РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 вересня 2024 року

м. Рівне

Справа № 561/474/24

Провадження № 22-ц/4815/958/24

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий-суддя - Шимківа С.С.,

суддів: - Гордійчук С.О., Ковальчук Н.М.,

секретар судового засідання - Ковальчук Л.В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

третя особа, яка не

заявляє самостійних вимог

щодо предмета спору - Орган опіки та піклування Зарічненської селищної ради

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Зарічненського районного суду Рівненської області від 28 травня 2024 року (ухвалене у складі судді Світличного Р.В.) у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору орган опіки та піклування виконавчого комітету Зарічненської селищної ради про позбавлення батьківських прав, -

в с т а н о в и в :

У березні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про позбавлення його батьківських прав.

Позов обґрунтовувала тим, що у неї та відповідача є спільна донька ОСОБА_3 , яка після розірвання шлюбу проживає з нею.

Відповідач не бере участі у вихованні дитини, не створює належні умови для її навчання та розвитку.

Дитина своїм батьком вважає свого вітчима, який має намір усиновити її після позбавлення батьківських прав відповідача.

Відповідач самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків, не цікавиться життям спільної дитини, не спілкується з нею, не турбується про її фізичний та духовний розвиток, не цікавиться її здоров`ям, не знає як вона виглядає, оскільки упродовж 12 років її не бачив і не намагався цього зробити.

Просила суд позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно його малолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Зарічненського районного суду Рівненської області від 28 травня 2024 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору орган опіки та піклування виконавчого комітету Зарічненської селищної ради про позбавлення батьківських прав задоволено.

Позбавлено батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно його малолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1211,20 грн (Одна тисяча двісті одинадцять гривень двадцять копійок) понесених нею та документально підтверджених судових витрат по сплаті судового збору.

Рішення мотивовано тим, що відповідач, починаючи з моменту народження дитини проживав окремо від неї, не виконував своїх батьківських обов`язків з її виховання упродовж 12 років, не спілкувався з дочкою, не звертався до компетентних органів чи суду з приводу здійснення йому перешкод у вихованні дочки, тобто фактично батько самоусунувся (ухилився) від виховання дочки, не піклувався про її фізичний і духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя, що позбавляє відповідача можливості підставно заперечувати проти задоволення позову.

Не погоджуючись із рішенням місцевого суду, ОСОБА_2 оскаржив його в апеляційному порядку.

У поданій апеляційній скарзі зазначає, що він неодноразово намагався налагодити контакт з донькою, однак через перешкоди, які чинила позивачка, цього не вдалося зробити.

ОСОБА_1 тривалий час впливала на доньку, з метою створення його негативного іміджу як батька.

Показання свідків не є об`єктивними, оскільки вони є близькими друзями позивачки та могли надавати суду недостовірні показання, перекручувати істину.

Висновок органу опіки та піклування не може бути прийнятий судом як належний доказ, оскільки позивачка працює завідувачем клубу с. Тиховиж у КЗ "Будинок культури" Зарічненської селищної ради, а орган опіки та піклування також підпорядковується Зарічненській селищній раді, тому ОСОБА_1 мала можливість впливати на думку членів комісії.

Вказує, що любить свою доньку та бажає підтримувати з нею постійний зв`язок, а його бездіяльність як батька є недостатньою підставою для позбавлення його батьківських прав відносно доньки ОСОБА_4 .

Просить суд скасувати оскаржуване рішення та ухвали нове про відмову у задоволенні позову.

27 серпня 2024 року ОСОБА_1 подано відзив на апеляційну скаргу, у якому вона покликається на законність рішення суду.

Вказує, що не може мати жодного впливу на Орган опіки та піклування Зарічненської селищної ради, оскільки комунальний заклад, в якому вона працює, діє як самостійна окрема юридична особа публічного права.

Висновок органу опіки та піклування є мотивований, належним чином обґрунтований, зроблений на підставі відомостей та документів, які стосуються даної справи, а інформація викладена в даному випадку щодо ухилення відповідача від покладених на нього законом обов`язків по вихованню та розвитку малолітньої дочки, була додатково підтверджена показами свідків в судовому засідання та поясненнями самої дитини відтак суд першої інстанції правомірно прийняв цей висновок як належний доказ ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків щодо своєї малолітньої дочки.

