справа № 619/3552/24
провадження № 2/619/1045/24
РІШЕННЯ

іменем України

06 червня 2024 року,

м. Дергачі,

Дергачівський районний суд Харківської області у складі: головуючого судді Жорняк О.М., за участю секретаря судового засідання Молотко А.В.,

розглянув у підготовчому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу № 619/3552/24,

ім`я (найменування) сторін:

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: Дергачівський відділ державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції,

третя особа: Моторне (транспортне) страхове бюро України,

вимоги позивача: про зняття арешту з коштів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Дергачівського районного суду Харківської області з позовом, в якому просить скасувати постанову державного виконавця відділу державної виконавчої служби Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Дергачівському та Золочівському районах Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Манжак Богдана Сергійовича, про арешт коштів боржника від 31.02.2020 ВП № 61079704 та постанову державного виконавця відділу державної виконавчої служби Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Дергачівському та Золочівському районах Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Шумейко Катерини Вікторівни, про арешт коштів боржника від 02.12.2021 ВП №67746291. У обґрунтування позову зазначено, що 15.05.2024 року він ознайомився з матеріалами виконавчого провадження та дізнався, що на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження ВП№61079704 та ВП№67746291 про стягнення з мене на користь Моторно (транспортне) страхове бюро України грошової суми у розмірі 71766,16 грн. за виконавчим листом №619/3947/19 виданий 17.01.2020 року.На підставі цього у нього було арештовано його рахунок на ім`я ОСОБА_1 , IBAN НОМЕР_1 . який відкритий в AT КБ «ПРИВАТБАНК», Київ, Україна, для зарахування мені заробітної плати. В зв`язку з чим, з початку квітня 2024 року він не може отримувати належну йому заробітну плату, яка являється єдиним джерелом його існування, а також не має можливості сплачувати комунальні платежі та далі виплачувати борг, який має намір відшкодувати в повному обсязі перед відповідачем. З метою забезпечення його прав, він звернулася до начальника Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Дергачівському та Золочівському районах Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) з проханням скасувати постанови державних виконавців в частині накладення арешту на грошові кошти, що знаходяться у вигляді заробітної плати на моєму рахунку для виплат, але отримала відповідь про те, що арешт може бути знятий лише за рішенням суду, тому він змушений звернутися до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 22.05.2024 справу прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 06.06.2024.

Позивач у підготовче судове засідання не з`явився, матеріали справи містять заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити.

Частиною 3 ст. 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Представник третьої особи в підготовче судове засідання не з`явився, про слухання справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, з заявами не звертався.

Представник відповідача у підготовче судове засідання не з`явився, направивши в системі «Електронний суд» заяву про розгляд справи без участі представника Дергачівського відділу державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення.

Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч.4 ст.200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст.206 ЦПК України.

Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази на належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних мотивів.

Судом було встановлено, що 30.01.2020 Державним виконавцем Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Дергачівському та Золочівському районах Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Манжаком Богданом Сергійовичем, винесено керуючись ст.56 Закону України «Про виконавче провадження» постанову про арешт коштів боржника.

Державним виконавцем Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Дергачівському та Золочівському районах Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Манжаком Богданом Сергійовичем, виконавче провадження №61079704 завершено на підставі п.2 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження», згідно постанови №61079704 від 08.10.2021 року та виконавчий документ повернуто стягувану.

02.12.2021 старшим державним виконавцем Дергачівськогого відділу державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Шумейко Катериною Вікторівною було відкрито повторно виконавче провадження ВП№67746291 та винесено керуючись ст.56 Закону України «Про виконавче провадження» постанову про арешт коштів боржника.

20.09.2022 старшим державним виконавцем Дергачівськогого відділу державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Шумейко Катериною Вікторівною, виконавче провадження №67746291 завершено на підставі п.2 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження», згідно постанови №67746291 від 20.09.2022 року та виконавчий документ повернуто стягувачу.

