Справа № 509/3932/15-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2024 року. Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

судді Гандзій Д.М.

при секретарі Задеряка Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в смт. Овідіополь, заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрдебт Плюс», за участю стягувача Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», боржниці ОСОБА_1 про заміну стягувача,-

В С Т А Н О В И В :

17 липня 2024 року, представник ТОВ «Укрдебт Плюс», звернувся до Овідіопольського районного суду Одеської області із заявою, в якій просив суд замінити стягувача ПАТ «Дельта Банк» на його правонаступника ТОВ «Укрдебт Плюс» (, адреса: 04073, м. Київ, вул. С. Бандери, 28-А) у цивільній справі № 509/3932/15-ц з виконання рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 02.122015 року, ухваленого за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі у власність.

Сторони в судове засідання не з`явились про дату час та місце розгляду заяви були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили від представника заявника надійшло клопотання про розгляд заяви за їх відсутності.

Суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

У зв`язку заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, і її заміна новим кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15-Закону України «Про виконавче провадження» за заявою заінтересованої особи. Такою заінтересованою особою є новий кредитор (правонаступник).

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України, судове рішення є обов`язковим до виконання.

У пункті 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду. Виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У відповідності до ст. 1 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

У відповідності до ч. 1ст. 15 ЗУ «Про виконавче провадження», сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник.

Частиною 2 статті 15 ЗУ «Про виконавче провадження», передбачено, що стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Частиною 1 статті 442 ЦПК України передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Згідно із ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошову кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги (боржника).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України однією з підстав заміни кредитора у зобов`язанні іншою особою є передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

У відповідності до правової позиції, яка викладена у постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 10/56-08, якщо заявник звернувся із заявою про заміну сторони виконавчого провадження - стягувана поза межами відкритого виконавчого провадження стосовно боржника, то це не позбавляє його права звернутись із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні та не є підставою для відмови судом у задоволенні такої заяви, у разі якщо судом не встановлено обставин закінчення виконавчого провадження у справі належним виконанням судового рішення. У протилежному ж випадку правонаступник стягувана - сторони виконавчого провадження, набувши таке право згідно з договором про відступлення права вимоги в порядку статті 512 ЦК України, позбавляється можливості та права реалізувати таке право у виконавчому провадженні у порядку передбаченому Законом України «Про виконавче провадження».

Аналогічна позиція міститься і у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої Судової палати Касаційного цивільного Суду у складі від 21 березня 2018 року по справі № 6- 1355/10, провадження № 61-12076св18 (ЄДРСРУ № 73001190).

Судом встановлено, що В забезпечення виконання грошових зобов`язань ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором, між останньою та банком був укладений нотаріально посвідчений іпотечний договір від 14.03.2007 р. (реєстр. № 1169), відповідно до умов яких, ОСОБА_1 передала в іпотеку банку нерухоме майно у вигляді житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами, що розташований в АДРЕСА_1 , що складається в цілому з одного житлового ракушнякового будинку під літ. «А,а,а-1», загальною площею 231,4 кв.м, житловою 77,7 кв.м, під літ. «Б» - баня, під літ. «В» - тамбур (котельня), під літ. «Г,г» - гараж, під літ. «Д» - навіс, під № 1-5,1 спорудження, замощення, який належить ОСОБА_1 на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу житлового будинку від 14.03.2007 р. (реєстр. № 1162), зареєстрованого в Державному реєстрі правочинів за № 1962766 та витягу з цього Реєстру № 3681213 від 14.03.2007 р. та земельної ділянки, площею 0,0653 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер: 020041030, яка належить ОСОБА_1 на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу земельної ділянки від 14.03.2007 р. (реєстр. № 1163), зареєстрованого в Державному реєстрі правочинів за № 1962835 та витягу з цього Реєстру № 3681382 від 14.03.2007 р.

На підставі рішення загальних зборів акціонерів від 27.10.2009 р. АКІБ «УкрСиббанк» змінило назву на ПАТ «УкрСиббанк».

08.12.2011 р., між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта, Банк» був укладений договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, на підставі якого, до позивачів перейшло право вимоги, яке виникло з вищевказаних кредитних договір та іпотечних договорів в обсязі та на умовах, що існували у первісного кредитора.

