Справа № 638/468/19
Провадження № 2/638/377/24
29.04.2024 Дзержинський районний суд міста Харкова
у складі головуючого судді: Хайкіна В.М.,
за участю секретаря: Черкашиної Д.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ковчег Сервіс», третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «ДПП Групп», ОСОБА_14 , про витребування майна (об`єкту незавершеного будівництва) із чужого незаконного володіння та визнання за позивачами права спільної власності на цей об`єкт незавершеного будівництва, -
15 січня 2019 року позивачами до Дзержинського районного суду міста Харкова поданий цивільний позов про витребування у Товариства з обмеженою відповідальністю «Ковчег Сервіс» об`єкту незавершеного будівництва із чужого незаконного володіння та визнання за позивачами права спільної власності на цей об`єкт незавершеного будівництва.
Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 07.03.2019 року відкрито провадження по справі, справу призначено в порядку загального позовного провадження, призначено судове засідання (головуючий суддя Омельченко К. О.).
Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 07.03.2019 року вжито заходи забезпечення позову шляхом накладення заборони відчуження об`єкту незавершеного будівництва (конструкція сімнадцяти поверхів двадцяти двох поверхової частини адміністративно-торгівельного центру «Ковчег»), що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , - до вирішення справи по суті.
Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 18.02.2020 року позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_15 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 до Товариства з обмеженою відповідальністю «СІ-ПІ-ЕМ», Товариства з обмеженою відповідальністю «ДПП Групп» про витребування майна (об`єкту незавершеного будівництва) із чужого незаконного володіння та визнання за позивачами права спільної власності на цей об`єкт незавершеного будівництва залишено без розгляду, продовжено розгляд позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_15 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ковчег Сервіс» про витребування майна (об`єкту незавершеного будівництва) із чужого незаконного володіння та визнання за позивачами права спільної власності на цей об`єкт незавершеного будівництва; залучено до участі в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_15 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ковчег Сервіс» про витребування майна (об`єкту незавершеного будівництва) із чужого незаконного володіння та визнання за позивачами права спільної власності на цей об`єкт незавершеного будівництва, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю «ДПП Групп».
Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 23.12.2020 року підготовче засідання у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_15 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ковчег Сервіс», третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «ДПП Групп» про витребування майна (об`єкту незавершеного будівництва) із чужого незаконного володіння та визнання за позивачами права спільної власності на цей об`єкт незавершеного будівництва закрито, призначено справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.
На підставі розпорядження №02-06/407 від 15.03.2021 року проведено повторний автоматизований розподіл справи та визначено нового головуючого суддю для розгляду вказаної справи ОСОБА_16 , що підтверджує протокол повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.03.2021 року.
Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 05.04.2021 року цивільну справу прийнято у провадження судді Хайкіна В.М. та призначено судове засідання.
Від представника позивачів адвоката Котляра А.О. до суду надійшла заява з проханням розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Ковчег Сервіс» в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце судового розгляду повідомлявся своєчасно та належним чином, про що свідчать поштові документи та матеріали справи, причину неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву, який би відповідав вимогам статті 178 ЦПК України, чи будь-яких письмових та електронних доказів (які можливо доставити до суду), висновків експертів, заяв свідків, що підтверджують заперечення проти позову, до суду не надав.
Представник третьої особи Товариства з обмеженою відповідальністю «ДПП Групп» та ОСОБА_14 , також були повідомлені належним чином, однак у судові засідання жодного разу не з`явилися, про причини своєї неявки суду не повідомили, письмових пояснень до суду не надали.
Неявка осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце судового розгляду справи являється їх волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав, причини неявки визнані судом неповажними, і тому неявка відповідача не може бути перешкодою для заочного розгляду судом справи, що відповідає положенням частини 1 статті 280 ЦПК України.
Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 280 ЦПК України.
Суд, дослідивши доводи позивача, викладені у позові, оцінивши докази, представлені в матеріалах справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Згідно частини 1 статті 1 ЦК України цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників.
