Номер провадження 2/754/1053/24
РІШЕННЯ

Іменем України

15 січня 2024 року Деснянський районний суд міста Києва в складі:

Головуючого - судді Галась І.А.,

при секретарі - Париста А.С.

за участі: відповідача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

До Деснянського районного суду міста Києва звернувся представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30) з позовною заявою до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості. Ціна позову - 39000 гривень.

Вимоги позову обґрунтовано наступним.

17 січня 2022 року ОСОБА_1 уклав із Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм» кредитний договір №16192-01/2022, який підписаний електронним підписом Позичальника, відтворений шляхом використання Позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, про що свідчить п.7 Кредитного договору, адреса, реквізити та підпис сторін.

13.01.2023 року між ТОВ «Фінансова Компанія «Інвеструм» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу №13012023, у відповідності до умов якого, ТОВ «Фінансова Компанія «Інвеструм» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Фінансова Компанія «Інвеструм» Права Вимоги до Боржників, вказаним у Реєстрі боржників.

Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу №13012023 від 13.01.2023, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 39000 грн., з яких: 15000 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 24000 грн. - заборгованість за відсотками.

Згідно п.3.9. з Договору факторингу, у разі отримання коштів від Боржників, органів Державної виконавчої служби в рахунок погашення Заборгованості після дати підписання цього договору, Клієнт зобов`язаний перерахувати ці кошти Фактору протягом 3 (трьох) банківських днів з дати їх отримання (включно), на рахунок Фактора, вказаний в розділі 10 даного Договору. При перерахуванні коштів Клієнт зобов`язаний надати розшифровку платежів у вигляді електронного листа, а саме, вказати наступні данні боржників: Прізвище, Ім`я, По батькові, код номер облікової картки платника податків, № кредитного договору.

Таким чином, в разі сплати Відповідачем коштів на рахунок Первісного Кредитора, вони були б перераховані на рахунки ТОВ Європейська агенція з повернення боргів» та зараховані на погашення кредитної заборгованості.

Всупереч умовам Кредитного договору, незважаючи на повідомлення, Відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення Позивачу права грошової вимоги до Відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунок ТОВ «ФК «ЄАПБ» ні на рахунки попереднього кредитора.

З моменту отримання права вимоги до Відповідача, а саме з 13.01.2023 Позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій.

Таким чином, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором №16192-01/2022 в розмірі 39000 грн., з яких: 15000 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 24000 грн. - заборгованість за відсотками.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 09 листопада 2023 року відкрито провадження в справі. Призначено розгляд справи у порядку спрощеного провадження з викликом сторін.

06.12.2023 року Відповідач скористався своїм правом та надав суду відзив на позовну заяву. Вважає, що викладені вимоги позивача в позовній заяві є безпідставними, необґрунтованими, а тому мають бути залишені без задоволення з огляду на наступне.

Перш за все зазначає, що зазначений у позовній заяві кредитний договір він не укладав, грошових коштів згідно зазначеного договору ніколи не отримував, про що ним було повідомлено правоохоронні органи, і як наслідок з цього приводу відкрито кримінальне провадження № 0000267 від 08.02.2022 року про вчинення відносно ОСОБА_1 шахрайських дій і визнано його потерпілим. Про зазначений факт та відповідні копії документів також ним було повідомлено і надано Позивачу. Зазначений кредит був оформлений і взятий без його відома, але від його імені. На жоден його картковий рахунок по зазначеному кредитному договору будь-яких грошових коштів йому не надходило. Позивачем в позовній заяві також не зазначено на який рахунок і кому були перераховані грошові кошти згідно зазначеного у позовній заяві кредитного договору. Таким чином, ОСОБА_2 не тільки фізично не укладав зазначеного кредитного договору і не отримував грошових коштів, а й юридично - факт отримання саме ним грошових коштів за вказаним Позивачем кредитом відсутній. Аналогічно на нього було оформлено ще кілька кредитів в інших фінансових компаніях. Всі обставини шахрайства відносно нього містяться в матеріалах кримінального провадження № 0000267 від 08.02.2022 р та зокрема, викладені в протоколі допиту його як потерпілого. Про всі ці факти Позивачу відомо, на його телефонну вимогу він надав відповідь докази шахрайства, яку Позивач не повідомив і не надав суду разом із своєю позовною заявою. Додатково, крім Національної поліції України, він звернувся із зазначеного приводу до Національного банку України для перевірки діяльності і фактів оформлення кредитів фінансовими компаніями, де на нього було «повішано» кредити. За результатами його звернення Національним банком України було надано відповідь. В своїй позовній заяві Позивач наводить норми чинного законодавства, відповідно до яких зобов'1язання мають виконуватися належним чином. Але в свою чергу вважає, що зобов`язань в мене по відношенню до Позивача ніяких не виникло, так як зазначений кредитний договір він не укладав, грошових кошті згідно зазначеного кредитного договору ним отримано не було.

12.12.2023 року на адресу суду через підсистему «Електронний суд» від Представника позивача ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» надано відповідь на відзив. Наполягають залишити Відзив Відповідача без задоволення. Позовні вимоги за кредитним договором задовольнити в повному обсязі. Розгляд справи проводити за відсутності представника Позивача.

Окрім цього, 21.12.2023 року на адресу суду через підсистему «Електронний суд» від Представника позивача ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» подано Додаткові пояснення у справі.

10.01.2024 року Відповідачем на адресу суду надано Заперечення на відповідь на відзив. Відповідно до якого наголошує, що позовні вимоги Позивача є безпідставними і необґрунтованими, тому мають бути залишені без задоволення, так як грошових коштів він ніяких не отримував, навівши відповідні доводи і аргументи у Відзиві. Позивач надав відповідь на відзив в якому навів загальні норми законодавства щодо повернення кредиту, і так і не надавши належні докази щодо отримання ним кредиту (грошових коштів). Додатково ним зазначено, що грошові кошти згідно кредиту було перераховано на карту № НОМЕР_1 . Проте, так і не вказав, що отримувачем згідно цієї картки є ОСОБА_1 . Але звертає увагу суду, що він ніколи не мав зазначеної картки № НОМЕР_1 і відповідного рахунку на ній, що вкотре підтверджується що він грошових коштів не отримував, а тому вимога про їх повернення є безпідставною. Додатково було з`ясовано, що через сервіс www.bindb.com що вказана Позивачем, на яку надійшли кредитні грошові кошти, а саме: картка № НОМЕР_1 , є карткою ПАТ КБ « Укргазбанк». Відповідно ним було відправлено запит до ПАТ АБ « Укргазбанк» про надання інформації стосовно підтвердження чи дійсно це його картка і відповідно його рахунок. Також, ОСОБА_1 звернувся до правоохоронних органів щодо надання інформації відносно стану результатів кримінального провадження № 0000267 від 08.02.2022 р. про вчинення відносно нього шахрайських дій щодо оформлення на ОСОБА_1 цих кредитів. І відповідно дізнався, що зазначене кримінальне провадження було закрито. Основний аргумент і підстава для закриття - було зазначено, що в даному випадку це є цивільно-правові відносини і потрібно вирішувати через Суд в цивільному судочинстві шляхом визнання такого кредитного договору. Проте, в описовій і мотивувальній частині Постанови Деснянського управління головного управління Національної поліції у м. Києві від 27.11.2022 р. зазначено і наведено наступний факт (дослівно) - « Досудовим розслідуванням встановлено, що 31.01.2022 р. приблизно о 17.30 невстановлена досудовим розслідуванням особа, шахрайським шляхом оформила кредити на загальну суму 61 тис. грн.. на гр.. ОСОБА_1 ». Таким чином, правоохоронні органи все ж таки встановили, що ОСОБА_1 зазначеного кредиту не укладав і грошових коштів не отримував. Зазначений кредит був оформлений і взятий без його відома, але від його імені. Зобов`язань відповідача по відношенню до Позивача ніяких не виникло, так як зазначений кредитний договір не укладав, грошових коштів згідно зазначеного кредитного договору ним отримано не було. Враховуючи наведене просить суд відмовити у задоволені позову повністю.

15.01.2024 року ОСОБА_1 подав клопотання про витребування (надання) доказів.

В судове засідання представник позивача ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» не з`явився, про дату та час судового розгляду був повідомлений належним чином.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав.

Вивчивши матеріали позовної заяви та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, визнавши їх достатніми для вирішення справи, судом встановлено наступне.

Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1. ст.4 ЦПК України).

Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1. ст.13 ЦПК України).

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

17 січня 2022 року ОСОБА_1 уклав із Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм» кредитний договір №16192-01/2022, який підписаний електронним підписом Позичальника, відтворений шляхом використання Позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, про що свідчить п.7 Кредитного договору, адреса, реквізити та підпис сторін.

Відповідно до умов даного договору ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» надає відповідачу кредит у розмірі 15000 грн. строком на 25 днів до 10.02.2022, зі сплатою відсотків за користуванням кредитом у розмірі 912,5% річних від суми кредиту в розрахунку 2,50% на добу, а відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити відсотки за користування коштами і виконати свої зобов`язання згідно з договором у повному обсязі. Дата укладення договору вважається дата перерахування грошових коштів на банківський рахунок клієнта.

Відповідно до п.п. 1.6. п.1 Кредитного договору, невід`ємною частиною цього Договору є Правила надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту фінансового кредиту, які розміщені на сайтах Товариства - https://www.zecredit.com.ua. Приймаючи умови Кредитного Договору, Клієнт підтверджує що він ознайомлений з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх підтримувати.

13.01.2023 року між ТОВ «Фінансова Компанія «Інвеструм» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу №13012023, у відповідності до умов якого, ТОВ «Фінансова Компанія «Інвеструм» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Фінансова Компанія «Інвеструм» Права Вимоги до Боржників, вказаним у Реєстрі боржників.

Відповідно п. 1.1 Договору факторингу фактор зобов`язується передати (сплатити) клієнту суму фінансування, а клієнт зобов`язується відступити факторові права вимоги за укладеними кредитними договорами згідно з реєстром боржників, в обсязі та на умовах, що існують на відступлення права вимоги.

Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу №13012023 від 13.01.2023, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 39000 грн., з яких: 15000 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 24000 грн. - заборгованість за відсотками.

Відповідно до ст. ст. 526, 615 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись у встановлений термін, відповідно до вимог закону та умов договору.

Згідно зі ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України).

Відповідно до положень ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно з частиною першою статті 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Згідно з частиною першої статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (ч.1 ст.1078 ЦК України).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 513 ЦК України).

Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини другої статті 516 ЦК України якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні (статті 517 ЦК України).

За змістом наведених положень закону боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на її погашення первісному кредитору і таке виконання є належним.

Відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 23.09.2015 у справі №6-979цсі5.

Згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до частинами першою та сьомою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статті 83 ЦПК України позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Разом з тим, відповідач стверджує, що він не укладав кредитний договір № 16192-01/2022, грошових коштів згідно зазначеного договору ніколи не отримував.

Згідно витягу з єдиного реєстру досудових розслідувань від 14.02.2022 року відкрито кримінальне провадження №0000267 від 08 лютого 2022 року та Деснянським управлінням поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення відносно ОСОБА_1 щодо шахрайських дій та визнано його потерпілим.

Окрім цього, згідно Протоколу допиту потерпілого від 27.12.2022 року ОСОБА_1 було допитано як потерпілого.

Згідно листа - відповіді Національного банку України від 13.12.2022 року № 14-0004/85999 щодо фактів оформлення кредитів фінансовими компаніями на ім`я ОСОБА_1 повідомлено.

Досудове розслідування має бути проведено відповідними правоохоронними органами, які вповноважені в межах компетенції здійснювати досудове розслідування в порядку, встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України, у Національного банку відсутні повноваження щодо проведення розслідувань у справах про шахрайські дії невстановлених осіб.

Згідно постанови Деснянського управління головного управління Національної поліції у м. Києві про закриття кримінального провадження від 27.12.2022 року зазначено наступне.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 31.01.2022 р. приблизно о 17.30 невстановлена досудовим розслідуванням особа, шахрайським шляхом оформила кредити на загальну суму 61 тис. грн.. на гр. ОСОБА_1 (ЖЄО 6789).

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами : письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Статтею 77 ЦПК України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно зі ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

Приймаючи рішення Суд враховує усталену практику Європейського Суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів, де мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, але його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 29).

Національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії»(Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року).

Призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland), № 49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).

Відповідно до положень ст. 1 ЦПК України 2004 року завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення.

Згідно з вимогами ст. 124, 129 Конституції України, задачами цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних, прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Основними засадами судочинства є законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження та обов`язковість рішень суду до виконання.

Відповідно до ч. 1-5 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З досліджених доказів вбачається, що у справі відсутні будь-які відомості, що свідчать про отримання саме відповідачем кредитних коштів в сумі 39 000 грн., оскільки заяви на отримання готівки відповідач не підписував.

Крім того, матеріали справи не містять й визнання такого факту відповідачем, як і доказів видачі відповідачу кредитних коштів іншим способом. За таких умов, в ході розгляду справи позивачем не було доведено факту видачі відповідачу кредитних коштів у заявленому позивачем розмірі, суд доходить до переконання про необґрунтованість позовних вимог та відмову у задоволенні позову.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати по справі необхідно залишити за позивачем.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: