Провадження: 2/484/353/24
Справа: 484/6089/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.01.2024 м. Первомайськ

Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого - судді Закревського В.І.

за участю секретаря судового засідання - Фартушняк Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду м. Первомайська цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Комунального підприємства Первомайської міської ради Миколаївської області "Первомайськводоканал", третя особа яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору ОСОБА_2 , про поновлення на роботі,

за відсутності сторін,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Комунального підприємства "Первомайськводоканал" Первомайської міської ради (далі за текстом - КП "Первомайськводоканал") про поновлення на роботі, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що наказом Голови комісії з припинення КП "Первомайськводоканал" від 10.10.2023 року № 79-к/тр "Про звільнення працівників у зв`язку з ліквідацією підприєства" її було звільнено з посади контролера водопровідно-каналізаційного господарства 3 розряду відділу збуту на підставі п. 1 ст. 40 Кодексу Законів про працю України у зв`язку з ліквідацією комунального підприємства "Первомайськводоканал" Первомайської міської ради.

Позивачка вважає своє звільнення незаконним, оскільки відповідач порушив установлений законом порядок звільнення, а саме - не виконав обов`язок щодо подальшого її працевлаштування, оскільки вона є матір`ю одиначкою, крім того вважає, що вказане підприємство не ліквідовано, а реорганізовано, оскільки послуги, які надавалися даним підприємством, так і надаються, договори зі споживачами не переукладені, а таким чином просліджується правонаступництво, а отже, позивачці в порядку ч.2 ст. 40 КЗпП України мала б бути запропонована робота в новоствореній установі, оскільки фактично відбулась реорганізація підприємства. При цьому, профспілковою організацією не розглядалося питання про надання згоди на звільнення позивачки.

Посилаючись на викладене, позивач просить суд поновити роботі на посаді контролера водопровідно - каналізаційного господарства 3 розряду у відділ збуту КП "Первомайськводоканал" з 10.10.2023 року.

Ухвалою судді від 24.11.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

22.12.2023 ухвалою суду у справі залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_2 .

30.11.2023 представником відповідача до суду через систему "Електронний суд" подано відзив, де зазначено, що Рішенням Первомайської міської ради Миколаївської області від 29.06.2023 року № 24 вирішено припинити КП "Первомайськводоканал" шляхом ліквідації. При цьому, на підставі статті 43-1 КЗпП України трудовий договір з позивачем було розірвано без згоди виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника). За приписами статті 49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. КП "Первомайськводоканал" повідомленням № 661 від 14.07.2023 року, повідомлено ОСОБА_1 про заплановане вивільнення, яке відбудеться 10.10.2023 року. Повідомлення № 661 від 14.07.2023 року ОСОБА_1 отримала власноручно 21.07.2023 року. Відповідно до частини третьої статті 184 КЗпП України звільнення вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до трьох років (до шести років - частина шоста статті 179), одиноких матерів при наявності дитини віком до чотирнадцяти років або дитини-інваліда з ініціативи власника або уповноваженого ним органу не допускається, крім випадків повної ліквідації підприємства, установи, організації, коли допускається звільнення з обов`язковим працевлаштуванням. Частиною третьою статті 184 КЗпП України встановлено гарантії для окремих категорій працівників, а саме: заборонено звільнення, зокрема, одиноких матерів при наявності дитини віком до чотирнадцяти років, та передбачено обов`язкове їх працевлаштування у випадках звільнення за ініціативою власника при повній ліквідації підприємства, установи, організації. Ліквідацією юридичної особи є спосіб припинення суб`єкта господарювання при якому припиняються всі його права, а зобов`язання мають бути виконані повністю в межах ліквідаційної процедури (стаття 111 ЦК України). Під реорганізацією юридичної особи розуміють припинення юридичної особи з переходом прав та обов`язків до іншої особи (правонаступника) в порядку загального правонаступництва (стаття 104 ЦК України). При цьому, згідно частини четвертої статті 36 КЗпП України у разі реорганізації (злиття, приєднання, поділу, виділення, перетворення) дія трудового договору працівника продовжується. Таким чином, обов`язок працевлаштування зазначеної у статті 184 КЗпП України категорії жінок може бути покладено на власника підприємства, установи, організації лише у випадку реорганізації юридичної особи, коли права та обов`язки юридичної особи переходять до іншої особи внаслідок правонаступництва. Твердження позивачки про те, що відбулася реорганізація КП ПМР "Первомайськводоканал" не відповідають дійсності та являються її припущенням. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Порядок вивільнення працівників унормовано у статті 49-2 КЗпП України. У цьому порядку при відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю на підприємстві на якому відбувається вивільнення працівників, а саме така обставина настає внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації, працівник на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно. У разі якщо вивільнення є масовим відповідно до статті 48 Закону України "Про зайнятість населення", власник або уповноважений ним орган, фізична особа, яка використовує найману працю, повідомляє державну службу зайнятості про заплановане вивільнення працівників. Саме державна служба зайнятості в силу наведеної статті вчиняє дії по працевлаштуванню вивільненого працівника. У зв`язку із чим просять суд повністю відмовити в задоволенні позову.

