Справа № 369/1925/24
Провадження № 2-о/369/196/24
РІШЕННЯ

Іменем України

13.05.2024 м. Київ

Києво-Святошинського районного суду Київської області у складі: головуючого суддя Янченка А.В., за участю секретаря судового засідання Безкоровайної М.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Центральне міжрегіональне управління Державної міграційної служби України у м. Києві та Київській області про встановлення юридичного факту, що має юридичне значення, -

в с т а н о в и в :

У лютому 2024 року до Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшла заява ОСОБА_1 .

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 посилається на те, що вона народилася в селищі Руська Поляна Біробіджанського району Хабаровського краю Російської Федерації, де було видано свідоцтво про її народження .

З квітня 1992 року ОСОБА_1 зі своєю матір`ю та братом постійно проживали на території України, а саме в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя, а згодом в селищі Новослобідка Запорізького району Запорізької області.

У грудні 2007 року мати ОСОБА_2 з метою отримання паспорту звернулась до Запорізького районного суду м. Запоріжжя з заявою про встановлення факту її постійного проживання на території України з квітня 1992 року разом з дітьми: ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

Відповідно до рішення Запорізького районного суду м. Запоріжжя від 30.01.2008 року заява була задоволена та встановлено факт постійного проживання на території України з квітня 1992 року ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з дітьми ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; зобов`язано відділ громадянства імміграції та реєстрації фізичних осіб Запорізького РВ УМВС України в Запорізькій області видати паспорти ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 та зареєструвати їх за місцем постійного проживання АДРЕСА_1 . Проте, зазначене рішення Запорізького районного суду м. Запоріжжя так і не було виконано. Отримати паспорт громадянина України ОСОБА_1 так і не змогла, звернення до відділу громадянства імміграції та реєстрації фізичних осіб Запорізького РВ УМВС України в Запорізькій області не дали жодного результату та залишилися не розглянутими без будь якого обґрунтування.

В період з 2008 по 2015 роки в цивільному шлюбі у ОСОБА_1 народилося троє неповнолітніх дітей: ІНФОРМАЦІЯ_4 син ОСОБА_4 ; ІНФОРМАЦІЯ_5 син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 донька ОСОБА_6 .

Через відсутність паспорту громадянина України ОСОБА_1 позбавлена можливості оформити реєстраційний номер облікової картки платника податків на себе та своїх неповнолітніх дітей. Відповідно, отримати допомоги при народженні дітей та виплат, передбачених законодавством одиноким матерям.

19.07.2023 року ОСОБА_1 разом з неповнолітніми дітьми було евакуйовано до Центру для тимчасового проживання ВПО БФ " ІНФОРМАЦІЯ_7 ", що розташоване в с. Гатне, Фастівського району Київської області, де вони проживають по теперішній час. З моменту переміщення з Запорізької області до Центру для тимчасового проживання, як внутрішньо переміщені особи, ОСОБА_1 та її неповнолітні діти позбавлені можливості стати на облік до органів соціального захисту населення та отримувати виплати ВПО.

08.09.2023 року ОСОБА_1 звернулася на адресу управління державної міграційної служби в Запорізькій області з письмовою заявою щодо виконання рішення Запорізького районного суду по справі № 2-0-7/2008 від 30.01.2008року про видачу паспорта громадянина України. Згідно до відповіді № 2328-846/2328.1 від 03.10.2023 року було повідомлено, через невідповідність заяви встановленій формі та рекомендовано звернутися з питанням отримання паспорта до територіального підрозділу ДМС за місцем фактичного проживання.

19.09.2023 року ОСОБА_1 звернулася до Голосіївського відділу центрального міжрегіонального управління ДМС у м. Києві та Київській області з заявою про оформлення паспорта громадянина України відповідно до рішення суду та листа ДМС Запорізької області, проте, отримала відмову, аргументовану тим, що відповідно до рішення Запорізького районного суду, саме ДМС в Запорізькій області зобов`язано видати паспорт.

12.09.2023 року ОСОБА_1 зверталася до відділу ДМС у с. Віта Поштова Фастівського району Київської області, але вона також отримала відмову на отримання паспорту.

15.12.2023 року було отримано рішення Державної міграційної служби України № Б-9613/23/6.1/5156-23, відповідно до якого в отримані паспорту згідно рішення суду фактично відмовлено та рекомендовано встановлювати в судовому порядку, таким чином ОСОБА_1 позбавлена можливості іншими способами встановити свою особу, крім як судовим.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10 лютого 2024 року відкрито окреме провадження та призначено справу до судового розгляду.

Представник заявника подала до суду заяву про розгляд справи без її участі.

Представник заінтересованої особи у судовому засідання 13.05.2024 року не з`явився, про дату час судового засідання повідомлявся належним чином.

Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 народилася селищі Руська Поляна Біробіджанського району Хабаровського краю Російської Федерації, про що свідчить копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 . Батьком у свідоцтві записаний ОСОБА_7 , матір`ю ОСОБА_2 .

19.07.2023 року ОСОБА_1 разом з неповнолітніми дітьми було евакуйовано до Центру для тимчасового проживання ВПО БФ " ІНФОРМАЦІЯ_7 ", що розташоване в с. Гатне, Фастівського району Київської області, де ми проживаємо по теперішній час. З моменту переміщення з Запорізької області до Центру для тимчасового проживання, як внутрішньо переміщені особи, ОСОБА_1 та її неповнолітні діти позбавлені можливості стати на облік до органів соціального захисту населення та отримувати виплати ВПО.

08.09.2023 року ОСОБА_1 звернулася на адресу управління державної міграційної служби в Запорізькій області з письмовою заявою щодо виконання рішення Запорізького районного суду по справі № 2-0-7/2008 від 30.01.2008 року про видачу паспорта громадянина України. Згідно до відповіді № 2328-846/2328.1 від 03.10.2023року було повідомлено, через невідповідність заяви встановленій формі та рекомендовано звернутися з питанням отримання паспорта до територіального підрозділу ДМС за місцем фактичного проживання.

19.09.2023року ОСОБА_1 звернулася до Голосіївського відділу центрального міжрегіонального управління ДМС у м. Києві та Київській області з заявою про оформлення паспорта громадянина України відповідно до рішення суду та листа ДМС Запорізької області, проте, отримала відмову, аргументовану тим, що відповідно до рішення Запорізького районного суду, саме ДМС в Запорізькій області зобов`язано видати паспорт.

12.09.2023року ОСОБА_1 зверталася до відділу ДМС у с. Віта Поштова Фастівського району Київської області, але вона також отримала відмову на отримання паспорту.

15.12.2023року було отримано рішення Державної міграційної служби України № Б-9613/23/6.1/5156-23, відповідно до якого в отримані паспорту згідно рішення суду фактично відмовлено та рекомендовано встановлювати особу ОСОБА_1 в судовому порядку, таким чином ОСОБА_8 позбавлена можливості іншими способами встановити свою особу, крім як судовим.

Відповідно до Постанови КМУ №745 від 26.10.2016 року «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України № 302 від 25.03.2015 якою затверджено новий зразок бланка паспорта громадянина України у формі картки та приведено у відповідність до законодавства Порядок оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України» оформлення паспорта громадянина України у формі картки із застосуванням засобів Єдиного державного демографічного реєстру стало доступне всім верствам населення. Керуючись підпунктом 6 пункту 100 територіальним органом прийнято рішення про відмову у видачі паспорта громадянина України у формі картки. Рішення про відмову в оформленні паспорта громадянина України ОСОБА_1 долучені до матеріалів справи.

Відповідно до автобіографії ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_8 в селищі Руська Поляна Біробіджанського району Хабаровського краю Російської Федерації, де було видано свідоцтво про її народження. Батьки: ОСОБА_7 , матір ОСОБА_2 (1952-2023). У 2012 році закінчила Запорізький загальноосвітній навчально-виховний комплексі «Молодь», де отримав атестат про базову середню освіту.

З квітня 1992 року ОСОБА_1 зі своєю матір`ю та братом постійно проживали на території України, а саме в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя, а згодом в селищі Новослобідка Запорізького району Запорізької області.

У грудні 2007 року мати ОСОБА_1 з метою отримання паспорту звернулась до Запорізького районного суду м. Запоріжжя з заявою про встановлення факту її постійного проживання на території України з квітня 1992 року разом з дітьми: ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

У матеріалах справи містяться наступні документи на ім`я ОСОБА_1 : копія свідоцтва про народження, копія атестату про базову середню освіту Запорізького загальноосвітнього навчально-виховного комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_9 », копія свідоцтва про смерть ОСОБА_2 ; копія свідоцтва про народження ОСОБА_4 , копія свідоцтва про народження ОСОБА_5 , копія свідоцтва про народження ОСОБА_6 . Копія рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 30.01.2008р. по справі № 2-о-7/2008; Копія заяви до ДМС в Запорізькій області від 08.09.2023 року; копія заяви до Голосіївського району ДМС м. Києва довідки від 19.09.2023р.; к опія відповіді Голосіївського відділу центрального міжрегіонального управління ДМС у м. Києві та Київській області від 09.10.2023р.; копія відповіді управління ДМС у Запорізькій області від 03.10.2023р.; копія відповіді ДМС у м. Києві від 15.12.2023р.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч. 2ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Наведений у ЦПК перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення.

