Справа №333/515/24
Провадження №2/333/2009/24
рішення

Іменем України

06 вересня 2024 року м.Запоріжжя

Комунарський районний суд м.Запоріжжя у складі: головуючого судді Тучкова С.С., за участю секретаря судового засідання Шелесько Ю.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Комунарського районного суду м.Запоріжжя, цивільну справу №333/515/24 за позовом Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за електроенергію, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію, яка виникла за період з 01.09.2017 року по 01.01.2019 року у розмірі 3851,57 гривень і судових витрат у розмірі 2684,00 гривні, посилаючись на те, що відповідачка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , і користується електроенергією (особовий рахунок № НОМЕР_1 ). ПАТ «Запоріжжяобленерго» здійснює постачання електричної енергії за вказаною адресою на підставі укладеного договору про користування електричною енергією від 24.07.2013 року та відкритого особистого рахунку № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 . Відповідно до розрахунку за період 01.09.2017 року по 01.01.2019 року за спожиту електроенергію за адресою АДРЕСА_1 , заборгованість складає 3851,57 гривень. Відповідачем за вищевказаний період спожито 3543 кВт. годин, вартістю 5159,71 гривень. За цей період оплата за спожиту електричну енергію надійшла в сумі лише 1308,14 гривень. Таким чином, на теперішній час відповідач здійснила не повну оплату за надану позивачем у період з 01.09.2017 року по 01.01.2019 року електричну енергію на суму 3851,57 гривень.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений судом своєчасно і належним чином, надав через канцелярію суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю.

Відповідач, будучи повідомленою судом своєчасно та належним чином про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності.

В матеріалах справи міститься відзив відповідача на позов, в якому остання просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що вона з кінця травня 2016 року не проживає за адресою: АДРЕСА_1 , і не має доступу до квартири. Рішенням Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 30.10.2015 року по справі №333/739/15-ц квартира була поділена між нею і її колишнім чоловіком ОСОБА_2 в рівних частках, по 1/2 частині, а також постановлено вселити ОСОБА_2 у вказану квартиру. У зв`язку з неможливістю спільного проживання з ОСОБА_2 в одній квартирі через неприязні стосунки, вона разом з дітьми 25.06.2016 року переїхала до своєї матері в Одеську область.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази і проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, дійшов таких висновків.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

24.07.2013 року між ВАТ «Запоріжжяобленерго», правонаступником якого у зв`язку із перейменуванням є позивач, та ОСОБА_1 укладено договір №50305092 про користування електричною енергією (а.с.6-7).

Згідно з розрахунком заборгованості за особовим рахунком № НОМЕР_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , за період з 01.09.2017 року по 01.01.2019 року заборгованість складає 3851,57 гривень (а.с.3).

Відносини з приводу постачання фізичним особам електричної енергії регулюються ст. 714 ЦК України, ст.ст. 67, 68 ЖК України, Законом України «Про ринок електричної енергії» та на час виникнення заборгованості регулювалися Законом України «Про електроенергетику», Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 року №1357 із наступними змінами та доповненнями (далі - ПКЕЕН) та Правилами роздрібного ринку електричної енергії, які затверджено постановою НКРЕКП від 14.03.2018 року №312, із наступними змінами та доповненнями (далі - ПРРЕЕ).

Частиною 4 статті 26 Закону України «Про електроенергетику» передбачено, що споживач електроенергії несе відповідальність згідно із законодавством за порушення умов договору та Правил користування електроенергією, затверджених Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 2 ПКЕЕН об`єкт побутового споживача - житловий будинок (частина будинку), квартира або будівля, які розміщені за однією адресою та належать одній фізичній особі або декільком фізичним особам на правах власності або користування.

Пунктом 42 ПКЕЕН передбачено, що споживач електричної енергії зобов`язаний оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил.

Згідно з п.1.1.2 ПРРЕЕ побутовий споживач - індивідуальний побутовий споживач (фізична особа, яка використовує електричну енергію для забезпечення власних побутових потреб, що не включають професійну та/або господарську діяльність), об`єкт побутового споживача - житловий будинок (частина будинку), квартира або будівля, які розміщені за однією адресою та належать одній фізичній особі або декільком фізичним особам на правах власності або користування.

Встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивач у період з 01.09.2017 року по 01.01.2019 року надав електричну енергію у житлове приміщення, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідно до витягу з реєстру територіальної громади міста Запоріжжя щодо реєстрації місця проживання фізичної особи, ОСОБА_1 зареєстрована за вказаною адресою (а.с.12). Крім того, відповідач визнала, що є власником 1/2 частини зазначеної квартири (а.с.25, 27-29).

Також суд звернув увагу, що у довідці №53 від 02.05.2024 року, виданої Обслуговуючим кооперативом «Кит 89/91», дата прописки ОСОБА_1 зазначена 26.10.2020 року.

Акт про не проживання та відсутність особистих речей від 17.03.2024 року, складений співвласниками ОСББ «Космос 124», суд не приймає до уваги, адже огляд квартири був проведений у 2024 році і не може підтвердити факт не споживання відповідачем електроенергії у період 01.09.2017 року по 01.01.2019 року (а.с.36).

Згідно з ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Положеннями статті 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Положеннями статей 67, 68 ЖК України визначено, що наймачі (власники) квартир зобов`язані щомісяця своєчасно вносити плату за комунальні послуги, до числа яких входять послуги з одержання електричної енергії.

Відповідно до ч. 4 ст. 319 ЦК України власність зобов`язує.

Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

В силу приписів ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

В силу ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

24.07.2013 року між ВАТ «Запоріжжяобленерго», правонаступником якого у зв`язку із перейменуванням є позивач, та ОСОБА_1 укладено договір №50305092 про користування електричною енергією (а.с.6-7).

Відповідно до п.32 зазначеного договору, цей договір укладається на три роки, набирає чинності з дня його підписання і вважається щорічно продовженим на наступний рік, якщо за місяць до закінчення терміну його дії жодна зі сторін не висловила наміру внести до нього зміни, доповнення або розірвати.

Відповідачем не надано суду доказів про розірвання вказаного договору з позивачем, або направлення нею будь-якого повідомлення на адресу позивача про зміну місця проживання і остаточного припинення користування електричною енергією.

Згідно з ч. 1 ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Встановлено та позивачем доведено, що вартість спожитої електричної енергії визначено відповідно до тарифів на електроенергію, що відпускається населенню, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Позивачем надано до суду докази відкритого особового рахунку зі споживачем на ім`я ОСОБА_1 , зокрема, договір, укладений з відповідачем, про користування електричною енергією, а також докази існуючої заборгованості, що підтверджується розрахунком боргу.

Отже, позивачем доведено суду факт існування договірних відносин з ОСОБА_1 Предмет даного спору полягає саме в стягненні заборгованості за електроенергію, а не встановлення місця проживання споживача за відповідною адресою.

Таким чином, суд дійшов висновку, що внаслідок неправомірних дій відповідача, які виразились в порушенні строків та порядку оплати послуг за спожиту електричну енергію, позивач зазнав збитків, які підлягають відшкодуванню.

У зв`язку із викладеним, суд вважає, що заявлені позивачем вимоги про стягнення заборгованості за період з 01.09.2017 року по 01.01.2019 року включно, підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Позивач, як особа, яка на власний розсуд розпоряджається своїми процесуальними правами на звернення до суду за захистом порушеного права, у встановлений законом строк визначає суб`єктний склад учасників справи, в тому числі і належних відповідачів.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, так як судове рішення ухвалюється у повному обсязі на користь позивача, понесені ним і документально підтверджені судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись ст.ст.15, 16, 525, 526, 610, 611, 625 ЦК України, Законом України «Про ринок електричної енергії», Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України №312 від 14.03.2018 року, ст.ст.10-13, 77-80, 141, 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за користування електричною енергією задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» (69035, м.Запоріжжя, вул.Сталеварів, буд.14, на поточний рахунок № НОМЕР_3 в ПАТ «МетаБанк», МФО 313582, , код оплати 3) заборгованість за спожиту електричну енергію за період 01.09.2017 року по 01.01.2019 року у розмірі 3851 (три тисячі вісімсот п`ятдесят одна) гривень 57 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» (на поточний рахунок № НОМЕР_3 в ПАТ «МетаБанк», МФО 313582, , код оплати 20) витрати по сплаті судового збору у розмірі 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривні 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складене 06 вересня 2024 року.

Суддя Комунарського районного суду

м.Запоріжжя С.С. Тучков