28.12.2023 у справі закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

Позивачка в судове засідання не з`явилася, до суду надала заяву із клопотанням про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує.

Представники відповідача та третьої особи в судове засідання не з`явился, представник відповідача свою позицію щодо позову виклав у відзиві.

Суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини на об`єктивно та безпосередньо досліджених в судовому засіданні доказів, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною шостою статті 43 Конституції України передбачено, що громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Судом встановлено, що згідно наказу №27 від 06.04.2020 року позивачку було прийнято на роботу контролером водопровідно-каналізаційного господарства 3 розряду у відділ збуту КП "Первомайськводоканал" з 07.04.2020 року.

Рішенням Первомайської міської ради Миколаївської області №24 від 29.06.2023 року вирішено припинити КП "Первомайськводоканал" шляхом ліквідації та згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 05.07.2023 КП "Первомайськводоканал", ідентифікаційний код юридичної особи: 42700456, знаходиться в стані припинення, внесення рішення заснвників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу щодо припинення юридичної особи в результаті її ліквідації, 03.07.2023 15:18:15, 001000756, здійснено ОСОБА_3 , виконавчий комітет Первомайської міської ради.

Згідно повідомлення голови ліквідаційної комісії КП "Первомайськводоканал" №661 від 14.07.2023 "Про заплановане вивільнення" 21.07.2023 під власний підпис позивачку повідомлено, що у зв`язку з ліквідацією підприємства КП "Первомайськводоканал" її попереджають про звільнення з посади контролера водопровідно-каналізаційного господарства на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України, яке відбудеться 10.10.2023. Також, позивачку повідомлено, що при звільненні їй буде виплачено вихідну допомогу в розмірі місячного середнього заробітку на підставі ст. 44 КЗпП України.

27.07.2023 за вихідним номером 666 головою ліквідаційної комісії КП "Первомайськводоканал" до місцевої служби зайнятості було подано звітність за формою №4-ПН, тобто інформацію про заплановане масове вивільнення працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці.

Наказом голови комісії з припинення КП "Первомайськводоканал" № 79 к/тр від 10.10.2023 року позивачку 10.10.2023 звільнено з посади контролера водопровідно-каналізаційного господарства 3 розряду відділу збуту у зв`язку з ліквідацією КП "Первомайськводоканал" за п.1 ст. 40 КЗпП України з виплатою вихідної допомоги в розмірі середньомісячного заробітку відповідно до ст. 44 КЗпП України.

Позивачка вважає звільнення незаконним. Зазначає, що відповідач порушив норми ст. 184 КЗпП України, оскільки позивач самостійно виховує доньку - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тому відповідач, у зв`язку з ліквідацією підприємства зобов`язаний працевлаштувати позивачку в КП "Первомайськводоканал" чи іншій установі.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Розглядаючи трудові спори, пов`язані зі звільненням за пунктом 1 частини першої статті 40 КЗпП України, суди зобов`язані з`ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджувався він за два місяці про наступне вивільнення.

Суд при розгляді спору про поновлення працівника на роботі зобов`язаний перевірити наявність підстав для звільнення (чи мало місце ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації), але він не наділений повноваженнями обговорювати питання про доцільність ліквідації, реорганізації або перепрофілювання підприємства, установи, організації.

Відповідно до змісту наказу № 79к/тр від 10.10.2023 року наказу, підставою для звільнення позивачки з займаної посади є ліквідація КП "Первомайськводоканал".

