УХВАЛА

06 червня 2024 року

м. Київ

справа № 522/12464/21

провадження № 61-7602 ск24

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Білоконь О. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Сакари Н. Ю.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Заліпаєв Юрій Валерійович, на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 23 жовтня 2023 року та постанову Одеського апеляційного суду від 23 квітня 2024 року у справі за позовом об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Сабанський» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за утримання будинку, прибудинкової території та комунальні послуги та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Сабанський» про визнання дій незаконними та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2021 року об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Сабанський» (далі - ОСББ «Сабанський») звернулося до суду з указаним позовом, в якому просило стягнути з ОСОБА_1 на свою користь непогашену заборгованість за житлово-комунальні послуги за період з 30 квітня 2020 року по 31 травня 2021 року у розмірі 20 807,66 грн.

Не погоджуючись із первісними вимогами, у вересні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зустрічним позовом, у якому просила визнати дії ОСББ «Сабанський» з нарахування заборгованості за ненадані послуги з постачання теплової енергії незаконними, зобов`язати здійснити перерахунок нарахованих платежів, виключивши з них безпідставно нараховані кошти за постачання теплової енергії за період з листопада 2018 року по квітень 2019 року, визнати незаконною бездіяльність ОСББ «Сабанський» щодо неврегулювання спірного питання у досудовому порядку, у межах своїх повноважень, зокрема, через включення спірного питання у порядок денний на розгляд загальних зборів співвласників ОСББ «Сабанський», відшкодувати їй моральну шкоду у розмірі 100 000,00 грн.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 23 жовтня 2023 року, залишеним без змін постановою Одеського апеляційного суду від 23 квітня 2024 року, позов ОСББ «Сабанський» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСББ «Сабанський» заборгованість за утримання будинку, прибудинкової території та комунальні послугиза період з 30 квітня 2020 року по 31 травня 2021 року у розмірі 20 807,66 грн. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 відмовлено.

24 травня 2024 року до Верховного Суду через підсистему «Електронний суд» від імені ОСОБА_1 - адвокат Заліпаєв Ю. В.подав касаційну скаргу на вказані судові рішення, у якій просив їх скасувати та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Вивчивши касаційну скаргу, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню, з урахуванням такого.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Верховним Судом враховано, що рішенням Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10-р(ІІ)/2023 у справі щодо гарантування права на судовий захист у малозначних спорах: визнано таким, що відповідає Конституції України (є конституційним) пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК України; визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) пункти 1, 5 частини шостої статті 19 ЦПК України.

Відповідно до вимог пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з частиною четвертою статті 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя; 2) щодо спадкування; 3) щодо приватизації державного житлового фонду; 4) щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; 5) в яких ціна позову перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 6) інші вимоги, об`єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1-5 цієї частини.

Зі змісту положень пункту 3 частини третьої статті 175, пункту 1 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову визначається сумою грошових коштів, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

Позовна вимога про відшкодування моральної шкоди є майновою вимогою, оскільки позивач її визначила у грошовому вимірі.

Предметом як первісного, так і зустрічного позову є вимоги про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги у розмірі 20 807,66 грн, відшкодування моральної шкоди у розмірі 100 000,00 грн та визнання бездіяльності незаконною та зобов`язання ОСББ «Сабанський» вчинити певні дії.

Отже, ціна позову у цій справі становить суму, яка станом на 01 січня 2024 року не перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3 028*250=757 000).

Ця справа не є справою з ціною позову, яка перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, і не є справою, яка підлягає розгляду лише за правилами загального позовного провадження, виключний перелік яких передбачений частиною четвертою статті 274 ЦПК України.

Отже, зазначена справа є незначної складності та не належить до виключень із цієї категорії, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.

Ураховуючи предмет як первісного, так і зустрічного позову, складність правових питань, вирішених судами під час розгляду цієї справи, судові рішення, ухвалені у ній, не підлягають касаційному оскарженню відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Касаційна скарга не містить мотивів про те, що оскаржувані судові рішення підпадають принаймні під один із випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення у таких справах підлягають касаційному оскарженню.

При цьому Верховним Судом також перевірено, чи мають місце обставини, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, та зазначених обставин не встановлено.

Верховний Суд, який відповідно до частини третьої статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення для формування єдиної правозастосовної практики.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, відповідно до статті 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення. Правом на апеляційне оскарження ОСОБА_1 скористалась.

У ЦПК України визначено баланс між такими гарантіями права на справедливий судовий розгляд, як право на розгляд справи судом, встановленим законом (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод), та принципом остаточності судових рішень res judicata, фактично закріплено перехід до моделі обмеженої касації, що реалізується за допомогою введення процесуальних фільтрів з метою підвищення ефективності касаційного провадження.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

З урахуванням наведеного, оскільки ОСОБА_1 подала касаційну скаргу на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню, увідкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись статтею 129 Конституції України, статтею 19, статтею 260, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Заліпаєв Юрій Валерійович, на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 23 жовтня 2023 року та постанову Одеського апеляційного суду від 23 квітня 2024 року у справі за позовом об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Сабанський» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за утримання будинку, прибудинкової території та комунальні послуги та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Сабанський» про визнання дій незаконними та відшкодування моральної шкоди.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді О. В. Білоконь

О. М. Осіян

Н. Ю. Сакара