Аналіз наведеного дає підстави для висновку, що законом передбачено встановлення юридичних фактів щодо виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, до яких відносяться і факти, що породжують право особи на набуття громадянства України, зокрема постійного проживання на території України.

Відповідно до частини другої статті 21 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» від 20.11.2012 №5492-УІ оформлення, видача, обмін паспорта громадянина України, його пересилання, вилучення, повернення державі та знищення здійснюються в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Так, Постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 №302 затверджено Порядок оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України (далі - Порядок №302).

Пунктом 1 Порядку №302 визначено, що паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України.

Документи для оформлення (у тому числі замість втраченого або викраденого), обміну паспорта подаються до центрів надання адміністративних послуг, державного підприємства, що належить до сфери управління ДМС, і його відокремлених підрозділів (далі - уповноважені суб`єкти), територіальних органів та територіальних підрозділів ДМС (пункт 19 Порядку №302).

В свою чергу, пунктом 16 Порядку №302 передбачено, що ДМС має право отримувати інформацію про особу з наявних державних та єдиних реєстрів, інших інформаційних баз, що перебувають у власності держави або підприємств, установ та організацій, в обсязі, необхідному для ідентифікації особи у зв`язку з оформленням (у тому числі замість втраченого або викраденого), обміном паспорта.

Абзацом 2 пункту 24 Порядку №302 встановлено, що у разі виявлення факту подання не всіх необхідних документів або подання документів, оформлення яких не відповідає вимогам законодавства, територіальний орган ДМС/територіальний підрозділ ДМС, уповноважений суб`єкт інформує заявника про відмову в прийнятті документів із зазначенням підстав такої відмови. За бажанням заявника відмова надається в письмовому вигляді.

Після прийняття до розгляду заяви-анкети та доданих до неї документів працівник територіального органу/територіального підрозділу ДМС здійснює заходи з ідентифікації особи, на ім`я якої оформляється паспорт (пункт 72 Порядку №302).

Згідно пункту 100 Порядку №302 територіальний орган/територіальний підрозділ ДМС має право відмовити особі в оформленні або видачі паспорта, якщо: 1) особа не є громадянином України; 2) особа вже отримала паспорт (у тому числі паспорт зразка 1994 року), який є дійсним на день звернення (крім випадків обміну паспорта у зв`язку з виявленням помилки в інформації, внесеній до нього; звернення для обміну протягом одного місяця до дати закінчення строку дії паспорта; непридатності для подальшого використання); 3) дані, отримані з баз даних Реєстру, картотек, не підтверджують надану заявником інформацію; 4) за видачею паспорта звернувся законний представник, який не має документально підтверджених повноважень на отримання паспорта; 5) особа подала не в повному обсязі документи та інформацію, необхідні для оформлення і видачі паспорта; 6) особу не встановлено за результатами проведення процедури встановлення особи.

Отже, наведені норми Порядку №302 свідчать, що існує певна процедура оформлення органами ДМС паспорта громадянина України, яка включає розгляд заяви-анкети, приймання документів від заявника, ідентифікацію особи та перевірку факту належності особи до громадянства України і прийняття відповідного рішення.

Стаття 10 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр» і постанова Кабінету міністрів України № 745 від 26 жовтня 2016 року, якою затверджено Порядок оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України (п. 6), визначають, що у разі неможливості встановити особу за визначеною процедурою встановлення особи, особа встановлюється за рішенням суду про встановлення факту, що має юридичне значення для видачі документу, що посвідчує особу та її громадянство України.

Відповідно п. п. 6 п. 35 Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 № 302 заявник для оформлення паспорту подає такі документи: рішення суду про встановлення особи (для осіб, яких не було встановлено за результатами проведення процедури встановлення особи).

Суд вивчивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, вважає за можливе встановити особу заявниці, уродженці селищі Руська Поляна Біробіджанського району Хабаровського краю Російської Федерації м. Алчевськ, Луганської області, а тому заява підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підставі вищезазначеного та керуючись ст.ст. 263, 273, 315 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Центральне міжрегіональне управління Державної міграційної служби України у м. Києві та Київській області про встановлення юридичного факту, що має юридичне значення - задовольнити.

Встановити факт того, що заявниця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка згідно із свідоцтвом про народження НОМЕР_1 від 14.06.1990 року (актовий запис про народження № 21 від 14.06.1990 року) народилася в селище Руська Поляна Біробіджанського району ЄАО Хабаровського краю, Російська Федерація.

Рішення може бути оскаржене до Київської апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повне рішення складено: 04.06.2024 року.

Суддя А.В. Янченко