Основні засади цивільного законодавства визначені у статті 3 ЦК України.
Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України.
Матеріалами справи встановлено, що забудовником Товариством з обмеженою відповідальністю «Макрокап Девелопмент Україна» (далі за текстом ТОВ «МКДУ», забудовник) з позивачами були укладені договори про участь у будівництві, умовами яких було передбачено здійснення спільної діяльності з будівництва нерухомого майна. Зокрема, забудовником були укладені наступні договори з позивачами: з ОСОБА_13 - договір про участь у будівництві від 26.06.2007 року №28; з ОСОБА_7 - договір про участь у будівництві від 15.08.2012 року №1/1; з ОСОБА_10 - договір про участь у будівництві від 11.06.2007 року №27; з ОСОБА_9 договір про участь у будівництві від 25.03.2005 року №11; з ОСОБА_8 договір про участь у будівництві від 01.07.2008 року №45; з ОСОБА_1 - договір про участь у будівництві від 24.01.2008 року № 42; з ОСОБА_11 договір про участь у будівництві від 20.10.2015 року №57; з ОСОБА_2 - договір про участь у будівництві від 25.12.2007 року №40 та №41; з ОСОБА_15 - договір про участь у будівництві від 21.03.2005 року № 10; зі ОСОБА_12 - договір про участь у будівництві від 22.07.2008 року №46; з ОСОБА_3 договір про участь у будівництві від 10.07.2004 року №2; з ОСОБА_6 - договір про участь у будівництві від 07.04.2008 року №43; з ОСОБА_4 - договір про участь у будівництві від 10.07.2004 року №1.
Відповідно до вказаних договорів ТОВ «Макрокап Девелопмент Україна» зобов`язалось побудувати та здати в експлуатацію об`єкт нерухомості: адміністративно-торговельний центр по індивідуальному проекту на земельній ділянці по АДРЕСА_1 та передати у власність учасників (інвесторів будівництва) відповідні нежитлові приміщення, а учасники (інвестори будівництва) зобов`язалися своєчасно та у повному обсязі внести свої вклади шляхом внесення грошових коштів в касу або на розрахунковий рахунок забудовника.
У подальшому, між позивачами, забудовником - ТОВ «МКДУ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Сі-Пі-Ем», як новим забудовником (надалі ТОВ «Сі-Пі-Ем» або новий забудовник), було укладено угоду про заміну сторони у зобов`язанні, відповідно до якої ТОВ «МКДУ» було замінено на ТОВ «Сі-Пі-Ем», за наслідками чого всі зобов`язання та права первісного забудовника перейшли до нового забудовника. Такий перехід прав забудовника спірного об`єкту був здійснений згідно багатосторонніх угод, зокрема: Угоди про передачу функцій керуючого спільною діяльністю по Договору про інвестування в житлове будівництво №31/03/01 від 31 березня 1998 року, що була укладена 16 вересня 2013 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Макрокап Девелопмент Україна», Компанією «Ацтека Девелопмент лтд (м. Розо, Домініканська Республіка) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Сі-Пі-Ем»; Договору про внесення змін в Договір про інвестування в житлове будівництво №31/03/01 від 31 березня 1998 року, що був укладений 01 жовтня 2013 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Макрокап Девелопмент Україна», Компанією «Ацтека Девелопмент лтд (м. Розо, Домініканська Республіка) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Сі-Пі-Ем», яким сторони виклали вказаний договір в новій редакції. Зазначені багатосторонні Угоди були предметом дослідження в багатьох судових справах, в яких приймали участь особи, які є учасниками цієї справи, зокрема при розгляді господарської справи № 922/1818/17, що підтверджується наявними у матеріалах справи копіями постанови Харківського апеляційного господарського суду по справі № 922/1818/17 від 20 вересня 2017 року та постановою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду по справі № 922/1818/17 від 16 травня 2018 року.
Згідно договорів про участь у будівництві, укладених між позивачами та ТОВ Сі-Пі-Ем, останнє, як забудовник, здійснює спільно з іншими особами спільну діяльність із будівництва адміністративно торгівельного центру за індивідуальним проектом на земельній ділянці, площею 5482 кв.м., згідно рішення сесії Харківської міської ради від 22.11.2006 р. номер 171/06, а учасники (позивачі), приймають участь у спільній діяльності на підставах укладених дійсних договорів.
Згідно пункту 1.2. аналогічних за своїм змістом вказаних договорів про участь у будівництві, об`єкт будівництва протягом будівництва знаходиться в спільній власності всіх учасників. Після здачі об`єкта в експлуатацію за умови виконання учасником своїх зобов`язань із спільної власності виділяються у власність кожного «Учасника» певні нежилі приміщення.
У відповідності до умов наведених договорів сторони домовились про певний розмір вкладу учасника у спільну діяльність по Договору. Право власності на вклад не переходить до Забудовника. Учасник залишається власником свого вкладу до моменту передачі йому приміщень.
