Справа № 451/410/24 Головуючий у 1 інстанції: Семенишин О.З.
Провадження № 22-ц/811/1673/24 Доповідач в 2-й інстанції: Цяцяк Р. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2024 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Цяцяк Р.П.,

судді: Ванівський О.М. та Шеремета Н.О.,

за участю секретаря Цьони С.Ю.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , представника Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», на заочне рішення Радехівського районного суду Львівської області від 09 травня 2024 року,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю (ТОВ) «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення зі згаданої відповідачки на користь позивача 40 950 грн. заборгованості за кредитним договором.

Позовні вимоги обґрунтовувалися тим, що 20.02.2023 року між позивачем та відповідачкою ОСОБА_2 було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1158-9438 (надалі за текстом - «Кредитний договір»), відповідно до умов якого позивач (як кредитодавець) надав відповідачці 9 000 грн. кредиту для задоволення особистих потреб зі строком кредитування 300 днів зі зниженою процентною ставкою 2,5 % в день і стандартною процентною ставкою 3,0 % в день.

Позивач (через партнера АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з яким укладено договір № 4010 про надання послуг в системі LiqPay від 02 грудня 2019 року) видав відповідачці кредитні кошти на картковий рахунок вказаний нею в особистому кабінеті, що підтверджується довідкою АТ КБ «ПРИВАТБАНК» про перерахування коштів від ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» через систему платежів LiqPay на підставі договору № 4010 від 02.12.2019 на карту отримувача (відповідачки), чим виконав свої зобов`язання за Кредитним договором.

В той же час, відповідачка всупереч умовам Кредитного договору не повернула в повному обсязі кредит кредитодавцю, а також не виконала в повному обсязі всі інші свої грошові зобов`язання перед кредитодавцем за Кредитним договором навіть після спливу строку кредитування встановленого умовами Кредитного договору, в результаті чого станом на 26.02.2024 року загальний розмір заборгованості відповідача за Кредитним договором становить 84 330 гривень, а саме: прострочена заборгованість за кредитом - 9 000 гривень; прострочена заборгованість за нарахованими процентами - 75 330 гривень.

Разом з тим, позивачем, як кредитодавцем, було прийнято рішення про можливість застосування до позичальниці Програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», а саме: часткового списання заборгованості за нарахованими процентами у сумі 43 380 гривень - за умови погашення Позичальником решти заборгованості за Кредитним договором в розмірі 40 950 гривень.

Враховуючи вищезазначене, позивач просив суд стягнути з ОСОБА_2 не повну суму заборгованості за Кредитним договором, а лише її частину, а саме: 9 000 грн. простроченої заборгованість за кредитом та 31 950 грн. простроченої заборгованості за нарахованими процентами, що разом становить 40 950 гривень (а.с. 3-14).

Оскаржуваним заочним рішенням позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» суму заборгованості за кредитним договором № 1158-9438 від 20.02.2023 року в розмірі 9 000 гривень 00 копійок (прострочена заборгованість за кредитом) та 532 гривні 45 копійок судових витрат.

Часткове задоволення позовних вимог суд мотивував тим, що Кредитним договором обумовлено сукупну вартість кредиту у розмірі лише 13 050 гривень, яка включає 9 000 гривень суми кредиту та 4 050,00 гривень процентів за користування кредитними коштами з терміном повернення кредитних коштів 18 календарних днів - до 09 березня 2023 року, а 4 050 грн нарахованих процентів за користування кредитом відповідачка погасила (а.с. 97-104).

Вищезгадане заочне рішення оскаржила представник позивача.

Апелянт просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, покликаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, а також на неправильне застосування норм матеріального права.

Вважає, що судом першої інстанції не враховано, що відповідно до пункту 4.8 Кредитного договору строк кредитування становить 300 (а не 18) календарних днів (а.с. 114-127).

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 03 червня 2024 року відкрито апеляційне провадження за вищезгаданою апеляційною скаргою, запропоновано учасникам справи протягом 15-ти днів подати до суду свій відзив на апеляційну скаргу та ухвалено розгляд справи у відповідності до частини 1 статті 369 ЦПК України проводити в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи (а.с. 136).

Відповідачка ОСОБА_2 , отримавши 04.06.2024 року апеляційну скаргу позивача та вищезгадану ухвалу Львівського апеляційного суду від 03 червня 2024 року (а.с. 142-143), свого відзиву на апеляційну скаргу до суду не подала, так само, як (будучи належним чином повідомленою про розгляд даної справи судом першої інстанції; а.с. 93, 110-112) не подала до суду першої інстанції свого відзиву (пояснень, заперечень тощо) на позов (стаття 178 ЦПК України).

Клопотань про апеляційний розгляд справи з повідомленням учасників справи до суду не поступало.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

ЦПК України встановлено, що:

- цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом, і що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (статті 12 і 81);

- суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина 1 статті 13).

Судами встановлено та стверджується матеріалами справи те, що 20.02.2023 року між позивачем та відповідачкою ОСОБА_2 було укладено Договір про відкриття кредитної лінії № 1158-9438 («Кредитний договір»), відповідно до умов якого:

-Базовий період це проміжок часу впродовж строку дії Договору в останні дні яких у Позичальника настає обов`язок сплати відсотків за користування Кредитом (п. 1.1);

-Загальний розмір кредиту становить 9 000 грн. і датою його надання є 20.02.2023 року (п. 4.1);

-Строк кредитування, тобто, строк на який надається Кредит Позичальнику: 300 календарних днів з моменту перерахування Кредиту Позичальнику. Дата повернення (виплати) кредиту 16.12.2023 року (п. 4.8);

-Орієнтовна загальна вартість Кредиту на дату укладення Договору (за весь Строк кредитування) складає: 90 000 грн. та включає в себе суму Кредиту та проценти за користування Кредитом 81 000 грн. (п. 4.10).

А у пунктах 2.3 та 5.3.1 Кредитного договору «наведено розрахунок для повного погашення Кредиту в останній день першого Базового періоду», згідно якого датою видачі кредиту є 20.02.2023 року, а 09.03.2023 року є «останнім календарним днем першого Базового періоду» (а.с. 19-30).

Тобто, як вбачається з вищенаведених умов Кредитного договору, 09 березня 2023 року є «останнім календарним днем першого Базового періоду», а не «терміном повернення кредитних коштів», як зазначено у мотивувальній частині оскаржуваного рішення, оскільки пунктом 4.8 Кредитного договору встановлено, що «Дата повернення (виплати) кредиту 16.12.2023 року».

Відповідно, кредит надавався відповідачці на «300 календарних днів з моменту перерахування Кредиту Позичальнику» (пункт 4.8 Кредитного договору), а не на «18 календарних днів», як зазначено у мотивувальній частині оскаржуваного рішення.

Аналогічна до вищенаведеної інформація також міститься і у підписаному відповідачкою Паспорті споживчого кредиту (а.с. 47-50).

За вищенаведених обставин в їх сукупності колегія суддів приходить до висновку про те, що оскаржуване рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Статтею 141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина 1) і що у випадку, коли суд апеляційної інстанції змінює рішення або ухвалює нове, цей же суд відповідно змінює розподіл судових витрат (частина 13).

За подачу позову позивачем сплачено 2 422 грн. 40 коп. судового збору (а.с. 15), а за подачу апеляційної скарги - 3 633 грн. 60 коп. судового збору (а.с. 130).

Відтак, до стягнення з відповідачки на користь позивача підлягає також і 6 056 грн. 00 коп. згаданих судових витрат.

Пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України встановлено, що судові рішення у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, касаційному оскарженню не підлягають.

Згідно з частиною дев`ятою наведеної статті для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» установлено у 2024 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2024 року 3 028 грн. 00 коп.

Предметом позову у цій справі є майнові вимоги про стягнення з відповідачки 40 950 грн. 00 коп. заборгованості за кредитним договором.

Відтак, ціна позову у цій справі складає 40 950 грн. 00 коп., що станом на 01 січня 2024 року не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3 028 грн. 00 коп. х 250 = 757 000, 00 грн).

Урахувавши, що ціна позову у цій справі становить 40 950 грн. 00 коп., судові рішення, ухвалені у такій справі, не підлягають касаційному оскарженню відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 п.2, 376 ч.1 п.п. 1-4, 381, 382, 383, 384, 389 частина 3 пункт 2 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , представника Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», задовольнити.

Заочне рішення Радехівського районного суду Львівської області від 09 травня 2024 року скасуватита ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_2 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ) на користь Товариство з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (, 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, 26, офіс 407) 40 950 (сорок тисяч дев`ятсот п`ятдесят) гривень 00 коп., з яких:

-9 000 грн. 00 коп. - прострочена заборгованість за кредитом;

-31 950 грн. 00 коп. - прострочена заборгованість за нарахованими процентами.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ) на користь Товариство з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (, 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, 26, офіс 407) 6 056 (шість тисяч п`ятдесят шість) грн. 00 коп. судових витрат.

Постанова апеляційного суду касаційному оскарженню не підлягає.

Повну постанову складено 29 липня 2024 року.

Головуючий: Цяцяк Р.П.

Судді: Ванівський О.М.

Шеремета Н.О.