За попередні 12 років відповідач, знаючи місце проживання дитини, жодного разу не намагався ні відвідати дитини, ні навіть зателефонувати їй чи познайомитись із нею хоча б за допомогою соціальної мережі.

Жодних нечастих телефонних розмов між ними, про які зазначає відповідач, не було, всі спроби допомоги дитині в її житті вчинялися лише з її сторони і лише три рази та були безрезультатними, оскільки відповідач відверто, нахабно та демонстративно ухилявся від надання будь-якої допомоги.

Протягом 12 років, до моменту відкриття провадження в даній справі, відповідач жодного разу з метою уникнення наявних на його думку перешкод у вихованні та спілкуванні з дитиною не звертався ні до органів опіки та піклування, ні до поліції, ні до суду з відповідним позовом, що також свідчить про цинічну брехню відповідача про наявність таких перешкод із її сторони.

Просить про залишення рішення суду без змін, а апеляційної скарги - без задоволення.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників процесу, апеляційний суд приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що сторони у справі є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданого Перекальською сільською радою Зарічненського району Рівненської області (а.с. 7).

Висновком Органу опіки та піклування Зарічненської селищної ради, що затверджений рішенням виконавчого комітету Зарічненської селищної ради № 161 від 20.05.2024 року, визначено доцільним позбавити ОСОБА_2 батьківських прав стосовно малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Висновок мотивовано тим, що ОСОБА_2 свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків, тобто не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування, не цікавиться навчанням, що негативно впливає на фізичний розвиток як складову виховання (а.с. 73-74).

Відповідно до довідки Перекальської гімназії Зарічненської селищної ради від 19 березня 2024 року ОСОБА_3 навчалася у гімназії з 1 по 4 клас, з 01.09.217 року по 25.05.2021 року. Батько дитини ОСОБА_2 за час навчання не був присутній на жодних батьківських зборах, не брав участь у дитячих заходах, не був присутній під час проведення випускного балу по закінченню початкової школи. При вступі ОСОБА_4 до 1 класу всі необхідні документи подавала мати дитини, перший раз до шкоди дівчинку приводила мати, ОСОБА_2 присутній не був (а.с. 11).

Згідно характеристики ОСОБА_3 , учениці 7-б класу ОСОБА_5 кого ліцею батько дитини з 2021 по 2024 року ніколи не цікавився навчанням ОСОБА_4 і не підтримував зв`язок із класним керівником (а.с. 12).

У судовому засіданні суду першої інстанції дитина - ОСОБА_3 повідомила, що вперше побачила батька на засіданні органу опіки та піклування в травні 2024 року, під час якого ОСОБА_2 повідомив, що він є її біологічним батьком. На її думку, ОСОБА_2 слід позбавити батьківських прав.

09 квітня 2024 року ОСОБА_2 звернувся до органу опіки та піклування з метою визначення порядку та способів участі у вихованні та спілкуванні з дочкою (а.с. 39).

Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини та статті 150 СК України батьки несуть основну відповідальність щодо виховання та розвитку дитини.

У частині першій статті 151 СК України закріплено переважне право батьків перед іншими особами на особисте виховання дитини. Права батьків щодо виховання дитини розцінюються як засіб виконання ними своїх обов`язків щодо неї.

Положеннями частини другої статті 151 СК України передбачено право батьків залучати до виховання дитини інших осіб, передавати її на виховання фізичним та юридичним особам.

Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом (частина четверта статті 155 СК України), - у тому числі позбавлення батьківських прав з підстав та у порядку, що визначені статтею 164 СК України.

У пунктах 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" судам роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.