На підставі цих постанов арештовано рахунок на ім`я ОСОБА_1 , IBAN НОМЕР_1 , який відкритий в AT КБ «ПРИВАТБАНК», Київ, Україна, для зарахування йому заробітної плати.

Як роз`яснено в п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» (далі Постанова), позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

У п. 19 Постанови зазначено, що ухвалюючи рішення, суд згідно з частиною першою статті 214 ЦПК має визначити, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. При цьому суд має навести у рішенні мотиви, з яких не застосував норми права, на які посилалися особи, які беруть участь у справі. У зв`язку із цим посилання позивача у позовній заяві на норми права, які не підлягають застосуванню у цій справі, не є підставою для відмови в задоволенні пред`явленого позову, оскільки при вирішенні справи суд враховує підстави (обставини, якими обґрунтовувались вимоги) та зміст позовних вимог.

У статті 15 ЦК України зазначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 16 ЦК України визначено способи захисту цивільних прав та інтересів, а також можливість їх захистити іншим способом, встановленим договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Згідно з ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно зі ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Пунктом 2 частини 4 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» (далі Закон № 1404-VIII) (в редакції на день, коли виникли правові відносини) визначено, що виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Стаття 59 Закону України Закону № 1404-VIII (в редакції на день, коли виникли правові відносини) регулює випадки, коли арешт з майна та коштів боржника знімається постановою державного виконавця чи постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби.

Зокрема, частиною четвертою цієї статті передбачено вичерпний перелік підстав для зняття арешту у виконавчому провадженні, що перебуває на виконанні, і повернення виконавчого документа стягувачу без виконання, не є такою підставою.

У частині п`ятій наведеної статті передбачено, що у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Тобто, Законом України «Про виконавче провадження» не врегульовано правовідносини щодо припинення заходів примусового виконання виконавчого документа після повернення виконавчого документа стягувачу з підстав відсутності майна у боржника, на яке може бути звернено стягнення.

До подібних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 02 серпня 2023 року у справі № 2306/4489/22, провадження № 61-7374св23. Разом із цим, у постанові Верховного Суду від 12 жовтня 2022 року у справі № 203/3435/21 (провадження № 61-5467св22) зазначено, що «враховуючи те, що виконавчий лист від 05 липня 2016 року, на виконання якого накладений арешт на майно боржника, визнаний таким, що не підлягає виконанню, наявність протягом тривалого часу нескасованого арешту на майно боржника та відсутність у необхідності подальшого застосування такого арешту на майно боржника, бездіяльність виконавчої служби щодо незняття арешту з майна заявника є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння його майном».

Визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, унеможливлює повторне пред`явлення такого виконавчого напису до виконання та свідчить про фактичне закінчення виконавчого провадження на підставі статті 39 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 39 Закону № 1404-VIII виконавче провадження підлягає закінченню у разі скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

У постановах Верховного Суду від 07 липня 2021 року у справі № 2-356/12, від 03 листопада 2021 року у справі № 161/14034/20, від 22 грудня 2021 року у справі № 645/6694/15 зазначено, що наявність протягом тривалого часу нескасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном.

Згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Керуючись ст. 7, 12, 13, 81, 141, 200, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову державного виконавця відділу державної виконавчої служби по Дергачівському та Золочівському районах Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Манжак Богдана Сергійовича, про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні № 61079704 від 31.02.2020

Скасувати постанову державного виконавця відділу державної виконавчої служби Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Дергачівському та Золочівському районах Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Шумейко Катерини Вікторівни, про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні №67746291 від 02.12.2021.

Учасникам справи надіслати копію судового рішення в електронній формі у порядку, визначеному законом, відповідно до ч. 5 ст. 272 ЦПК України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Дергачівський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування (ім`я) сторін:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ;

відповідач: Дергачівський відділ державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, , місцезнаходження: Харківська область, Харківський район, м. Дергачі, вул. Садова, буд. 10;

третя особа: Моторне (транспортне) страхове бюро України, місцезнаходження: м. Київ, Русанівський бульвар, буд. 8, .

Суддя О. М. Жорняк