Справа № 149/1275/24
Провадження №2/149/480/24
Номер рядка звіту 81
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

10.09.2024 р. Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючої судді Робак М. В.,

при секретарі Поліщук Л. А.,

за участі представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмільнику в режимі відеоконференції справу за позовом ОСОБА_3 до Акціонерного товариства "Акцент-Банк" про застосування наслідків недійсного правочину та зобов"язання вчинити дії

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача ОСОБА_3 адвокат Цимбал А.А. звернулась до суду з цивільним позовом до АТ "А-Банк", який мотивує тим, що 15 вересня 2016 та 20 лютого 2017 р.р. позивачки підписала заяву клієнта та погодилась, що заява разом з Умовами і правилами обслуговування фізичних осіб в АТ "А-Банк" при надані банківських послуг, Таблицею обчислення вартості кредиту, Паспортом споживчого кредиту становить Договір про надання банківських послуг. 26.06.2018 між ОСОБА_3 та АТ "А -Банк" була підписана Генеральна угода про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов і правил надання банківських послуг. На підставі вказаної домовленості банк звернувся до відповідачки з вимогою про погашення заборгованості по кредиту в сумі 29032,73 грн. Позивачка зазначає, що Умови та правила надання банківських послуг нею не визнаються. оскільки з нею вони не погоджувались та не підписувались, з розрахунком заборгованості відповідача вона не погоджується. Підписуючи Генеральну угоду про реструктуризацію з додатками до неї вона не ознайомлювалась та не підписувала додатки до неї, в тому числі і графік погашення кредиту. Генеральна угода про реструктуризацію порушує її права як споживача, оскільки не містить істотних умов, які обов"язкові для споживчих договорів. Також Умова договору про внесення змін до договору в односторонньому порядку є нікчемною. Крім того, до угоди не додано детального розпису складових вартості кредиту. Відповідач не надав позивачці первинних бухгалтерських документів при розрахунку заборгованості. Також відповідачем нараховано штрафні санкції під час дії воєнного стану.

Зважаючи на викладене, позивачка просить застосувати наслідки виконання недійсного правочину (нікчемності) до Генеральної угоди про реструктуризацію та приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 26.06.2018, застосувати строки позовної давності до позасудових вимог відповідача, зобов"язати відповідача видати позивачу довідку про відсутність заборгованості за кредитними договорами.

09.05.2024 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву в якому відповідач зазначає, що позасудова вимога банку не порушує права позивача, Генеральна угода про реструктуризацію від 2018 року відповідає вимогам Законів України "Про захист прав споживачів" та "Про споживче кредитування", тому підстав для задоволення позову не має. Крім того зазначив, що законодавством не передбачено застосування позовної давності до позасудових вимог банку. Також вказує, що позивачка звернулась до суду після сплину 5 років з дати укладення договору, тому пропустила строки позовної давності.

Ухвалою суду від 23.04.2024 відкрито спрощене позовне провадження.

Ухвалою суду від 22.05.2024 року задоволено клопотання позивача про витребування доказів.

В судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, що нею зазначені в позові та просила їх задоволити. Зазначає, що Генеральна угода порушує права ОСОБА_3 як споживача банківських послуг. Звернула увагу суду, що умова про пролонгацію договору в односторонньому порядку є нікчемною. Про пролонгацію, на її думку, свідчить та обставина, що відповідачем здійснюються нарахування відсотків за межами дії угоди. Вказувала про незгоду з порядком нарахування боргу на підставі Генеральної угоди про реструктуризацію та звертала увагу суду про відсутність зобов"язань позивачки перед банком у зв"язку з їх виконанням.

Представник відповідача заперечує проти позову, посилаючись на обставини, що ним зазначені у відзиві на позов. Додав, що підстав для задоволення позову немає, оскільки Генеральна угода містить всі істотні умови, які погоджені з позивачкою про що свідчить її підпис в Генеральній угоді про реструктуризацію. Оскільки банк з позовом до позивачки не звертався, тому її клопотання про застосування строків позовної давності є безпідставним. Вказав, що позивачка по суті оскаржує розрахунок боргу складений на підставі умов Генеральної угоди про реструктуризацію боргу, що не є підставою для визнання угоди недійсною.

Судом встановлено наступні обставини.

24.02.2017 року позивачка підписала Анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в АТ "А-Банк" та заяву позичальника з умовами позики(а.с.66,67,92)

Згідно виписки по картці, позивачка користувалась кредитними коштами (а.с. 93-97, 98-101)

Згідно довідки про заборгованість станом на 27.06.2024 за позивачкою рахується невиконане кредитне зобов"язання на загальну суму 29 032, 73 грн (а.с.68, 110).

26.06.2018 між АТ "А-банк" та позивачкою укладено Генеральну угоду про реконструкцію заборгованості за кредитним договором № А350СТ2 від 24.02.2017 та кредитним договором № SAMABWFC1 від 15.09.2016 (а.с.70, 104, 111-112).

Згідно розрахунку заборгованості за договором б/н, укладеним між АТ "А-Банк" та позивачкою складає 29032,73 грн. з них: заборгованостві за наданим кредитом (тілом кредиту) 16485,94 грн., заборгованість за процентами 4985,69 грн.. штраф 7582,1 грн. (а.с.71-72, 105-106).

Заслухавши сторони та дослідивши докази, суд прийшов до наступного.

Згідно частини першої статті 15, частини першої статті 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до частини першої статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Згідно частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Статтею 19 Закону України «Про захист прав споживачів» встановлено, що нечесна підприємницька практика забороняється. Нечесна підприємницька практика включає: 1) вчинення дій, що кваліфікуються законодавством як прояв недобросовісної конкуренції; 2) будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману або є агресивною. Підприємницька практика є такою, що вводить в оману, якщо під час пропонування продукції споживачу не надається або надається у нечіткий, незрозумілий або двозначний спосіб інформація, необхідна для здійснення свідомого вибору.

Досліджуючи Генеральний договір про реструктуризацію укладений між сторонами 26.05.2018 року, судом встановлено, що останній підписаний сторонами, у ньому викладені істотні умови договору щодо суми боргу 16485,94 грн, строку його дії до 30.06.2019 року, порядку погашення заборгованості щомісячно до 25 числа в розмірі 1472,48 грн., відсотків в розмірі 1,083% в місяць на суму залишку заборгованості. Тобто, істотні умови договору викладено чітко та зрозуміло та вони не підлягають двохзначному тлумаченню.

Доказів зміни відповідачем в односторонньому порядку умов Генерального договору позивачем не надано. Посилання представника позивача на розрахунок боргу за межами Генеральної угоди про реструктуризацію не свідчить про пролонгацію договору. Незгода позивачки з нарахуванням боргу поза межами дії договору не є пролонгацією договору та не може свідчити про його недійсність. Заперечення позивачки щодо нарахованого боргу може бути підставою для відмови у позові у разі звернення АТ "А-Банк" до суду з вимогою про стягнення з неї такого боргу.

Враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини, суд вважає, що позивачем не наведено підстав, які б свідчили про недійсність Генеральної угоди про реструктуризацію боргу від 26.06.2018 року.

Інші вимоги позивачки є похідними, тому задоволенню також не підлягають.

Керуючись ст.ст. 76-81,264,265,273,354,355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до Акціонерного товариства "Акцент-Банк" про застосування наслідків недійсного правочину та зобов"язання вчинити дії відмовити.

Дата складення повного тексту рішення - 13.09.2024

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду на протязі 30-ти днів з дня складення повного тексту рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Марина РОБАК