Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 935/10/24
Провадження № 2/935/419/24
РІШЕННЯ

Іменем України

28 серпня 2024 року м.Коростишів

Коростишівський районний суд Житомирсько ї області в складі: головуючого судді Василенка Р.О., із секретарем Криворучко Я.В., розглянувши у спрощеному позовному провадженні з викликом (повідомлення) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожитий природний газ,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» звернувся до суду з вказаним позовом у якому просить суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за спожитий природний газ за адресою: АДРЕСА_1 , у розмірі 122 680 грн.

В обгрунтування позову вказує, що позивач, як суб?єкт ринку газу, з 01.11.2018р. здійснює діяльність з постачання природного газу фізичним та юридичним особам, які використовують його (природний газ) для власних потреб на підставі постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 880 від 04.07.2017 «Про видачу ліцензій з постачання природного газу ...» на території України.

Зазначає, що в період з 22.11.2020 року до 26.12.2020 року, з 16.02.2021 року до 31.03.2021 року, з 02.04.2021 року до 31.05.2021 року, з 02.06.2021 року до 31.07.2021 року, з 02.08.2021 року до 29.08.2021 року відповідач був споживачем постачальника «останньої надії» та був включений до відповідного реєстру таких споживачів.

Вказує, що відповідач акцептував договір, так як боржнику надана заява-приєднання до умов договору постачання природного газу від 25.08.2021 року та відповідачем здійснювалося споживання природного газу за об`єктом споживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Зазначає, що в період з лютого 2021 року до жовтня 2023 року відповідачем було спожито природний газ на загальну суму 122 680,70 грн., вартість якого залишилася не сплачена. Тобто відповідач не здійснював у повному обсязі оплату нарахованих сум за спожитий газ у зв`язку з чим утворилася заборгованість у вказаному вище розмірі, яку позивач просить стягнути.

Представник позивача у судове засідання не з`явився. Надіслав до суду заяву про розгляд справи без його участі позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті суду. Надіслана судом ухвала про відкриття провадження у справі та примірник позову з додатками за зареєстрованим місцем проживання відповідача повернулася до суду з відміткою працівника «адресат відсутній за вказаною адресою». Надіслані судом повістки за зареєстрованим місцем проживання відповідача повернулися до суду з відміткою працівника пошти «адресат відсутній за вказаною адресою». Причина неявки суду невідома, будь-яких заяв чи клопотань на адресу суду не надходило, тому суд розглянув справи без його участі.

Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, на засадах змагальності та в межах позовних вимог, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що відповідно до заяви-приєднання до умов договору постачання природного газу споживачам, 25 серпня 2021 року ОСОБА_1 вказаний як побутовий споживач, який акцептував договір на фактичне споживання природного газу за адресою: АДРЕСА_1 з ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України».

У довідці про фінансовий стан споживача природного газу ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" вказано, що ОСОБА_1 , є побутовим споживачем природного газу за адресою: АДРЕСА_2 , на його ім`я відкрито рахунок № НОМЕР_1 EIC код 56XM12L00006453T. Розмір забогованості за період з лютого 2021 року до жовтня 2023 року складає 122 680, 70 грн.

10 січня 2023 року ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" направлено ОСОБА_1 на адресу: АДРЕСА_1 , вимогу про сплату заборгованості за спожитий газ.

До матеріалів справи долучено договір про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва будинку за адресою: АДРЕСА_2 , у якому міститься відмітка про його реєстрацію в бюро технічної інвентаризації 25.01.1999 року за ОСОБА_1 .

Водночас згідно відповіді з державного реєстру речових прав від 19.04.2024 року №552621 слідує, що за ОСОБА_1 не зареєстровано право власності за адресою: АДРЕСА_2 .

Вказано, що він є власником лише двох об`єктів нерухомості, а саме: земельної ділянки №:07:000:0420 та житлового будинку, що за адресою: АДРЕСА_3 .(а.с. 37)

Частиною 1 ст. 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частиною 1 ст.714 ЦК України передбачено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором, що передбачено ч.1 ст.901 ЦК України.

Відповідно ст.ст. 7, 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами; надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.

Згідно ч.2 ст.13 Закону України «Про ринок природного газу» споживач зобов`язаний, зокрема: укласти договір про постачання природного газу; забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договорів.

Відповідно пунктів 2, 3 Розділу ІІІ Правил постачання природного газу, затвердженими Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 року № 2496 ( далі Правила № 2496) договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного кодексу України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам за згодою постачальника відповідно до умов Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2500 (далі - Типовий договір), що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору.

Постачальники зобов`язані на власному сайті розмістити редакцію договору постачання природного газу, яка має відповідати типовому договору постачання природного газу побутовим споживачам.

Постачальники із спеціальними обов`язками, на яких в установленому порядку покладені обов`язки постачати природний газ побутовим споживачам (далі - постачальник із спеціальними обов`язками), додатково розміщують редакцію договору в друкованих виданнях, що публікуються в межах їх території ліцензованої діяльності.

В пункті 32 Правил № 2496 вказано, що побутовий споживач природного газу зобов`язаний: укласти договір постачання природного газу з постачальником, а за відсутності укладеного договору припинити відбір (споживання) природного газу з газорозподільної системи; забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договору.

