Справа № 367/608/24
Провадження №2/367/2763/2024
УХВАЛА

Іменем України

про залишення без руху

08 лютого 2024 року місто Ірпінь

Суддя Ірпінського міського суду Київської області Одарюк М.П.,

вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, стягнення грошової компенсації вартості майна та визнання права власності,

в с т а н о в и в:

17 січня 2024 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, стягнення грошової компенсації вартості майна та визнання права власності

Дослідивши матеріали позовної заяви, вважаю, що позовна заява підлягає залишенню без руху, з наступних підстав.

У відповідності до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Частиною 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, згідно з підпунктом 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 ЗУ "Про судовий збір", судовий збір становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2024" встановлено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2024 становить 3028,00 грн.

Пунктом 2 частини 1 статті 176 ЦПК України встановлено, що ціна позову визначається: у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

Згідно п. 16 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ N 10 від 17.10.2014 р. "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" (з урахуванням змін, внесених Постановою ВССУ N 10 від 25.09.2015 р.), розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру. При цьому суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом статті 80, пункту 4 частини другої статті 119 ЦПК такий обов`язок покладається на позивача. Проте, якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред`явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд (частина друга статті 80 ЦПК). Остаточне визначення в процесі розгляду справи ціни позову (дійсної вартості спірного майна), а отже, і суми судового збору, здійснюється судом із наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору.

Частиною 3 статті 175 ЦПК України встановлено, що позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

З позовних вимог вбачається, що позивач просить визнати спільним сумісним майном подружжя:

квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Вартість квартири зазначена позивачем в позові 1428177,83 грн;

автомобіль BMW 430і (4серія), 2017 року випуску. Вартість якого позивач оцінює у 23 900,00 дол. США, що дорівнює 893 104,76 грн;

автомобіль Nissan QASHQAI, 2012 року випуску. Вартість якого позивач оцінює 14500 дол. США, що дорівнює 541 841,80 грн. також позивач просить суд в порядку розподілу вказаного вище майна визнати за ним право власності на 1/2 частину квартири та право власності на автомобіль Nissan QASHQAI, 2012 року випуску, за позивачкою визнати право власності на 1/2 частину квартира та автомобіль BMW 430і (4серія), 2017 року випуску та зменшити на суму 175 631,48 грн розмір компенсації, належної до стягнення на користь ОСОБА_2 грошової компенсації 1/2 ринкової вартості автомобіля Nissan QASHQAI, 2012 року випуску.

Судом встановлено, що позивачем заявлено у позові вимогу майнового характеру, але позивачем до позовної заяви не додано квитанції на підтвердження сплати судового збору, у позові позивачем вказано ціну позову «майновий позов максимальний розмір судового збору для сплати фізичною особою», однак, жодних належних доказів в підтвердження ціни позивачем надано не було, внаслідок чого, суд позбавлений можливості перевірити чи вірно позивачем сплачено судовий збір за пред`явленими вимогами.

Також, щодо визначення ціну позову, суд зазначає, що ціна позову повинна дорівнювати сумі ринкової вартості спірного майна на день подання позовної заяви до суду.

Дійсна вартість майна визначається відповідно до вимог Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні".

В якості доказу вартості майна суду можуть бути подані звіт про оцінку саме ринкової вартості майна, однак, позивачем дані докази надані до суду не були.

Відповідно до ч. 2 ст. 176 ЦПК України, якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред`явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.

Загальна вартість позовних вимог, як зазначає позивач становить 2 863 124,39 грн.

Отже, позивачу необхідно сплатити судовий збір у розмірі 15 140 ( п`ятнадцять тисяч сто сорок) гривень 00 копійок.

Щодо обов`язковості внесення одним з подружжя на депозитний рахунок суду суми компенсації у спорі про поділ спільної сумісної власності подружжя на неподільну річ (приписи частин четвертої та п`ятої статті 71 СК України і статті 365 ЦК України з урахуванням принципу розумності (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України) треба розуміти так: (а) правила про необхідність попереднього внесення коштів на депозитний рахунок суду стосуються тих випадків, коли позивач (один із подружжя чи колишній чоловік, колишня дружина) згідно зі статтею 365 ЦК України заявив вимогу про припинення права відповідача на частку у спільній власності (такі кошти забезпечують отримання відповідачем грошової компенсації); (б) якщо позивач (один із подружжя чи колишній чоловік, колишня дружина) таку вимогу не заявив (а вимагає, наприклад, поділити неподільну річ шляхом виділення її у власність відповідача та стягнення з нього грошової компенсації замість частки позивача у праві спільної сумісної власності на цю річ), то підстави для внесення ним відповідної суми коштів на депозитний рахунок суду відсутні. При цьому частини четверта та п`ята статті 71 СК України не передбачають обов`язкову згоду відповідача на присудження позивачеві грошової компенсації замість частки останнього у праві спільної сумісної власності на майно у спорах, у яких про припинення своєї частки у праві спільної сумісної власності й отримання компенсації на свою користь просить позивач).

Враховуючи викладене позивачем не надано доказів попереднього внесення коштів на депозитний рахунок суду грошової компенсації 1/2 ринкової вартості автомобіля Nissan QASHQAI, 2012 року випуску та надати суду належні докази на підтвердження вартості спірного майна.

У відповідності з частинами 1, 2 статті 185ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 175, 177, 185, 259, 260 ЦПК України, суддя

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, стягнення грошової компенсації вартості майна та визнання права власності - залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків терміном 5 (п`яти) днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити позивачу, що у разі не усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява буде вважатися неподаною і повернута позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М.П. Одарюк