Позивачі як учасники будівництва свої зобов`язання виконали, що підтверджується квитанціями про сплату внесків та довідками про виконання своїх фінансових зобов`язань, які були надані позивачами разом із зазначеними вище договорами про участь у будівництві. Наведене також підтверджено й висновками судової колегії Харківського апеляційного господарського суду, зазначеними в постанові по справі № 922/1818/17 від 20 вересня 2017 року.
Відповідно до пункту першого частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Згідно статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до статті 1130 Цивільного кодексу України, за договором про спільну діяльність сторони (учасники) зобов`язуються спільно діяти без створення юридичної особи для досягнення певної мети, що не суперечить законові. Спільна діяльність може здійснюватися на основі об`єднання вкладів учасників (просте товариство) або без об`єднання вкладів учасників.
Відповідно до частини другої статті 1131 ЦК України, умови договору про спільну діяльність, у тому числі координація спільних дій учасників або ведення їхніх спільних справ, правовий статус виділеного для спільної діяльності майна, покриття витрат та збитків учасників, їх участь у результатах спільних дій та інші умови визначаються за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом про окремі види спільної діяльності.
Також, статтею 177 ЦК України встановлено, що об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага. Майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки.
Відповідно до статті 190 ЦК України майном як особливим об`єктом вважаються річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Майнові права є неспоживчою річчю та визнаються речовими правами.
У статті 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність на Україні» зазначено, що майнові права - це будь-які права, пов`язані з майном, відмінні від права власності, у тому числі й ті, які є складовими частинами права власності (права володіння, розпорядження та користування), а також інші специфічні права та право вимоги.
Верховним Судом України у постанові № 6-168цс12 від 30.01.2013 року визначено майнове право як право очікування, яке є складовою частиною майна як об`єкта цивільних прав. Майнове право це обмежене речове право, за яким власник цього права наділений деякими, але не всіма правами власника майна, і яке свідчить про правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно або інше речове право у майбутньому.
Отже, суд приходить до висновку, що позивачі, як учасники спільної діяльності по договорам про участь у будівництві спірного об`єкту, свої зобов`язання виконали та набули відповідно до умов договорів та вищезазначених положень законодавства майнові права на нежитлові приміщення цього об`єкту після введення його в експлуатацію, який до того часу знаходиться в спільній власності всіх учасників будівництва, що відповідає приписам частини 1 статті 355 ЦК України, яка зазначає, що майно, яке є у власності двох і більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).
За загальним правилом, визначеним пунктами першим статті 358 та пунктом першим статті 369 ЦК України, право спільної власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.
Як убачається з постанови Харківського апеляційного господарського суду по справі № 922/1818/17 від 20 вересня 2017 року, залишеної без змін постановою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 16 травня 2018 року, 31.10.2016 року ТОВ Сі-Пі-Ем та ТОВ ДПП Групп без згоди позивачів, як співвласників майна, уклали Договір № 31-10-16 генерального підряду на капітальне будівництво адміністративно-торгівельного центру, розташованого по вул. Клочківській (ріг вул. Космічної) у м. Харкові, умовами якого передбачено, що ТОВ Сі-Пі-Ем передав ТОВ ДПП Групп в заставу будівельні матеріали та конструктивні елементи у вигляді зазначеного об`єкту незавершеного будівництва. У зв`язку з невиконанням ТОВ Сі-Пі-Ем своїх зобов`язань перед ТОВ ДПП Групп, останнє звернулось до господарського суду Харківської області з позовом про визнання права власності на об`єкт незавершеного будівництва.
Рішенням Господарського суду Харківської області від 27.06.2017 року по справі № 922/1818/17 за позовом ТОВ «ДПП Групп» до ТОВ Сі-Пі-Ем, за ТОВ ДПП Групп було визнано право власності на будівельні матеріали та конструктивні елементи у вигляді об`єкту незавершеного будівництва (конструкція сімнадцяти поверхів двадцяти двох поверхової частини адміністративно-торгівельного центру «Ковчег»), що розташований за адресою: вул. Клочківська (ріг вул. Космічної) у м. Харкові, рівень будівельної готовності складає 61 %. Указане судове рішення стало підставою для державної реєстрації прав власності на незавершене будівництво за ТОВ ДПП Групп, яке в подальшому передало це майно Товариству з обмеженою відповідальністю Ковчег-Сервіс шляхом здійснення внеску до статутного капіталу на підставі акту приймання передачі майна від 22.08.2017 року.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 20 вересня 2017 року по справі 922/1818/17, залишеною без змін Постановою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 16 травня 2018 року, рішення господарського суду Харківської області від 27.06.2017 року по справі № 922/1818/17 скасовано, в задоволенні позовних вимог ТОВ ДПП Групп - відмовлено.

