Справа № 466/8727/23
Провадження № 2/466/465/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2024 року Шевченківський районний суд м. Львова у складі:

головуючої судді Луців-Шумської Н.Л.

учасники справи

секретар Попенко І.І.

представник позивача ОСОБА_1

представник відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи» «Львівгаз» про визнання боргу безпідставним, -

в с т а н о в и л а :

24.08.2023 позивачка звернулася в суд з позовом до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи» «Львівгаз» про визнання боргу безпідставним, в якому просить суд визнати нарахований ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 , особовий рахунок № НОМЕР_1 ) борг за розподіл (доставку) природного газу у сумі 401 грн. 05 коп. безпідставним.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 02 березня 2021 року нею було укладено договір купівлі-продажу 1/2 нерухомого майна в АДРЕСА_1 . Тобто, фактично з березня місяця 2021 року вона є споживачем комунальних послуг, зокрема, послуг за розподіл (доставку) АТ ОГС «Львівгаз» природного газу за адресою АДРЕСА_1 . Як споживачу, за вказаною адресою, присвоєно особовий рахунок № НОМЕР_1 . Відповідач систематично, щомісяця, нараховує та надсилає на її адресу рахунки на оплату послуг за розподіл (доставку) природного газу, однак позивачка стверджує, що у вказаних рахунках сума заборгованості нарахована не правильно. Сума заборгованості 401 грн. 05 коп., яка існувала станом на 01.03.2021, належала до сплати попереднім власником будинку. Позивачка неодноразово повідомляла відповідача, що сума боргу не відповідає дійсності, однак належної реакції не відбулося. Такі дії відповідача позивачка вважає протиправними, оскільки вона не несе відповідальності за зобов`язаннями попереднього власника. В зв`язку з цим позивачка змушена звернутися в суд.

Крім цього, у позовній заяві позивачка просить звільнити її від сплати судового збору на підставі ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» та повідомила про попередній (орієнтовний) розрахунок суми витрат на правову (професійну правничу) допомогу, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

Ухвалою від 25.08.2023 відкрито провадження у даній справі в порядку спрощеного позовного провадження.

29.09.2023 представником відповідача направлено відзив на позов, в якому вказує, що позовні вимоги є безпідставними та не обґрунтованими, просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

08.11.2023 до суду надійшли письмові пояснення від представника позивачки, в яких він заперечує доводи представника відповідача щодо необґрунтованості та безпідставності позовних вимог, вважає дії відповідача неправомірними та такими, що суперечать вимогам чинного законодавства України.

Представник позивачки ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, покликаючись на викладені в позовній заяві та письмових поясненнях мотиви, просив позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні позов заперечила, з мотивів, що викладені у відзиві.

Заслухавши пояснення представників сторін, з`ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає до задоволення з таких підстав.

В судовому засіданні встановлено, що згідно договору купівлі продажу житлового будинку від 02.03.2021, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Фуртак В.І. покупці ОСОБА_1 , ОСОБА_3 придбали у продавця ОСОБА_4 по 1/2 частини житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . /а.с.7-8/

У відповідності до п. 3.4. даного договору продавець зобов`язаний сплати заборгованості по оплаті комунальних послуг, електроенергію, газ та воду, за час проживання продавця та інших проживаючих у вказаному майні третіх осіб, не пізніше 03.03.2021, на що покупці дають свою згоду.

Як вбачається з доданої позивачкою довідки про фінансовий стан рахунків за послугу з розподілу природного газу за адресою: АДРЕСА_1 , рахунок № НОМЕР_2 станом на 01.03.2021 наявна заборгованість у розмірі 401 грн. 05 коп. Місячне нарахування складало 72,36грн./а.с.14/. Це свідчить про те, що заборгованість утворилася задовго до придбання позивачем будинку.

Також, згідно квитанції з особистого рахунку за вказаною адресою станом на 01.03.2023 року створилась заборгованість у розмірі 5109,29 грн. за житлово-комунальні послуги, куди включена і спірна сума 401 грн. 05 коп.