Питання щодо припинення КП "Первомайськводоканал" шляхом ліквідації було прийнято 29.06.2023 на підставі рішення Первомайської міської ради Миколаївської області №24.

Слід зазначити, що згідно ст. 104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.

Ліквідацією юридичною особи є спосіб її припинення, при якому припиняються всі її права, а зобов`язання мають бути виконані повністю в межах ліквідаційної процедури (стаття 111 ЦК України).

Під реорганізацією юридичної особи розуміють припинення юридичної особи з переходом прав та обов`язків до іншої особи (правонаступника) в порядку загального правонаступництва (стаття 104 ЦК України). При цьому, згідно з частиною четвертою статті 36 КЗпП України, у разі реорганізації (злиття, приєднання, поділу, виділення, перетворення) дія трудового договору працівника продовжується.

У випадках зміни власника підприємства (установи, організації) чи його реорганізації (злиття з іншим підприємством, приєднання до іншого підприємства, поділу підприємства, виділення з нього одного або кількох нових підприємств, перетворення одного підприємства в інше, дія трудового договору працівника продовжується (ч.3 ст.36 КЗпП України).

При реорганізації підприємства або при його перепрофілюванні звільнення за п.1 ст.40 КЗпП України може мати місце, якщо це супроводжується скороченням чисельності або штату працівників, змінами у їх складі за посадами, спеціальністю, кваліфікацією, професіями. Працівник, який був незаконно звільнений до реорганізації, поновлюється на роботі в тому підприємстві, де зберігалося його попереднє місце роботи.

Загальні положення щодо здійснення ліквідації юридичної особи визначені статтями 104, 105, 110, 111 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про управління об`єктами державної власності" уповноважені органи управління відповідно до покладених на них завдань приймають рішення про створення, реорганізацію і ліквідацію підприємств, установ та організацій, заснованих на державній власності.

Перелік питань, які визначаються і встановлюються виключно законами України, врегульований статтею 92 Конституції України. Створення та ліквідація державних установ, організацій та підприємств не потребує регулювання на рівні закону, за виключенням випадків, коли інше прямо визначено у Конституції України тау спеціальному законі.

Судом встановлено, що КП "Первомайськводоканал" засноване рішенням Первомайської міської ради 13.12.2018 року, тому доводи позивачки про правову невизначеність з питання ліквідації не підтверджуються наданими суду доказами.

Положеннями частини другої статті 40 КЗпП України визначено, що звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Відповідно до статті 49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації.

Власник вважається таким, що належно виконав вимоги частини другої статті 40, частини третьої статті 49-2 КЗпП України щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо.

Роботодавець зобов`язаний запропонувати працівнику, який вивільнюється, всі наявні вакансії та роботи, які може виконувати працівник, тобто ті посади, які відповідають кваліфікації працівника.

При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації працівник, за своїм розсудом, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно.

Відповідно до частини третьої статті 184 КЗпП України звільнення вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до трьох років (до шести років - частина шоста статті 179 КЗпП України), одиноких матерів при наявності дитини віком до чотирнадцяти років або дитини з інвалідністю з ініціативи власника або уповноваженого ним органу не допускається, крім випадків повної ліквідації підприємства, установи, організації, коли допускається звільнення з обов`язковим працевлаштуванням. Обов`язкове працевлаштування зазначених жінок здійснюється також у випадках їх звільнення після закінчення строкового трудового договору. На період працевлаштування за ними зберігається середня заробітна плата, але не більше трьох місяців з дня закінчення строкового трудового договору.

Таким чином, статтею 184 КЗпП України встановлено гарантію обмеження звільнення одиноких матерів при наявності дитини віком до чотирнадцяти років та передбачено можливість такого звільнення у випадках повної ліквідації підприємства і за умови обов`язкового працевлаштування.

Аналогічний за змістом правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 14 березня 2018 року в справі № 820/11570/15 (провадження № К/9901/6679/18), від 28 січня 2019 року в справі № 392/1505/17-ц (провадження № 61-38857св18), від 26 червня 2019 року в справі № 414/1148/16-ц (провадження № 61-29151св18).

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про охорону дитинства", статтею 2 Закону України "Про державну допомогу сім`ям з дітьми", статтею 6 СК України дитина - це особа віком до 18 років (повноліття), якщо згідно із законом, застосованого до неї, вона не набуває прав повнолітньої особи раніше.

