Номер провадження: 22-ц/813/2195/24
Головуючий у першій інстанції Федчишена Т.Ю.
Доповідач Стахова Н. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.01.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого (судді-доповідача) Стахової Н.В.,

суддів Коновалової В.А., Лозко Ю.П.

переглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи справу за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Слободяник Олексій Ігорович, на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 03 серпня 2023 року у складі судді Федчишиної Т.Ю., -

в с т а н о в и в :

Заявник ОСОБА_1 , звернувшись 31 липня 2023 року до суду з вищевказаною заявою, просила видати судовий наказ, яким стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частки всіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2 , починаючи з дня пред`явлення заяви до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою судді Приморського районного суду м. Одеси від 03 серпня 2023 року у видачі судового наказу відмовлено.

Висновок суду мотивовано посиланням на положення статті 165 ЦПК України, за змістом яких суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 ЦПК України.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 23 серпня 2024 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу суду про відмову у видачі судового наказу.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу судді суду першої інстанції скасувати справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

За змістом вимог апеляційної скарги незаконність ухвали з підстав порушення норм процесуального права полягає у безпідставності застосування положень пункту 3 частини 1 статті 165 ЦПК України, оскільки заявник по суті просила стягнути такий розмір аліментів, який передбачає Закон, те , що в прохальній частині не було зазначено, що розмір аліментів не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, суті вимог не змінює та іншими не робить. Суд фактично відмовив у доступі до суду.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги з огляду на наступне.

ОСОБА_1 звернулась до суду з вимогами про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини у частці від його заробітку (доходу) (ст.183 СК України).

Заявниця з вимогами про стягнення аліментів на утримання дитини звернулась до суду у формі заяви про видачу судового наказу.

Судовий наказ може бути видано, якщо, зокрема, заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитинну відповідного віку, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб (п.4 ч.1 ст.161 ЦПК України).

В заяві про видачу судового наказу ОСОБА_1 просила стягнути аліменти на одну дитину у розмірі однієї чверті (1/4) заробітку (доходу) платника аліментів ОСОБА_2 , який у свідоцтві про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вказаний як батько.

Не зазначення у заяві про видачу судового наказу заявницею при визначені розміру аліментів «не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку» є по суті формальним та не змінює заявлених вимог про видачу судового наказу.

Колегія суддів вважає, що суд безпідставно застосував положення пункту 3 частини 1 статті 165 ЦПК України та відмовив у видачі судового наказу.

Отже зазначення заявником в прохальній частині заяви про видачу судового наказу вимог закону, передбачених частиною 2 статті 182, частиною 1 статті 191 СК України, не змінює той факт, що ОСОБА_1 звернулась до суду для стягнення судовим наказом аліментів у розмірі однієї чверті (1/4) заробітку (доходу) платника аліментів.

Оскаржувана ухвала як така, що постановлена з порушенням норм процесуального права, підлягає скасуванню, справа направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.6 ч.1 ст.374, ст.ст.379, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Слободяник Олексій Ігорович задовольнити.

Ухвалу судді Приморського районного суду м. Одеси від 03 серпня 2023 року про відмову у видачу судового наказу за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, і, відповідно до п.2 ч.1ст.389 ЦПК України, оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий Н.В. Стахова

Судді В.А. Коновалова

Ю.П. Лозко