Відповідно до частини третьої статті 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» процедура погодження умов договору відбувається протягом одною місяця, з дня внесення проекту договору однією із сторін.

За загальними правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України).

Так наявні у справі матеріали не містять доказів того, що відповідач є власником або користувачем будинку, що за адресою: АДРЕСА_2 .

Наданий позивачем договір про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва будинку за адресою: АДРЕСА_2 , містить відмітку про його реєстрацію в бюро технічної інвентаризації 25.01.1999 року. Тобто більше 25 років тому.

Актуальних відомостей про реєстрацію права власності на вказаний об`єкт нерухомості не надано, а згідно наявної у суду інформації ОСОБА_1 не є власником будинку за яким здійснено нарахування заборгованості. Протилежних доказів суду не надано.

При цьому відповідно Правил постачання природного газу, затверджених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №2496 від 30.09.2015, акцептуванням публічного договору постачання природного газу побутовим споживачам є повернення споживачем постачальнику підписаної заяви-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачем, та/або сплата/часткова сплата споживачем вартості спожитого природного газу та/або факт фактичного споживання природного газу.

Відповідно до п. 11 розділу ІІІ «Правил постачання природного газу», затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2496 для укладення договору постачання природного газу побутові споживачі разом із заявою-приєднанням до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам пред`являють постачальнику оригінали таких документів: документи, якими визначено право власності чи користування на об`єкт (приміщення); документ, що посвідчує особу споживача (для громадян України - паспорт громадянина України, у тому числі ID-карта, або тимчасове посвідчення громадянина України; для іноземців та осіб без громадянства - національний паспорт або документ, що його замінює), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті, - серія та номер паспорта); належним чином оформлена довіреність на представника побутового споживача, уповноваженого представляти його інтереси під час процедури укладання договору на постачання природного газу (за необхідності).

Постачальник природного газу, крім постачальників із спеціальними обов`язками, для укладення договору постачання природного газу має право додатково вимагати інші документи, перелік яких визначений на сайті такого постачальника.

Вказано, що побутові споживачі мають право надавати інформацію та документи для цілей цього пункту у вигляді електронних документів із обов`язковою ідентифікацією та автентифікацією побутового споживача відповідно до законодавства про електронний документообіг та використання електронних документів. Передача інформації та документів здійснюється за допомогою інформаційних (автоматизованих) систем постачальника та/або засобами електронної пошти на адресу постачальника, яка зазначена на його сайті.

Так в наданій ТОВ «Газопостачальна Компанія «НафтогазУкраїни» заяві- приєднання до умов договору постачання природного газу від 25.08.2021 року відсутній підпис. А долучений позивачем протокол перевірки підпису від 06.03.2023 року суд не приймає, оскільки зі змісту такого протоколу неможливо однозначно ідентифікувати накладення підпису ОСОБА_1 саме на заяву- приєднання до умов договору постачання природного газу від 25.08.2021року.

Таким чином відсутні підстави вважати, що надана заява - приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам була акцептована відповідачем та між сторонами у справі виникли договірні правовідносини, пов`язані з наданням позивачем послуг по постачанню природного газу.

При цьому вроаховуючи, що позивачем не надано суду будь-яких квитанцій чи підтверджень, електронних квитанцій, довідок, виписок зокрема здійснених за допомогою банківських сервісів чи надходжень, які б свідчили про часткову оплату відповідачем ОСОБА_1 (як вказано у долученій довідці за допомогою сервісів "Приватбанк" "Portmone"), як споживачем послуг з постачання природного газу за адресою: АДРЕСА_2 , у вказаний у позові спірний період з лютого 2021 року до жовтня 2023 року, що в сукупності могло бути свідченням того, що ОСОБА_1 є споживачем таких послуг за вказаною вище адресою.

Так за відсутності інших відомостей(квитанцій) надана довідка про фінансовий стан на підтвердження виникнення у споживача заборгованості у сумі 122 680,70 грн. з відомостями про часткову оплату вартості спожитого природного газу, не може бути єдиним доказом на підтвердження доводів позивача, щодо виникнення заборгованості у такому розмірі та свідченням акцептуванням відповідачем публічного договору постачання природного газу шляхом здійснення часткових проплат.

Тому, оскільки докази того, що відповідач є власником житла за адресою: АДРЕСА_2 , як належні докази того, що він укладав договір про постачання природного газу за цією адресою до позову не долучено, на відповідача не може бути покладено обов`язок оплати комунальних послуг, наданих за цією адресою.

На підставі викладеного вище суд дійшов дійшов до висновку, що позовні вимоги ТОВ «ГК «Нафтогаз України» задоволенню не підлягають.

Враховуючи положення статті 141 ЦПК України та висновки суду про відмову в задоволенні позовних вимог, судові витрати понесені стороною позивача розподілу не підлягають.

На підставі викладеного вище і керуючись ст.ст.12, 13, 81, 141, 259, 263-265-268, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожитий природний газ відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» , місцезнаходження 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 1.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Повне судове рішення складено 02.09.2024 року.

Суддя Роман ВАСИЛЕНКО