Провадження № 2/638/4537/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

03.09.2024 м. Харків

Дзержинськийрайонний суд м. Харкова в складі:

головуючоїсудді Штих Т.В.,

секретаря Кассіч Н.А.,

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом представника ОСОБА_1 адвоката Беркути Наталії Михайлівни до Харківської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,-

В С Т А Н О В И В:

До Дзержинського районного суду м. Харкова надійшла позовна заява представника ОСОБА_2 адвоката Беркути Наталії Михайлівни до Харківської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , яка за життя склала заповіт зробила розпорядження на випадок своєї смерті та заповіла все своє рухоме та нерухоме майно, своєму єдиному онуку, позивачу у справі. Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина на квартиру АДРЕСА_1 . Спадкоємець за заповітом ОСОБА_2 не зміг вчасно скористатися своїм правом на прийняття спадщини через сукупність обставин, а саме велику відстань місця проживання позивача від м. Харкова, а також через те, що вважав продовженим шестимісячний строк для прийняття спадщини на 4 місяці у зв`язку із воєнним станом в Україні на підставі постанови КМУ від 28.02.2022 №164. До м. Харкова позивач зміг приїздити лише 13.05.2024 та звернувшись до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Луценко В.С. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_4 , отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку із пропуском строку прийняття спадщини.

Наведені обставини змусили позивача звернувся до суду із зазначеним позовом.

Від відповідача відзиву не надходило.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 06 червня 2024 року прийнято до розгляду та відкрито спрощене провадження у справі за позовною заявою з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 19 червня 2024 року витребувано у Приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області Луценко Вікторії Сергіївни копію спадкової справи заведеної після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

У судовому засіданні представник позивача підтвердила доводи, наведені в позовній заяві, наполягала на задоволені позову. Вказала, що прийняти спадщину у визначений законом термін після смерті бабусі позивач не зміг, у зв`язку із наявністю обставин, які у своєму взаємозв`язку свідчать про наявність поважних причин просити суд визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, а саме: місце фактичного проживання спадкоємця за адресою: АДРЕСА_2 , що доводиться актом обстеження № 714 від 03.06.2024,що знаходиться на великій відстані від м. Харкова, де відкрилась спадщина; проміжок часу між закінченням строку прийняття спадщини та подачею заяви про прийняття спадщини є незначним; строк сплив під час бойових дій на території України, зокрема, місто Харків постійно піддається постійним ракетним, артилерійським, авіаційним обстрілам; позивач помилково вважав, що постановою КМУ від 28.02.2022 №164 визначений законом шестимісячний строк прийняття спадщини у період дії воєнного стану продовжено на 4 місяці. Також представник позивача попросила не стягувати судові витрати з Харківської міської ради.

Особисто позивач у судове засідання не з`явився. Представник позивача наполягала, що вона у повній мірі володіє інформацією у справі.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не сповістили.

У зв`язку з тим, що судом вживалися заходи щодо виклику відповідача, однак останній в судове засідання не з`явився, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило, також відповідач не скористався своїм правом та не подав до суду відзив на позовну заяву, у зв`язку з чим суд, відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, вважає можливим вирішити справу на підставі наявних доказів без участі відповідача.

Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд встановив.

Згідно ст. 12 ч. 3 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами і іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, обов`язок доказування покладається на сторони, що є одним із принципів змагальності сторін. Суд не може збирати докази за власною ініціативою.

Відповідно до ст.ст. 1217, 1223 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_1 від 29.11.2023.

24.07.2023 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зробила розпорядження на випадок своєї смерті та заповіла все своє рухоме та нерухоме майно, своєму єдиному онуку, який опікується нею у зв`язку зі смертю її єдиної доньки та відсутності інших онуків та близьких осіб ОСОБА_1 (спадкоємець, позивач), що вбачається із заповіту, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Луценко В.С. 24.07.2023, зареєстровано в реєстрі №№ 1614, 1615.

13 травня 2014 року ОСОБА_1 склав заяву прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої ОСОБА_3 .

Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Луценко В.С. відмовила ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що свідчить постанова про відмову у вчиненні нотаріальних дій 13 травня 2024 року. В обгрунтування відмови нотаріус зазначила, що ОСОБА_1 не прийняв спадщину у встановленому законом порядку, бо за явою про видачу свідоцтва про право на спадщину звернувся після спливу шестимісячного строку після відкриття спадщини.

Відповідно до статті 1220ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина 3 статті 46 цього Кодексу).

Враховуючи положення ст. 46 та ст.1220 ЦК України в даному випадку часом відкриття спадщини вважається день смерті спадкодавця -31.08.2023.

Статтею 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Статтею 1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Згідно змісту ст.1272 ЦК України позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається: 1) у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори; 2) у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви.

Відповідно до ч. 3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Верховний суд у постанові від 25.03.2020 (справа № 642/2539/18-ц) дійшов висновку, що вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Враховуючи наведені приписи Цивільного кодексу України, граничним строком для подання заяви про прийняття спадщини було 29.02.2024 року, до нотаріусу позивач звернувся 13.05.2024, пропустивши 2 з половиною місяці.

Відповідно до постанови ВС/КЦС № 681/203/17-ц від 17.10.2018, незначний часовий проміжок між закінченням строку прийняття спадщини та подачею позовної заяви про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є підставою для задоволення таких вимог.

На час смерті ОСОБА_5 позивач перебував на військовій службі в другому відділі ІНФОРМАЦІЯ_5 . Як вбачається з копії військового квитка серія НОМЕР_2 , виданого ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_1 з 09.03.2022 на підставі Указу Президента України № 69/2022 «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 був призваний у Збройні Сили України до Хустського РТЦК та був звільнений в запас 24.11.2023. Наведені обставини підтверджуються копіями військового квитка серія НОМЕР_2 та припису солдату ОСОБА_1 від 24.11.2023 № 13785.