Відповідно до статей 18-1-18-3 Закону України "Про державну допомогу сім`ям з дітьми" одинокою матір`ю є особа, яка не перебуває у шлюбі з батьком дитини, виховує дитину без батька. Цей статус за одинокою матір`ю зберігається і у тому разі, коли вона уклала шлюб не з батьком дитини за умов, якщо діти не були усиновлені чоловіком (дружиною).

Аналіз наведених положень чинного законодавства дає підстави для висновку, що одинокою матір`ю слід вважати жінку, яка не перебуває у шлюбі і у свідоцтві про народження дитини якої відсутній запис про батька дитини або запис про батька зроблено в установленому порядку за вказівкою матері; вдову; іншу жінку, яка виховує і утримує дитину сама.

Верховний Суд у постанові від 13 березня 2019 року у справі № 299/2388/16-ц (провадження № 61-21372св18) зазначив, що основним критерієм при визначенні статусу одинокої матері є виховання та утримання дитини без участі батька. Отже, для підтвердження права на зазначену пільгу в цьому випадку позивачем має бути пред`явлений будь-який офіційно складений, оформлений та засвідчений у встановленому порядку документ, у якому з достатньою достовірністю підтверджується відсутність участі одного з батьків у вихованні дитини.

На підтвердження своїх доводів про те, що вона є одинокою матір`ю, яка самостійно виховує та утримує дитину, ОСОБА_1 надано суду:

- витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України від 27.10.2017 №7, за яким матір`ю дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис №696 від 09.12.2011, є позивачка по справі ОСОБА_1 , батьком дитини є ОСОБА_5 , відомості про якого записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України;

- копія рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 27.09.2019 року у справі №484/3651/19 провадження №2/484/1342/19 за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства Первомайської міської ради "Первомайський міський водоканал", третя особа - керівник КП Первомайської міської ради "Первомайський міський водоканал" Малішевський Д.П. про поновлення на роботі та стягнення моральної шкоди, за яким підтверджено статус одинокої матері, матері, яка виховує дітей сама.

Зважаючи на ці докази, суд вважає, що ОСОБА_1 є одинокою матір`ю, а тому на неї поширюються гарантії дотримання трудових прав, визначені частиною третьою статті 184 КЗпП України.

Зазначений висновок, викладений у постановах Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі № 414/1148/16-ц, від 31 січня 2022 року у справі № 145/259/18.

Посилання на те, що відповідач не був обізнаний з наявністю у позивачки статусу одинокої матері не спростовує наявності у неї такого статусу і звільнення такої особи за умови доведення права на відповідні гарантії є неправомірним.

З цих підстав суд вважає, що звільнення позивачки проведено з порушенням вимог ч.3 ст.184 КЗпП України.

Інші доводи позивача та відповідача не спростовують висновків суду, що зазначені вище та не змінюють того, що звільнення позивачки як одинокої матері проведено з порушенням вимог трудового законодавства.

Згідно ч.1 ст.235 КзпП України, у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

З цих підстав суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог щодо поновлення позивачки на роботі на посаді контролера водопровідно-каналізаційного господарства 3 розряду відділу збуту у зв`язку з ліквідацією КП "Первомайськводоканал" Первомайської міської ради з 10.10.2023, а отже наявні правові підстави для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

При цьому, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір.

Керуючись ст.ст.4,12,81,263-265,268, 274-279 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Комунального підприємства Первомайської міської ради Миколаївської області "Первомайськводоканал", третя особа яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору ОСОБА_2 , про поновлення на роботі - задовольнити частково.

Поновити ОСОБА_1 на роботі на посаді контролера водопровідно - каналізаційного господарства 3 розряду у відділ збуту Комунального підприємства Первомайської міської ради "Первомайськводоканал" з 10.10.2023 року.

Стягнути з Комунального підприємства Первомайської міської ради "Первомайськводоканал", , місцезнаходження: вул. Київська, 129а м. Первомайськ Миколаївська область, на користь держави судовий збір в сумі 1073 грн. 60 коп.

Рішення в частині поновлення позивачки на роботі допустити до негайного виконання.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення, згідно ч.1 ст. 354 ЦПК України.

Повне судове рішення складено 24.01.2024 року.

СУДДЯ: