КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
провадження № 22-ц/824/4844/2024 Головуючий у суді ІІ інстанції: Сушко Л.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

Головуючого судді: Сушко Л.П.,

суддів: Нежури В.А., Олійника В.І.,

секретар судового засідання: Дуб С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Київського апеляційного суду у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Кучерука Максима Васильовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 31 січня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2021 року позивач звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва із позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 завдану в результаті ДТП матеріальну шкоду в розмірі 219028,92 грн та судові витрати.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач посилається на те, що 27.12.2020 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля КІА Маджентіс, д.р.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 та належного їй автомобіля марки «Мерседес - Бенз», GLS 500, д.р.н. НОМЕР_2 , внаслідок чого транспортні засоби були пошкоджені.

Вказує, що винним у скоєнні ДТП, згідно постанови Святошинського районного суду м. Києва від 10.02.2021 року у справі № 759/1082/21, яка набрала законної сили, визнано ОСОБА_1 ..

Оскільки відповідальність заподіювача шкоди згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів А02292468 застраховано у АТ «СК «Ю.БІ.АЙ-КООП», 28.12.2020 року нею була подана заява про виплату страхового відшкодування та ряд інших документів страховику.

Крім того, зазначила, що згідно звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого її автомобілю, складеного незалежним оцінювачем ФОП ОСОБА_3 , вих. № 1282 від 25.01.2021 року вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля Мерседес GLS 500 д.н.з. НОМЕР_2 складає 347 028,92 грн.

При цьому, за рішенням Печерського районного суду м. Києва від 05.08.2021 року у справі 3757/27662/21-ц за її позовом до ПАТ «Страхова група «Ю.БІ.АЙ-КООП» стягнуто з ПАТ «Страхова група «Ю.БІ.АЙ-КООП» суму страхового відшкодування у розмірі страхового полісу 128000,00 грн.

За таких обставин вважає, що оскільки вина відповідача встановлена рішенням суду, яке набрало законної сили, то ДТП, що сталася 27.12.2020 року, відповідно до ст. 1188, 1192, 1194 ЦК України, ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» є страховим випадком та відповідно, відповідач зобов`язаний виплатити їй різницю між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою у розмірі 219 028,29 грн.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 31 січня 2023 року задоволено позов.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 у відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, 219 028 грн 92 коп., судовий збір в сумі 2190 грн 28 коп., витрати на проведення звіту про визначення вартості матеріального збитку в сумі 3000 грн 00 коп..

Не погодившись з вказаним судовим рішенням, 05 травня 2023 року адвокат Кучерук Максим Васильович, який діє в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій його скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов залишити без задоволення.

Доводи апеляційної скарги обгрунтовані тим, що розмір шкоди за ДТП, яка мала місце 27.12.2020 року о 16:30 годині в м. Київ, Кільцева дорога, 12, за участю автомобіля "Кіа Маджентіс», н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля "Мерседес", н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , внаслідок зіткнення яких було пошкоджено обидва транспортні засоби, не встановлений.

Для доведеності розміру завданої шкоди, позивачем приєднано до позову копію договору про проведення оцінки майна та копію звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу вих. № 1282 від 25.01.2021.

Представник апелянта вказував, що у звіті оцінювач зазначає, що під час виконання замовлення про оцінку, він керувався, у тому числі, положеннями Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

У ході допиту оцінювача ОСОБА_4 , як спеціаліста, він вказав, що не експертом, а є оцінювачем та має сертифікат, виданий Фондом державного майна України, за спеціалізацією «Оцінка колісних транспортних засобів». Також він підтвердив, що під час проведення дослідження керувався саме положеннями Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Представник апелянта вважає, що суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні з огляду на те, що ОСОБА_4 має сертифікат виданий Фондом державного майна України, за спеціалізацією «Оцінка колісних транспортних засобів», неправильно застосував норми матеріального права та дійшов помилкового висновку, що той є сертифікованим експертом, що в свою чергу стало наслідком ухвалення незаконного рішення.

Обгрунтовуючи доводи апеляцінйої скарги також вказував на те, що огляд транспортного засобу був здійснений оцінювачем без виклику ОСОБА_1 та без повідомлення його про місце та час такого огляду. Відповідач не мав можливості залучити експерта для складення експертного висновку щодо визначення розміру збитку завданого власнику транспортного засобу.

