Провадження № 2/756/154/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2024 року Оболонський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Яценко Н.О.,

за участю секретаря Євтушик В.І.,

представника позивача Вегери А.С. ,

представника відповідач ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_3 , про стягнення заборгованості-

В С Т А Н О В И В:

Позивач в серпні 2021 року звернувся до суду з вищевказаним позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 . В обґрунтування позовних вимог зазначає, 04.12.2006 року між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 уклали кредитний договір № К2S4GK00260017 за умовами якого Банк надав боржнику кредит у розмірі 118000,00 доларів США на термін до 03.11.2024 року, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором.

АТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме видав відповідачу кредит у розмірі, 118000,00 доларів США.

В порушення умов кредитного договору, а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач свої зобов`язання не виконав, а саме не здійснював погашення заборгованості за кредитом у встановленому договором порядку та строки.

У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач за станом на 16.07.2021 року має заборгованість - 1261115,06 доларів США, яка складається з наступного: 118369,90 доларів США - заборгованість за кредитом (тілом кредиту); 216386,94 доларів США - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 105092,67 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом; 821265,55 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань

За законодавством не передбачено вимагати від боржника повернення лише повної суми заборгованості. А кредитодавець на свій розсуд може вимагати від боржника будь яку частину суми заборгованості за кредитом. Таким чином заборгованість до стягнення становить 14616,32 доларів США - заборгованість по відсоткам за користування кредитом за період з 01.05.2020 по 16.07.2021 рр

В забезпечення виконання зобов`язання за договором К2S4GK00260017 між АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 було укладено договори поруки.

Відповідно до вимог ст.ст.610, 554 ЦК України боржник та поручитель несуть відповідальність як солідарні боржники. Відповідно до умов договору а саме п. 5 Позивачем було направлено на адресу відповідачів письмову вимогу із зазначенням невиконаних зобов`язань за договором К2S4GK00260017, проте вимога, що була пред`явлена до поручителів залишена без задоволення.

Враховуючи вищевикладене позивач просив суд стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість у розмірі 14616,32 доларів США, що за курсом НБУ від 16.07.2021 року складає 398879,37 грн. станом на 16.07.2021 р. за кредитним договором № К2S4GK00260017 від 04.12.2006 року, та судові витрати.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано судді Яценко Н.О.

Ухвалою від 17.09.2021 року по справі відкрито спрощене провадження з викликом сторін.

02.06.2023 року представником відповідача ОСОБА_3 - адвокатом Гусаком О. М. подано через канцелярію суду відзив на позовну заяву в якій повністю заперечував щодо задоволення позовної заяви, в обґрунтування зазначив наступне. Відповідно до інформації № 211767667 від 09.06.2020 р. з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна іпотекодержателем за договором іпотеки № К2S4GK00260017 від 04.12.2006 р., посвідченим приватним нотаріусом КМНО Юдіною І.Г. та зареєстрованим в реєстрі за № 880, є «Юкрейн Мортгейдж Лоун Файненс № 1 Пі-ЕЛ-Сі» на підставі договору купівлі - продажу (відступлення) прав вимоги за договорами про іпотечні кредити від 19.02.2007 р., посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Козіною А.В. та зареєстрованого в реєстрі за № 351, 352. Відповідно АТ КБ «Приватбанк» не є кредитором за кредитним договором № К2S4GK00260017 від 04.12.2006 року.

Скориставшись своїм правом вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, банк 17.02.2009p, на адресу ОСОБА_3 направив повідомлення № 1016 від 16.02.2009 p. з вимогою повернути суму кредиту в повному обсязі, нараховані проценти, комісії та штрафні санкції на 31 день з дати одержання вказаного повідомлення. Датою одержання поштового повідомлення є 21.02.2009 року, що підтверджено поштовим конвертом. Відповідно, строк дострокового повернення ОСОБА_3 суми кредиту в повному обсязі, нарахованих процентів, комісії та штрафних санкцій, встановлений в повідомленні № 1016 від 16.02.2009p., закінчувався 24.03.2009 p. Вказане свідчить, що банком був змінений строк виконання зобов`язання за кредитним договором № К2S4GK00260017 від 04.12.2006 р., щодо повернення гр. ОСОБА_3 суми кредиту в повному обсязі, нарахованих процентів, комісії та штрафних санкцій і такий строк був встановлений 24.03.2009 р. Відповідно, після настання строку повернення заборгованості по кредиту (24.03.2009р.) припиняється право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти, така ж правова позиція викладена в постановах Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018р. у справі № 444/9519/12, від 10.04.2019p справі № 461/10610/13-ц.

Акціонерним товариством комерційним банком «Приватбанк» до позовної заяви додана копія банківської ліцензії № 22 від 05.10.2011р. Однак, кредитний договір між гр. ОСОБА_3 та банком укладений 04.12.2006р. При цьому АТ КБ «Приватбанк» не надана ліцензія станом на дату укладання кредитного договору від 04.12.2006р., що свідчить про відсутність у банка права на здійснення операцій з валютними цінностями під час укладання кредитного договору.

Умовами кредитного договору № К2S4GK00260017 від 04.12.2006 р. передбачено сплату щомісячного платежу в конкретно визначеному розмірі в сумі 1852,18 доларів США в погашення заборгованості за кредитним договором. При цьому умовами кредитного договору № К2S4GK00260017 від 04.12.2006 р. із суми щомісячного платежу в розмірі 1852,18 доларів США не виокремлюється окремо сума за кредитом, за відсотками, за винагородою і за комісією. Вказане свідчить, що сума щомісячного платежу включає в себе заборгованість і за кредитом, і за відсотками, і за винагородою, і за комісією без виокремлення цих складових. В позовній заяві та в розрахунку до позовної заяви АТ КБ «Приватбанк» розраховує суму заборгованості окремо за кредитом, окремо за відсотками, за винагородою і за комісією. Однак, такий порядок розрахунку, не відповідає умовам кредитного договору № К2S4GK00260017 від 04.12.2006 р., оскільки в кредитному договорі не виокремлюється із суми щомісячного платежу в розмірі 1852,18 доларів США окремо сума за кредитом, за відсотками і за комісією.

В розрахунку заборгованості, який доданий до позовної заяви, АТ КБ «Приватбанк» безпідставно збільшувався розмір заборгованості по кредиту, а саме: 30.11.2007p., 28.11.2008р., 22.04.2009p., 30.11.2009p., 30.12.2009p. 30.11.2010p 30.12.2011p 30.11.2012p 30.12.2010p., 30.11.2011p., 29.12.2012p., 29.11.2013p., 30.12.2013р., 30.11.2014р., 30.12.2014р. Крім того, в розрахунку заборгованості зазначено, що станом на 06.04.2009р. та на 13.04.2009p. заборгованість за кредитом відсутня, але при цьому здійснювалося нарахування відсотків та пені. А 22.04.2009р. знову в розрахунку зазначена сума заборгованості за кредитом, але в більшому розмірі, ніж 03.04.2009р.

Щодо стягнення заборгованості з поручителів, зазначив, що рішенням Деснянського районного суду м.Києва від 10.10.2011p. у справі № 2-2424 встановлено нікчемність договору поруки № К2S4GK00260017 від 04.12.2006 р., сторонами якого зазначено ЗАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_4 , рішенням районного суду м.Києва від 01.11.2011р. у справі № 2-2501 визнано договір поруки № К2S4GK00260017 від 04.12.2006 р., укладений між ЗАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_5 нікчемним, рішенням Апеляційного суду міста Києва від 25.12.2012р. у справі № 22-ц/2690/5345/2012 з врахуванням ухвали Апеляційного суду міста Києва від 30.04.2013р. у справі № 22-4/2690/5345/2012 визнано недійсним договір поручительства № К2S4GK00260017 від 04.12.2006 р., за яким зазначено поручителем ОСОБА_6 , а кредитором «Приватбанк».

10.07.2024 р. представник АТ КБ «Приватбанк» - адвокат Безменко М.Є подав заяву про збільшення розміру позовних вимог у якій просив збільшити розмір позовних вимог та стягнути солідарно з відповідачів на користь банку заборгованість за договором № К2S4GK00260017 від 04.12.2006 р., в розмірі 118369,90 доларів США - заборгованість за кредитом (тілом кредиту), а також понесені судові витрати.

13.10.2023 року представником відповідача ОСОБА_3 - адвокатом Гусаком О. М. подано через канцелярію суду заперечення на заяву АТ КБ «Приватбанк» від 03.07.2023 року про збільшення розміру позовних вимог, в якій просив відмовити у прийнятті заяви від 03.07.2023 р. про збільшення розміру позовних вимог, та витребувати у АТ КБ «Приватбанк» виписку по рахунку № НОМЕР_1 за період з 01.01.2008 року по 31.12.2009 р. В обґрунтування заяви зазначив, що в заяві АТ КБ «Приватбанк» від 03.07.2023p про збільшення розміру позовних вимог додатково до викладеної в позовній заяві від 03.08.2021p вимоги про стягнення заборгованості по відсоткам за користування кредитом за період з 01.05.2020p по 16. 07 2021p заявляється ще одна позовна вимога про стягнення заборгованості за кредитом (тілом кредиту) яка не була заявлена в позовній заяві від 03.08.2021p. Також, зазначив, що АТ КБ «Приватбанк» звернулося з позовними вимогами до суду після спливу позовної давності, що згідно з ч.4 ст.267 ЦК України є підставою для відмови у позові.

01.12.2024 року представник АТ КБ «Приватбанк» - адвокат Безменко М.Є направив відповідь на відзив в якому просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі та повідомив, що враховуючи рішення суду щодо поручителів, а саме рішенням Деснянського районного суду м.Києва від 10.10.2011p. у справі № 2-2424, рішенням Деснянського районного суду м.Києва від 01.11.2011р. у справі № 2-2501, рішенням Апеляційного суду міста Києва від 25.12.2012р. у справі № 22-ц/2690/5345/2012 з врахуванням ухвали Апеляційного суду міста Києва від 30.04.2013р. у справі № 22-4/2690/5345/2012, банком на адресу суду буде направлено уточнену позовну заяву.

01.12.2024 року представник АТ КБ «Приватбанк» - адвокат Безменко М.Є направив заяву про зменшення позовних вимог в якій просив залишити без розгляду позовні вимоги в частині солідарного стягнення заборгованості з ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та стягнути з ОСОБА_3 на користь банку заборгованість за договором № К2S4GK00260017 від 04.12.2006 р. в розмірі 118369,90 доларів США заборгованість за кредитом (тілом кредиту), а також понесені судові витрати.

19.01.2024 року представник АТ КБ «Приватбанк» - адвокат Єрмолов Є.М. направив відповідь на відзив / пояснення в яких заперечував щодо доводів зазначених в відзиві на позовну заяву та просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Ухвалою Оболонського районного суду від 07.03.2024 року позовні вимоги Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , про стягнення заборгованості - залишено без розгляду.

Ухвалою Оболонського районного суду від 07.03.2024 року витребувано у акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» виписку по рахунку № НОМЕР_1 за період з 01.01.2008 р. по 31.12.2009 р., щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 .

18.03.2024 року представником відповідача ОСОБА_3 - адвокатом Гусаком О. М. подано заперечення на відповідь на відзив АТ КБ «Приватбанк» від 21.11.2023 року, в якому просив в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

27.03.2024 року на виконання ухвали Оболонського районного суду від 07.03.2024 року про витребування доказів надано виписку по рахунку № НОМЕР_1 за період з 01.01.2008 р. по 31.12.2009 р.

