Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/2333/23
Провадження №: 2/332/78/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2024 р. м. Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді: Погрібної О.М., за участю секретаря судового засідання Паніної Л.Д., розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом адвоката Зубенка Олександра Анатолійовича в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

встановив:

В провадженні Заводського районного суду м. Запоріжжя перебуває позовна заява (уточнена) адвоката Зубенка О.А. в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей: неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , неповнолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , неповнолітньої дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/2 частки на всіх дітей з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку щомісяця, починаючи стягувати від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Ухвалою судді Заводського районного суду м. Запоріжжя області від 16 травня 2023 року було відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Будовська Н.В. звернулася до суду з клопотанням про надіслання Центральному органу Федеративної Республіки Німеччини, визначеному вказаною державою відповідно до статті 2 Конвенції про отримання за кордоном доказів у цивільних або комерційних справах від 18 березня 1970 року, судового доручення щодо витребування доказів, а саме: відомостей чи документів на підтвердження (за наявності) факту та місця працевлаштування ОСОБА_1 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 та отримання нею доходу (із зазначенням розміру такого доходу), соціальних та інших передбачених законодавством Федеративної Республіки Німеччини, де наразі перебуває позивач, виплат, допомоги на її ім`я та ім`я спільних з відповідачем дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за період з 16 травня 2023 року по день виконання доручення; відомостей чи документів (у формі виписки по рахунку, довідки, чи то в іншій формі, встановленій національним законодавством запитуваної договірної сторони) на підтвердження факту наявності у банківських (фінансових) установах Федеративної Республіки Німеччина, в тому числі, але не виключно, у Sparkasse SpreeNeibe вкладів та/або рахунків на ім`я ОСОБА_1 в національній валюті Федеративної Республіки Німеччина або іноземній валюті, інформації про рух коштів, а також наявності грошових коштів на них за період з 16 травня 2023 року по день виконання доручення. На час виконання судового доручення зупинити провадження у справі.

Клопотання мотивоване тим, що витребувані докази безпосередньо стосуються даної справи та можуть підтвердити факт отримання позивачем доходу та допомоги на утримання дітей в розмірі, який наразі значно більше, ніж отримує відповідач, який наразі не працює і постійним доходом відповідача є лише соціальна допомога в розмірі, який наразі є мінімально визначеним у Німеччині та, відповідно, спростувати аргументи, викладені позивачкою у позовній заяві та суттєво вплине на право та можливість стягнення аліментів взагалі.

Вищезазначене клопотання про витребування доказів просить розглянути без участі відповідача та його представника та призупинити слухання справи на період його виконання.

В разі його задоволення відповідач бере на себе зобов`язання щодо перекладу та проставленню апостилю на всі необхідні документи. В разі відмови в його задоволенні, просить перенести розгляд цивільної справи за № 332/2333/23 у зв`язку з тим, що представник відповідача перебуває на лікуванні та не має змоги бути присутньою під час розгляду даної справи і представляти інтереси відповідача.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Її представник адвокат Зубенко О.А. надав клопотання про проведення призначеного на 03.09.2024 судового засідання без участі позивача та її представника. В задоволенні клопотання сторони відповідача щодо витребування доказів просить відмовити, посилаючись на те, що в клопотанні не зазначається, які у відповідача виникли перепони у отриманні самостійно інформації стосовно матеріального забезпечення його неповнолітніх дітей, не долучено відмову у надані такої інформації. Крім того, вимоги ст. 182 СК України не передбачають необхідність перевірки судом матеріального забезпечення матері дітей, а тому клопотання в цій частині є необґрунтованим. Також зазначає, що до матеріалів справи не долучено відзиву та письмової позиції відповідача, щодо позову, а тому вважає необґрунтованим отримання інформації щодо соціальних виплат на дітей Федеративною Республікою Німеччина, як соціальної гарантії дітей біженців громадян України, у відношення законів держави України та обов`язку батька дітей громадян України сплачувати аліменти на їх утримання матері дітей, у розрахунку гарантованого розміру у мінімумі визначених Сімейним кодексом України 50 відсотків на трьох дітей. Враховуючи викладене, просить у задоволенні клопотання відмовити за безпідставністю.

Згідно з вимогами ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши клопотання представника відповідача, матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Приписами положень діючого ЦПК України визначено, що під час розгляду цивільних справ суд зобов`язаний сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи. З метою з`ясування обставин справи суд може за власною ініціативою витребувати необхідні докази.

Частиною 2 ст.13 ЦПК України встановлено, що збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття; сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Відповідно до ст. 121 СК України - права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Змістом статті 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той з батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання.

Згідно зі статтею 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно із ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Таким чином, діючим законодавством передбачено, що як позивачка, так і відповідач в рівних частках повинні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, що разом із присудженою сумою аліментів забезпечить належне їх утримання.

Предметом доказування є вимоги, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення, або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Статтею 81 ЦПК України передбачено обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до статті 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надавати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Як видно з матеріалів справи предметом позову у цій справі є стягнення аліментів на повнолітнього сина, що продовжує навчання.

Статтею 76 ЦПК України установлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша, друга статті 77 ЦПК України).

Предметом доказування у справі про стягнення аліментів відповідно до статті 182 ЦПК України є: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення.

Інформація щодо отримання позивачкою соціальних та інших передбачених законодавством Федеративної Республіки Німеччини виплат на її ім`я не стосується предмета доказування у цій справі.

Суд враховує, що відповідно до ч.1 ст.84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

В той же час представником відповідача не зазначені підстави та не надані докази щодо неможливості самостійного отримання відповідачем, який також знаходиться у Федеративній Республіці Німеччині, інформації щодо соціальних та інших передбачених законодавством Федеративної Республіки Німеччини виплат на дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з урахуванням того, що дана цивільна справа перебуває в провадженні суду з травня 2023 року.

Також суд критично ставиться до обґрунтованості підстав зупинення провадження у справі.

Кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру (пункту 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Європейський суд з прав людини зауважував, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, від 21 жовтня 2010 року, § 47).

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається (частина 1 статті 44 ЦПК України).

До основних засад судочинства частиною 3 статті 2 ЦПК України віднесено розумність строків розгляду справи судом, пропорційність, диспозитивність, змагальність сторін.

Виходячи зі змісту статті 12, частини 3 статті 13 ЦПК України кожна сторона реалізує свої процесуальні права на власний розсуд з метою досягнення бажаного процесуального результату.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається першорядно на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(рішення Європейського суду з прав людини від 8 листопада 2005 року у справі «Смірнова проти України», заява № 36655/02).

Суд вважає, що необґрунтоване зупинення провадження у справі призводить до затягування строків її розгляду і перебування в стані невизначеності учасників процесу, що може призвести до порушення положень ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка покладає на національні суди обов`язок здійснити швидкий та ефективний розгляд справ упродовж розумного строку.

Крім того, з урахуванням строків виконання судового доручення за участі компетентних органів запитуваної країни, таке звернення призведе до затягування розгляду справи, у той час як для даної категорії справ пріоритетним є швидке вирішення спірного питання.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги встановлений законом обов`язок батьків утримувати неповнолітніх дітей, з метою дотримання інтересів дітей, та недопущення порушення розумних строків розгляду справи, в задоволенні клопотання сторони відповідача слід відмовити.

Керуючись ст.ст.251, 353-354, 498 ЦПК України, суд, -

постановив:

У задоволення клопотання представника відповідача ОСОБА_2 , - адвоката Будовської Наталії Володимирівни про звернення суду України із судовим дорученням про надання правової допомоги до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави з метою отримання письмових доказів та зупинення провадження у цивільній справі, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи, що розглядається, за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://court.gov.ua/fair.

Суддя: О.М.Погрібна