Водночас представник апелянта зазначає, що в суді першої інстанції відповідач був позбавлений можливості провести таку експертизу, оскільки суд необгрунтовано відмовив у задоволенні клопотання представника відповідача про витребування доказів та призначення судової автотоварознавчої експертизи. При цьому суд постановив ухвалу про відмову в задоволенні клопотань представника відповідача у день ухвалення оскаржуваного рішення.

Доводи апеляційної скарги обгрунтовані також тим, що суд першої інстанції не звернув уваги та в порушення п. 3 ч. 4 ст. 265 ЦПК України не надав вмотивованої оцінки аргументам відповідача щодо того, що підстави та предмет позову не узгоджуються з матеріалами справи.

Представник апелянта зазаначає, що позивач у позовній заяві просив стягнути з відповідача відшкодування у розмірі вартості відновлювального ремонту, визначеного у звіті про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу вих. № 1282, від 25.01.2021, але в підставах позову позивач зазначає, що понесла витрати на ремонт пошкодженого автомобіля. При цьому жодного документа, який би підтверджував проведення ремонту пошкодженого автомобіля та його вартість до матеріалів справи долучено не було. У судовому засіданні суду першої інстанції представник позивача на запитання суду та представника відповідача не зміг повідомити на якій станції технічного огляду чи в іншому місці був відремонтований автомобіль позивача.

07 червня 2023 року до Київського апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від позивачки ОСОБА_2 , в якому просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Заперечуючи проти доводів апеляційної скарги стосовно того, що розмір шкоди автомобіля Мерседес д.н.з. НОМЕР_2 не встановлений, вказувала на те, що до позовної заяви була долучена копія звіту вих. № 1282 від 25.01.2021 року. Суб`єкт оціночної діяльності - ОСОБА_5 який визначив розмір збитку має чинний сетрифікат НОМЕР_4, виданий 07 серпня 2020 року Фондом державного майна спеціалізація в межах напрямків оцінки - «Оцінка колісних транспортних засобів».

На спростування доводів апеляційної скарги про те, що обставини зафіксовані у звіті вих. №1282 від 25.01.2021 року є недопустимим доказом, адже до звіту не надано договір на проведення оцінки транспортного засобу, позивачка вказувала, що вказаний документ (договір про надання послуг від 20.01.2021 року) був складений, як окремий документ і не був долучений (вшитий) до звіту вих. № 1282 від 25.01.2021 року, а був наданий пізніше в судовому засіданні.

Позивачка вважає, що у нашому випадку винуватець у ДТП є відповідач, тому він має відшкодування за ремонт автомобіля (решту за вирахуванням виплаченого стразового ліміту) у повному обсязі.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Вирішуючи даний спір та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції обгрунтовував свої висновки тим, що відповідач у справі зобов`язаний сплатити позивачу різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) у розмірі 219028,92 грн, адже, винуватцем у ДТП визнано відповідача, вина у вчиненні ДТП якого встановлена рішенням суду, яке набрало законної сили, ДТП, що сталася 27.12.2020 року, відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» є страховим випадком, внаслідок якого у відповідача настає обов`язок здійснити виплату страхового відшкодування за вирахуванням виплаченого страхового ліміту.

Такі висновки суду відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до частин 1-5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою;

Відповідно до ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до п. 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до пунктом 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відтак, відшкодування шкоди особою, яка завдала шкоду, можливе лише за умови, що згідно з Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика (МТСБУ) не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 03 жовтня 2018 року (справа № 760/15471/15-ц) вказала, що відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно із цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. У такому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Тобто внаслідок заподіяння під час ДТП шкоди (настання страхового випадку) винуватець ДТП не звільняється від обов`язку відшкодувати завдану шкоду, але цей обов`язок розподіляється між ним і страховиком. Така позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 лютого 2022 року у справі № 201/16373/16-ц.

Встановлено, що позивач є власником автомобіля марки «Мерседес - Бенз», GLS 500, д.р.н. НОМЕР_2 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 .

27 грудня 2020 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля КІА Маджентіс, д.р.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 та належного позивачу автомобіля марки «Мерседес - Бенз», GLS 500, д.р.н. НОМЕР_2 , внаслідок якої транспортні засоби отримали пошкодження.

Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 10.02.2021 року у справі № 759/1082/21, залишеною без змін Київським апеляційним судом від 20.05.2021 року, винним у скоєнні даного ДТП визнано ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340,00 грн.

Відповідно до вказаної постанови, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд встановив, що 27.12.2020 року приблизно о 16.30 год. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Кіа», д.р.н. НОМЕР_1 по Кільцевій дорозі, 12 в м. Києві, не надав переваги в русі автомобілю «Мерседес», д.р.н. НОМЕР_2 , що наближався з правої сторони та здійснив з ним зіткнення, що призвело до пошкодження транспортних засобів. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 10.11 ПДР України.

Цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_1 на час скоєння дорожньо-транспортної пригоди - 27.12.2020 року була застрахована ПАТ «Страхова група «Ю.БІ.АЙ-КООП», у зв`язку з чим, позивач 28.12.2020 року, на підставі положень Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», звернулася до страхової компаній із заявою про виплату страхового відшкодування.

20.01.2021 року між ФОП ОСОБА_5 та ОСОБА_2 було укладено Договір № 1282 про надання послуг, відповідно до якого замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобов`язання надати послуги з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу Мерседес, GLS 500, д.н.з. НОМЕР_2 , на умовах та у строки, передбачені цим договором.

Встановлено, що огляд та експертна оцінка визначення вартості пошкодженого автомобіля позивача Мерседес, д.н.з. НОМЕР_2 проведена в присутності експерта ПАТ «Страхова група «Ю.БІ.АЙ-КООП», в якій була застрахована відповідальність відповідача та незалежним експертом.

Згідно звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, складеного незалежним оцінювачем ФОП ОСОБА_3 , вих. № 1282 від 25.01.2021 року, вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля Мерседес GLS 500 д.н.з. НОМЕР_2 складає 347028,92 грн; вартість матеріального збитку після аварійного пошкодження автомобіля дорівнює з урахуванням пдв 238582,09 грн.

З матеріалів справи вбачається, що суб`єкт оціночної діяльності ОСОБА_4 має сертифікат НОМЕР_4, виданий 07.08.2020 Фондом державного майна, спеціалізація в межах напрямків оцінки - «Оцінка колісних транспортних засобів».

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 05.08.2021, яке набрало законної сили, у справі 3757/27662/21-ц за позовом ОСОБА_2 до ПАТ «Страхова група «Ю.БІ.АЙ-КООП» судом було вирішено стягнути з ПАТ «Страхова група «Ю.БІ.АЙ-КООП» суму страхового відшкодування у розмірі страхового полісу 128 000,00 грн (130000,00 грн (сума полісу), 2000,00 грн (франшиза).

Як вбачається із розрахунку матеріального збитку, завданого позивачу відповідачем: 347028,92 грн - вартість фактичного розміру шкоди (відновлювального ремонту) за вирахуванням страхового відшкодування - 128000,00 грн = 219028,92 грн - різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою.

В суді апеляційної інстанції представником апелянта було заявлено клопотання про призначення у справі судової автотоварознавчої експертизи, з тих підстав, що під час виконання дослідження щодо визначення розміру збитку (звіт про визначення вартості матеріального збитку, який був долучений позивачем до позовної заяви), завданого власнику колісного транспортного засобу оцінювач не попереджався про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Також відповідач не був повідомлений про час та місце огляду транспортного засобу позивача та відповідно не мав можливості бути присутнім під час огляду та залучити для огляду судового експерта, який має відповідне свідоцтво за експертною спеціальністю 12.2 «Визначення вартості колісних транспортних засобів та розміру збитку, завданого гаснику транспортного засобу».

На вирішення вказаної експертизи представник апелянта просив поставити наступні питання:

1. Яка вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Mercedes-Benz, н.з. НОМЕР_2 , в результаті його пошкодження внаслідок дорожньо-транспортної пригоди 27.12.2020 станом на дату пошкодження?

Зобов`язати позивача ОСОБА_2 за необхідності надати доступ експертам до автомобіля Mercedes-Benz, н.з. НОМЕР_2 , для проведення його огляду та/або інших процедур, необхідних для проведння судової автотоварознавчої експертизи.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 29 серпня 2023 року клопотання адвоката Кучерука Максима Васильовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 про призначення судової автотоварознавчої експертизи задоволено.

Призначено у справі судово автотоварознавчу експертизу, проведення якої доручити Київському науково-дослідному інституті судових експертиз Міністерства юстиції України (КНДІСЕ) (03057, місто Київ, вулиця Смоленська, будинок 6).

На вирішення експертизи поставлено питання:

1. Яка вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Mercedes-Benz, н.з. НОМЕР_2 , в результаті його пошкодження внаслідок дорожньо-транспортної пригоди 27.12.2020 станом на дату пошкодження?

Зобов`язано позивача ОСОБА_2 за необхідності надати доступ експертам до автомобіля Mercedes-Benz, н.з. НОМЕР_2 , для проведення його огляду та/або інших процедур, необхідних для проведння судової автотоварознавчої експертизи.

Суд попередив експерта про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків. У розпорядження експертів надано матеріали цивільної справи № 761/35746/21, провадження №22-ц/824/9783/2023.

06 червня 2024 року на адресу Київського апеляційного суду надійшли матеріали справи та висновок експерта № 23567/23-54 від 03.06.2024 року за результатами проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи у цивільній справі № 761/35746/21, відповідно до якого вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Mercedes-Benz, д.н.з. НОМЕР_2 , в результаті його пошкодження внаслідок дорожньо-транспортної пригоди 27.12.2020 року станом на дату пошкодження складає 364 966,94 грн.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку задовольняючи позовні вимоги, оскільки позивачка отримала страхове відшкодування в сумі 128 000 грн, тому позовні вимоги позивачки про відшкодування майнової шкоди підлягають задоволенню в розмірі різниці між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що на підтвердження розміру завданого матеріального збитку позиваччкою додано до позовної заяви звіт про визначення вартості матерального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу від 25.01.2021 року, вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля Mercedes-Benz GLS 500, д.н.з. НОМЕР_2 складає 347 028,92 грн (а.с. 11-26).

Разом з тим для всебічного та повного розгляду справи в суді апеляційної інстанції за клопотання представника відповідача була призначена судова автотоварознавча експертиза, за результатами якої до суду апеляційної інстанції надіслано висновок експерта № 23567/23-54 від 03.06.2024 року, відповідно до якого вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Mercedes-Benz, д.н.з. НОМЕР_2 , в результаті його пошкодження внаслідок дорожньо-транспортної пригоди 27.12.2020 року станом на дату пошкодження складає 364966,94 грн, що підтверджує заявлений позивачем розмір матеріального збитку внаслідок ДТП, яка мала місце 27.12.2020 року.

Доводи апеляційної скарги про те, що розмір шкоди внаслідок ДТП не встановлений, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними, оскільки розмір завданої шкоди встановлено звітом про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, складеного незалежним оцінювачем ФОП ОСОБА_3 , вих. № 1282 від 25.01.2021 року, а також висновком експерта № 23567/23-54 від 03.06.2024 року за результатами проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи у цивільній справі № 761/35746/21.

Колегія суддів звертає увагу на те, що позивачем доведено факт спричинення йому матеріальної шкоди та її розмір та доводи, приведені в апеляційній скарзі цих висновків не спростовують. Відповідачем не надано суду належних доказів, які б визначали інший розмір спричиненої шкоди (менший ніж зазначений позивачем).

Доводи апеляційної скарги про те, що огляд транспортного засобу був здійснений оцінювачем без виклику ОСОБА_1 , та без повідомлення його про місце та час такого огляду, водночас відповідач не мав можливості залучити експерта для складення експертного висновку щодо визначення розміру збитку завданого власнику транспортного засобу та в суді першої інстанції було відмовлено у задоволенні клоотання представника відповідача про призначення судової автотоварознавчої експертизи, суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки такі права сторони відповідача були реалізовані в суді апеляційної інстанції, та як наслідок була проведена судова автотоварознавча експертиза.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивач не надав суду доказів, які б підтвердили проведення ремонту пошкодженого автомобіля та його вартість, суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки, як підтверджено матеріалами справи винуватцем у ДТП є відповідач ОСОБА_1 , тому він має відшкодувати за ремонт автомобіля (з урахуванням вирахування виплаченого страхового ліміту), не в залежності від того чи було автомобіль відремонтовано.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції, викладених у рішенні, не спростовують.

З урахуванням викладеного суд апеляційної інстанції вважає, що майнове право позивачки було порушено відповідачем.

З урахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції, вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення позовних вимог та вірно застосував до правовідносин що виникли між сторонами положення ст. ст. 1187, 1188, 1194 ЦК України, та положення Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Щодо судових витрат.

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України, статті 141 ЦПК України суд розподіляє судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки апеляційна скарга залишена без задоволення, то судові витрати сплачені у якості судового збору слід залишити за відповідачем.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, і не може бути скасовано з підстав, викладених у апеляційній скарзі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.374, 375 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Кучерука Максима Васильовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 31 січня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено «11» липня 2024 року.

Головуючий суддя Л.П. Сушко

Судді В.А. Нежура

В.І. Олійник