За ухилення батьків від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей передбачена адміністративна відповідальність (стаття 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

Відповідно до правових висновків, викладених у низці постанов Верховного Суду, зокрема від 13 березня 2019 року у справі № 631/2406/15-ц (провадження № 61-36905св18), від 24 квітня 2019 року у справі № 331/5427/17 (провадження № 61-12023св18), від 25 листопада 2019 року у справі № 640/15049/17 (провадження № 61-11607св19), від 17 січня 2020 року у справі № 712/14772/17 (провадження № 61-18550св19), від 29 січня 2020 року у справі № 127/31288/18 (провадження № 61-22060св19), від 29 січня 2020 року у справі № 643/5393/17 (провадження №61-4149св19), від 08 квітня 2020 року у справі № 645/731/18 (провадження № 61-20399св19), від 13 жовтня 2021 року у справі № 359/8130/19 (провадження № 61-9758св21), позбавлення батьківських прав за пунктом 2 частини першої статті 164 СК України має такі особливості: ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками; позбавлення батьківських прав є виключною мірою, що тягне за собою правові наслідки, як для батька (матері), так і для дитини, передбачені статтею 166 СК України; розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, а це буде вважатись виправданим лише за виняткових обставин.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі "Савіни проти України", заява № 39948/06 зазначено, що відповідне рішення має підкріплюватися достатньо переконливими і зваженими аргументами на захист інтересів дитини, і саме держава повинна переконатися в тому, що було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

У частині другій статті 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з частиною першою статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Доведення обставин свідомого, умисного ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків, які можуть бути підставою позбавлення останнього батьківських прав, покладено на позивача.

Під час розгляду справи у судді ОСОБА_2 повідомив, що вчиняє відповідні дії, спрямовані на участь у житті малолітньої дитини, проте позивачка і члени її сім`ї створюють перешкоди у спілкуванні з дитиною.

Необґрунтоване та передчасне (за відсутності застосування гнучких заходів впливу для спонукання батька до належного виконання своїх батьківських обов`язків) позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті кровної спорідненості з нею, не може вважатися таким, що відповідає інтересам дитини.

Розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин (рішення Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі "Савіни проти України", пункт 49). Наявності таких обставин у цій справі не доведено.

Покладений в основу рішення суду першої інстанції Висновок органу опіки та піклування Зарічненської селищної ради про доцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно доньки ОСОБА_4 є неналежно обґрунтованим, зробленим без наведення достатніх доказів ухилення відповідача від батьківських обов`язків, не містить даних, які об`єктивно характеризують відповідача як особу, яка не здійснює своїх батьківських обов`язків.

Вказаний висновок, оцінений судом апеляційної інстанцій у сукупності з іншими доказами, сам по собі не є правовою підставою для застосування крайнього заходу - позбавлення батьківських прав.

Водночас, апеляційний суд наголошує на наявності підстав для попередження ОСОБА_2 про необхідність змінити ставлення до виконання батьківських обов`язків, налагодити контакт з дитиною, брати участь у вихованні, розвитку та піклуванні про неї.

Враховуючи встановлені по справі обставини, приймаючи до уваги інтереси дитини, приписи вищезазначених норм матеріального права, які регламентують спірні правовідносини, а також зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, апеляційний суд приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги.

Оскільки судом першої інстанції неповно з`ясовано фактичні обставини справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, судом неправильно застосовано норми матеріального права, постановлене ним рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору орган опіки та піклування виконавчого комітету Зарічненської селищної ради про позбавлення батьківських прав.

На підставі ст.ст. 18 Конвенції про права дитини, ст.ст. 150, 151, ч. 4 ст. 155 СК України, керуючись ст.ст. 367, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, Рівненський апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Зарічненського районного суду Рівненської області від 28 травня 2024 року скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору орган опіки та піклування виконавчого комітету Зарічненської селищної ради про позбавлення батьківських прав відмовити.

Попередити ОСОБА_2 про необхідність змінити ставлення до виховання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Покласти на Орган опіки та піклування Зарічненської селищної ради контроль за виконанням ОСОБА_2 батьківських обов`язків стосовно доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 1816,80 грн - судові витрати за розгляд справи судом апеляційної інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 13 вересня 2024 року.

Головуючий-суддя Шимків С.С.

Судді: Гордійчук С.О.

Ковальчук Н.М.