03.04.2024 року на адресу суду направлено пояснення на заперечення представника відповідача, представником АТ КБ «Приватбанк» - адвокатом Безменком М.Є. в якому просили суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В судовому засіданні 29.04.2024 року судом було відмовлено у прийнятті заяви від 10.07.2024 р. представника АТ КБ «Приватбанк» - адвоката Безменко М.Є про збільшення розміру позовних вимог, оскільки зміна підстав і предмету позову не допускається. Верховний Суд відзначив, якщо в процесі розгляду справи повністю змінюються підстави й предмет позову, то це слід розглядати як нові позовні вимоги, які мають бути оформлені письмовою заявою відповідно до ЦПК і одночасною відмовою від раніше заявлених вимог.

Представник позивача в судовому засіданні просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовної заяви у повному обсязі посилаючись на обставини зазначені в відзиві на позовну заяву.

Вислухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне.

04.12.2006 року між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 укладено кредитний договір № К2S4GK00260017 за умовами якого Банк надав боржнику кредит у розмірі 118000,00 доларів США на термін до 03.11.2024 року, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. (а.с.14-15 т.1)

Згідно з вимогами ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст. 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Як убачається зі змісту позову позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за вищевказаним договором в сумі 14616,32 доларів США, що за курсом НБУ від 16.07.2021 року складає 398879,37 грн. станом на 16.07.2021 р. за кредитним договором № К2S4GK00260017 від 04.12.2006 року (заборгованість за відсотками).

З наданих стороною відповідача доказів також убачається , що між ОСОБА_3 та ПАТ КБ «Приватбанк» було укладено договір іпотеки в забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором № К2S4GK00260017 від 04.12.2006 року. За умовами якого в іпотеку Банку передана квартира АДРЕСА_1 . (а.с.160-162 т.1)

Ухвалами Оболонського районного суду міста Києва від 01.09.2011 року та 17.03.2014 року залишено без розгляду позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 15.09.2017 року відмовлено в задоволені позову про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення. Відмовляючи в задоволенні позову суд посилався також в цивільній справі № 756/834/14-ц за позовом ПАТ «КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки на те, що Банк не є належним іпотекодержателем квартири АДРЕСА_1 . (а.с.207-207а т.1)

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно , Державного Реєстру іпотек , єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна убачається, що вищевказана квартира перебуває в іпотеці у «Юкрейн Мортгейдж Лоун Файненс № 1 Пі-ЕЛ-Сі» на підставі договору купівлі продажу (відступлення) прав вимоги за договорами про іпотечні кредити від 19.02.2007 р., посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Козіною А.В. та зареєстрованого в реєстрі за № 351, 352. (а.с. 163-164 т.1) . Доказів визнання недійсним вказаного договору суду не надано .

Статтею 512 ЦК України визначені підстави зміни кредитора у зобов`язанні. За однією з таких підстав кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передавання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі й на умовах , що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено Договором або законом . Крім того, ст.516 ЦК України встановлено , що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника , якщо інше не встановлено відповідним договором або законом.

Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України , в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Суд також вказує, що з урахуванням приписів ч. 6 ст.8 ЦПК України обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст.24 Закону України «Про іпотеку» вказане свідчить , що разом з відступленням прав за іпотечним договором відбулося відступлення права вимоги за основним зобов`язанням. Відповідно АТ КБ «Приватбанк» не є кредитором за кредитним договором № К2S4GK00260017 від 04.12.2006 року, протилежне позивачем суду не доведено, а тому суд відмовляє в задоволенні позову.

Керуючись ст.5, 12, 13, 81, 141, 259, 263, 264 ЦПК України , суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_3 , про стягнення заборгованості -відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 17.05.2024 року.

Суддя Н.О. Яценко