № 246/2017.

Зсилаються на те, що у випадку видачі таких свідоцтв, виконати рішення у цій справі буде не можливо оскільки у квартирі з`являться два співвласники, а саме ОСОБА_3 та ОСОБА_2 . Вказані обставини ускладнять виконання відповідного рішення оскільки для його виконання стане необхідним визнання недійсними свідоцтва про право на спадщину.

Враховуючи зазначене, просять заборонити Дрогобицькій державний нотаріальній конторі видавати у межах спадкової справи №246/2017 свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно, а саме квартиру АДРЕСА_1 та накласти арешт на вказану квартиру.

Згідно положень ч. 1 ст. 153 ЦПК України розгляд заяви про забезпечення позову здійснюється судом без повідомлення учасників справи.

Оскільки заява розглядається без повідомлення учасників справи, а відтак, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Перевіривши заяву та додані до неї матеріали, суд доходить до наступного висновку.

Відповідно до частин першої, другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову є обмеженням суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) з урахуванням доказів, наданих стороною для підтвердження своїх вимог, має пересвідчитись, зокрема у тому, що між сторонами дійсно виник спір, існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позовних вимог, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також співмірність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, що звернулася з таким клопотанням, заявленим позовним вимогам.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Згідно із п. 1, п. 2 ч. 1, ч. 3 ст. 150 ЦПК України позов може бути забезпечено, зокрема, накладенням арешту на майно та забороною вчиняти певні дії. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Обґрунтованою підставою для забезпечення позову має бути існування очевидної загрози порушення законних прав та інтересів позивача у справі в разі невжиття заходів забезпечення позову. Відповідно, звертаючись із заявою про забезпечення позову, особа має довести належність їй таких прав та що невжиття заходів забезпечення позову призведене до утруднення чи неможливості виконання майбутнього рішення суду, при цьому існування загрози порушення прав позивача повинно мати очевидний та об`єктивний характер.

Під час оцінки такої співмірності суду необхідно враховувати безпосередній зв`язок заяви про забезпечення позову з предметом позову, співвідношення заявленій вимозі, необхідність вжиття забезпечувальних заходів.

При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Так, позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання права власності на спадкове майно.

Відповідно до ч. 1 ст. 1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Однак, заявником не обґрунтовано необхідність застосування саме такого виду забезпечення позову заборона Дрогобицькій державний нотаріальній конторі видавати у межах спадкової справи №246/201, що заведена після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно, не надано до суду доказів наявності обставин, з якими пов`язується застосування певних заходів забезпечення позову, не зазначено обставин, які підтверджують те, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Крім того, ч. 2 ст. 8-1 Закону України «Про нотаріат» встановлена заборона будь-якого втручання в діяльність нотаріуса, зокрема з метою перешкоджання виконанню ним своїх обов`язків.

Згідно ч. 4 ст. 42 Закону України «Про нотаріат», за обґрунтованою письмовою заявою заінтересованої особи, яка звернулася до суду та на підставі отриманого від суду повідомлення про надходження позовної заяви заінтересованої особи, яка оспорює право або факт, про посвідчення якого просить інша заінтересована особа, вчинення нотаріальної дії зупиняється до вирішення справи судом.

Аналогічну норму також містить підпункт 4.13 пункту 4 Глави 10 Розділу II «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року N 296/5, згідно якого за обґрунтованою письмовою заявою заінтересованої особи, яка звернулась до суду, та на підставі отриманого від суду повідомлення про надходження позовної заяви заінтересованої особи, яка оспорює право або факт, про посвідчення якого просить інша заінтересована особа, вчинення нотаріальної дії зупиняється до вирішення справи судом.

Вказаними приписами Закону та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України передбачено позасудовий спосіб недопущення порушення та ефективний захист прав позивача за його позовом в частині недопущення видачі свідоцтв про право на спадщину, яка відкрилась після смерті ОСОБА_5 , у тому числі на ім`я відповідачів, до набрання законної сили судовим рішенням у цій справі.

Отже, чинним законодавством України прямо передбачений обов`язок нотаріуса зупинити нотаріальне провадження, тобто тимчасово припинити вчинення нотаріальних дій на невизначений строк, за умови надходження від заінтересованої особи відповідної заяви та надання доказів звернення до суду з позовною заявою.

Однак, доказів звернення позивача з відповідною заявою до Дрогобицької державної нотаріальної контори про звернення до Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області з позовною заявою до спадкоємця та зупинення у зв`язку з цим вчинення нотаріальних дій по спадковій справі №246/2017, а також відмови нотаріуса у прийнятті такої заяви, суду надано не було.

З огляду на викладене, враховуючи наявність спеціальної правової норми, яка імперативно визначає підставу обов`язкового зупинення нотаріусом вчинення нотаріальних дій на підставі письмової заяви позивача, як заінтересованої особи, суд приходить до висновку про недоведеність заявником ОСОБА_1 того, що не вжиття судом обраного ним заходу забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання майбутнього рішення суду у разі задоволення його позовних вимог, оскільки позивач не скористався наданим йому правом особисто здійснити захист свого інтересу у зазначений вище спосіб.

Крім цього, заявник просить вжити заходів забезпечення позову у виді накладення арешту на спірну квартиру, не обґрунтовуючи необхідність застосування такого виду забезпечення позову.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність передбачених ч. 1 ст. 149 ЦПК України підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. 10, 149, 150, 153, 258-261, 353, 354 ЦПК України, суддя,

п о с т а н о в и л а:

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 адвоката Тунського Андрія Романовича про вжиття заходів забезпечення позову - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду в 15-денний строк з дня її проголошення.

У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Р.Курус