У зв`язку з систематичним невиконанням умов договору про надання споживчого кредиту №0 від 14.03.2007 р. що сплати позичальником кредиту, відсотків за його користування у позичальника утворилася заборгованість, яка станом на 30.06.2015 р. не погашена і складала: 8737062,51 грн., з яких, тіло кредиту 4161539,16 грн., відсотки 3247504,32 грн., пеня 1240580,33 грн., 3% річних від простроченої заборгованості по тілу кредиту 38459,55 грн. та 3% річних від простроченої заборгованості по відсоткам 48979,15 грн. ,

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання Відповідачем основного зобов`язання Позивач вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Через неналежне виконання умов кредитного договору №0 від 14.03.2007 року ПАТ «Дельта Банк» зверталося до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 02.12.2015 року у справі №509/3932/15-ц позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі у власність задоволено.

В рахунок погашення загальної заборгованості ОСОБА_1 перед ПАТ «Дельта Банк» за договором про надання споживчого кредиту №0 від 14.03.2007 р. на загальну суму заборгованості 8737062,51 грн., з яких тіло кредиту 4161539,16 грн., відсотки 3247504,32 грн., пеня 1240580,33 грн., 3% річних від простроченої заборгованості по тілу кредиту 38459,55 грн. та 3% річних від простроченої заборгованості по відсоткам 48979,15 грн. звернуто стягнення на предмети іпотеки за нотаріально посвідченим договором іпотеки від 14.03.2007 р. (реєстр. № 1169), шляхом визнання права власності за ПАТ «Дельта Банк» на житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами, що розташований в АДРЕСА_1 , що складається в цілому з одного житлового ракушнякового будинку під літ. «А,а,а-1», загальною площею 231,4 кв.м, житловою 77,7 кв.м, під літ. «Б» - баня, під літ. «В» - тамбур (котельня), під літ. «Г,г» - гараж, під літ. «Д» - навіс, під № 1-5,1 спорудження, замощення, який належить ОСОБА_1 на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу житлового будинку від 14.03.2007 р. (реєстр. № 1162), зареєстрованого в Державному реєстрі правочинів за № 1962766 та витягу з цього Реєстру № 3681213 від 14.03.2007 р. та земельну ділянку, площею 0,0653 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер: 020041030, яка належить ОСОБА_1 на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу земельної ділянки від 14.03.2007 р. (реєстр. № 1163), зареєстрованого в Державному реєстрі правочинів за № 1962835 та витягу з цього Реєстру № 3681382 від 14.03.2007 р. за ціною вартості іпотечного майна у розмірі 2597295 грн., відстрочивши виконання рішення суду в цій частині на строк дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Рішення набрало законної сили, не оскаржувалось відповідачем.

15 листопада 2019 року ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ДЕЛЬТА БАНК» та ТОВ "УКРДЕБТ ПЛЮС" відповідно до результатів відкритих торгів (аукціону), уклали Договір купівлі-продажу прав вимоги №2083/К.

За цим Договором в порядку та на умовах, визначених`ним, ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» відступило ТОВ "УКРДЕБТ ПЛЮС" належні банку права вимоги до позичальників, заставодавців (іпотекодавців) та фінансових поручителів, зазначених у додатку до цього договору, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників, за кредитними договорами, договорами поруки та договорами застави (іпотеки), з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них.

Таким чином, до ТОВ «Укрдебт Плюс» перейшли всі права ПАТ «Дельта Банк», щодо права вимоги до боржниці ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. 1077,512,514 ЦК України, ст. 442 ЦПК України, ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження», суд, -

У Х В А Л И В :

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрдебт Плюс», за участю стягувача Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», боржниці ОСОБА_1 про заміну стягувача задовольнити ;

2. Замінити стягувача Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрдебт Плюс» (, адреса: 04073, м. Київ, вул. С. Бандери, 28-А) у цивільній справі № 509/3932/15-ц з виконання рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 02.122015 року, ухваленого за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі у власність.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі в 15-денний строк апеляційної скарги з дня її проголошення. У випадку, якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення в поряду ч. 6 ст. 259 ЦПК України.

Повний текст судового рішення складено 02.09.2024 року.

Суддя Гандзій Д.М.