Позивачка неодноразово повідомляла відповідача, що сума боргу не відповідає дійсності, однак належної реакції не відбулося. Представник позивача пояснив в суді, що оплата цих послуг не проводиться, оскільки в разі внесення коштів, такі будуть зараховані відповідачем у погашення попередніх боргів, з чим позивач не погоджується.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач житлово-комунальних послуг зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Зобов`язання по оплаті комунальних послуг виникли у позивача з часу придбання у власність вказаної квартири та початку користування цими послугами.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Підстави виникнення цивільних прав та обов`язків визначені у статті 11 ЦК України.

Поняття зобов`язання та підстави його виникнення визначені у статті 509 ЦК України.

Відповідно до зазначеної правової норми зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Як передбачено статтею 14 ЦК України, цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї.

Представник відповідача не навів доказів виникнення у позивача зобов`язань по погашенню заборгованості за житлово-комунальні послуги, яка утворилися у попереднього власника житла до його відчуження позивачеві.

Статтями 3, 10, 11, 60 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, згідно з яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справу в межах заявлених вимог і вирішує справу на підставі наданих доказів.

Враховуючи наведене, позовна вимога є обґрунтована та підлягає до задоволення.

Щодо відшкодування розміру судових витрат, суд дійшов висновку про їх часткове відшкодування з нижче наведених підстав.

До матеріалів справи долучено копію Договору про надання правової допомоги від 20.10.2022, укладеного між Адвокатським бюро «Богданова» та ОСОБА_3 , строком дії до 31.12.2024р., та Акт виконаних робіт про надання правової допомоги ОСОБА_3 з описом наданих послуг, згідно якого загальна сума витрат на правову допомогу, що підлягає компенсації позивачу складає 1800, 00 грн.

Згідно квитанції до прибуткового касового ордеру № 154 від 07.11.2023 вбачається, що ОСОБА_3 , на підставі наданих їй АБ «Богданова» послуг з правової допомоги, оплатила 1800 грн.

Суд вважає вказану у заяві суму коштів на професійну правничу допомогу у розмірі 1800 грн. завищеною. Адже, для професійного адвоката підготовка матеріалів і складання позовної заяви у такій справі не повинно становити складності та потребувати тривалого часу на правовий аналіз правовідносин та документів. Більше того, адвокат Богданов О.В. сам зазначає, що в суді було розглянуто аналогічну справу, в якій він, ОСОБА_1 , співвласник нерухомого майна в АДРЕСА_1 , був позивачем. Рішення суду винесено 04.07.2023 та набрало законної сили. Отже, адвокат мав визначену правову позицію суду в аналогічному спорі, де він був позивачем.

Відтак, позивачці мають бути відшкодовані за рахунок відповідача понесені та документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 900 грн. Цю суму суд вважає достатньою, виходячи з критеріїв дійсності, обґрунтованості, розумності і співмірності відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Згідно висновку Великої Палати ВС (Справа № 755/9215/15-ц): при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Важливими є також висновки у постанові ВС від 13.08.2019 у справі № 908/1654/18, де у.п. 20-23 вказано, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта. Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Згідно ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1211 грн. 20 коп.

Керуючись ст.ст. 5,10,12,13,76,81,141,259,263,264,265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Визнати нарахований ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 , особовий рахунок № НОМЕР_1 ) Акціонерним товариством «Оператор газорозподільної системи» «Львівгаз» (79039, м. Львів, вул. Золота, 42; ) борг за розподіл (доставку) природного газу у сумі 401грн.05коп. безпідставним.

Стягнути з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи» «Львівгаз» (79039, м. Львів, вул. Золота, 42; ) на користь держави судовий збір в розмірі 1211,20 грн.

Стягнути з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи» «Львівгаз» (79039, м. Львів, вул. Золота, 42; ) на користь ОСОБА_3 900, 00 грн. у часткове відшкодування витрат на правничу допомогу.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 19.01.2024.

Суддя Н. Л. Луців-Шумська