Згідно акту обстеження № 714 від 03.06.2024. складеного депутатом Вишківської селищної ради Комішак Л.М. в присутності сусідів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про те, що проведено обстеження дворогосподарства за адресою: АДРЕСА_2 . У доді обстеження зокрема встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 разом з сімєю: дружина ОСОБА_8 та ОСОБА_9 зареєстровані в АДРЕСА_3 , фактично від березня 2022 року проживають в АДРЕСА_2 .

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

У подальшому Указами Президента України, затвердженими відповідними Законами України, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» продовжувалися строки дії воєнного стану в Україні, який діє до теперішнього часу.

Відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25.04.2022 № 75 «Про затвердження Переліку територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 18 травня 2022 року» з наступними змінами, який діяв до 22.12.2022 Харківська територіальна громада включена до Переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 10 грудня 2022 року.

У подальшому, наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» Харківську територіальну громаду віднесено до Переліку територій можливих бойових дій.

До теперішнього часу Харківська міська громада включені до переліку територій можливих бойових дій.

Окрім того, 06.03.2022 року постанову КМУ від 28.02.2022 №164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» доповнено п. 3, яким установлено, що на час дії воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини зупиняється.

Постановою КМУ № 719 від 24.06.2022 п. 3 постанови КМУ від 28.02.2022 №164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» змінено, установлено, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини.

Так, дійсно, пункт 3 постанови Кабінету Міністрів України № 164 від 28.02.2022 суперечить нормам ЦК України, оскільки не було прийнято Закону України з відповідними змінами до Цивільного кодексу України. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 25.01.2023р. у справі № 676/47/21.

Разом із тим, інформація про постанову КМУ від 28.02.2022 №164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» була висвітлена для загального доступу, та позивач, який не є юристом, не знав та не міг знати, що постанова Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» суперечить статтям 1270, 1272 ЦК України, а тому не підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

Отже, суд приходить до висновку, що враховуючи, велику відстань між місцем постійного проживання спадкоємця і місцем знаходження спадкового майна, те що пропуск строку для прийняття спадщини незначний, складає 2,5 місяців, у сукупності з іншими обставинами справи, наявність суперечливої постанови КМУ та можливі та дійсні бойові дії в м. Харкові, вказує на наявність підстав для визначення позивачу додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за законом, оскільки визначений частиною першою статті 1270 ЦК України строк для прийняття спадщини, пропущено ОСОБА_1 із поважних, незалежних від нього причин.

Норми європейського законодавства щодо прав людини встановлюють, що згідно зі стандартом, розробленим у практиці Європейського суду з прав людини на підставі висновків у його рішеннях, для встановлення відповідності певного заходу принципу правомірності позбавлення володіння слід проаналізувати три критерії: 1) чи є такий захід правомірним (передбачається національним законодавством); 2) чи має позбавлення власності суспільний (громадський) інтерес; 3) чи є такий захід пропорційним поставленій меті (забезпечує справедливу рівновагу між інтересами суспільства та необхідністю додержання фундаментальних прав окремої людини). Якщо хоча б одного із зазначених критеріїв не буде дотримано, то ЄСПЛ констатує порушення державою ст. 1 Першого протоколу до Конвенції.

Відповідно до третього критерію, уніфікований підхід ЄСПЛ до оцінки вимог, закріплених у ст. 1 Першого протоколу до Конвенції, ґрунтується також на критерії «справедливої рівноваги (балансу)» між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням у право власності, та інтересами особи, яка так чи інше страждає від такого втручання (рішення від 23.09.1982 року у справі «Спорронг і Льоннрот проти Швеції»). Зазначений критерій передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між поставленою метою та засобами, які використовуються для її досягнення. ЄСПЛ вважає, що будь яке втручання у право власності обов`язково повинне відповідати принципу пропорційності. «Справедливий баланс» має бути дотриманий між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основних прав людини. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа, про яку йдеться, несе «індивідуальний і надмірний тягар» (рішення у справі «Трегубенко проти України»).

Питання про те, чи буде досягнута справедлива рівновага між вимогами загального інтересу і захисту фундаментальних прав особи, має значення лише при умові, що таке втручання відповідає вимогам закону і не є безпідставним.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що позбавлення позивача права на спадщину буде занадто надмірним тягарем, що не є пропорційним меті законодавчого обмеження строку подання заяви про прийняття спадщини, тим паче в умовах бойових дій, які відбуваються в Україні, відтак, буде порушено «баланс» між інтересами держави та фізичної особи.

Принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності.

Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду №761/42165/17-цвід 28 жовтня 2019 року.

Частиною 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз`яснено, що відповідно до статей 55, 124 Конституції України та статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Виходячи з конкретних обставин справи, оцінивши в сукупності надані позивачем докази, суд приходить до висновку, що позивач пропустив строк на прийняття спадщини з поважних причин.

Задовольняючи позов, суд визначає позивачу додатковий двомісячних строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини після смерті бабусі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1261, 1268, 1269, 1270, 1272 ЦК України, ст. ст. 4, 12, 13, 76-81, 90, 92, 95, 141, 223, 229, 247, 259, 263-265, 268, 208-282 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Харківської міської ради про встановлення додаткового строку на прийняття спадщини- задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_4 ) додатковий строк на прийняття спадщини після смерті бабусі, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , терміном у два місяці з дня набрання судовим рішенням законної сили.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

До визначення Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до або через Харківський апеляційний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання ) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 03 вересня 2024 року.

Головуюча: Т. В. ШТИХ