Як зазначено Харківським апеляційним господарським судом в постанові від 20 вересня 2018 року та Верховним Судом в постанові від 16 травня 2018 року по справі № 922/1818/17, ТОВ ДПП Групп не було надано доказів введення в експлуатацію об`єкта будівництва за адресою: м. Харків, вул. Клочківська / вул. Космічна у встановленому порядку і набуття цим майном статусу об`єкта нерухомого майна як об`єкта цивільного права, а тому наведені обставини унеможливлюють задоволення позову про визнання за позивачем (ТОВ «ДПП Групп») права власності на спірний об`єкт незавершеного будівництва.

Також, судами зазначено оскільки п.1.2 договорів про участь у будівництві, укладених між забудовником та учасниками (позивачами) передбачає обов`язок забудовника передати у власність учасників (позивачів) відповідні нежитлові приміщення, розташовані в адміністративно-торгівельному центрі Ковчег, що розташований за адресою: м. Харків, вул. Клочківська / вул. Космічна, після закінчення будівництва та здачі об`єкта в експлуатацію, то рішення місцевого господарського суду про визнання за ТОВ ДПП Групп права власності на вказаний об`єкт незавершеного будівництва порушує права інвесторів за договорами про участь у будівництві.

Відповідно до постанови Верховного Суду України від 10 червня 2015 року у справі № 6-449цс15 та від 03 лютого 2016 року у справі № 6-2026цс15, - якщо судовий акт скасовано, то він не породжує жодних правових наслідків з моменту його ухвалення.

У постанові Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду від 03 травня 2022 року по справі № 638/16312/17 (за позовом ОСОБА_11 (одного з позивачів у цій справі) до ТОВ «Ковчег Сервіс» (відповідача у цій справі), ТОВ «ДПП Групп (третя особа у цій справі), за участі третіх осіб: ТОВ «Сі-Пі-Ем», ОСОБА_17 , ОСОБА_12 (позивач у цій справі), ОСОБА_1 (позивач у цій справі), ОСОБА_6 (позивач у цій справі), ОСОБА_18 , ОСОБА_8 (позивач у цій справі), ОСОБА_9 (позивач у цій справі), ОСОБА_19 , ОСОБА_10 (позивач у цій справі), ОСОБА_13 (позивач у цій справі), ОСОБА_20 , ОСОБА_21 ) Верховним Судом зроблено висновок, що для визнання недійсним рішення загальних зборів учасників ТОВ «Ковчег Сервіс» від 21 серпня 2017 року про внесення до статутного капіталу вищезазначеного об`єкту незавершеного будівництва (конструкції сімнадцяти поверхів двадцяти двох поверхової частини адміністративно-торгівельного центру «Ковчег»), що розташований за адресою: м. Харків, вул. Клочківська / вул. Космічна, необхідно встановити факт порушення цим рішенням прав і законних інтересів саме учасника (засновника) товариства. Така правова позиція наведена, зокрема, Верховним Судом у постанові від 04 грудня 2018 року у справі № 910/21845/16. Тому, з урахуванням того, щ законодавець передбачив оскарження рішення загальних зборів та статуту товариства лише учасниками товариства із визначених законом підстав, обґрунтованими є висновки суду апеляційної інстанції про те, що рішення загальних зборів ТОВ «Ковчег- Сервіс» та статут ТОВ «Ковчег Сервіс» не є правочинами у розумінні статті 202 ЦК України, і ОСОБА_11 не може оскаржувати їх дійсність як заінтересована сторона в порядку частини третьої статті 215 ЦК України.

Водночас, у вищенаведеній постанові Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду від 03 травня 2022 року по справі № 638/16312/17 зазначено, зокрема про таке:

«…Згідно висновків Великої Палати Верховного Суду, зазначених у постанові від 10 квітня 2019 року у справі № 463/5896/14-ц (провадження № 14-90цс19), кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (статті 15, 16 ЦК України). Цивільне право чи інтерес мають бути захищені судом у належний спосіб, який є ефективним.

Серед способів захисту речових прав ЦК України виокремлює, зокрема, витребування майна з чужого незаконного володіння (стаття 387 ЦК України).

Верховний Суд зазначає, що судовий захист повинен бути повним та відповідати принципу процесуальної економії, тобто забезпечити відсутність необхідності звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту. Такі висновки сформульовані в пункті 63 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 вересня 2020 року у справі № 910/3009/18 (провадження № 12-204гс19), пункті 50 постанови Великої Палати Верховного Суду від 02 лютого 2021 року у справі № 925/642/19 (провадження № 12-52гс20).

Таким чином, звернення позивача до забудовника із віндикаційним позовом відповідатиме змісту відносин, що виникли між сторонами. Тому, колегія суддів не приймає доводи касаційної скарги про те, що застосування до спірних правовідносин положень про віндикацію є неефективним способом захисту порушених майнових прав позивача та інших учасників спільної діяльності з будівництва об`єкту, на відміну від задоволення вимоги про визнання недійсним статуту ТОВ «Ковчег Сервіс».».

Судом встановлено, що на момент звернення до суду з позовом забудовник ТОВ «Сі-Пі-Ем» не є власником спірного майна та окрім того, визнаний банкрутом постановою Господарського суду Харківської області від 14 травня 2019 року по справі № 922/1158/19.

Новим власником спірного майна, що є предметом спору, є ТОВ «Ковчег Сервіс», із яким у позивачів немає договірних відносин, проте об`єкт незавершеного будівництва продовжує перебувати у володінні ТОВ «Ковчег Сервіс» та зареєстрований за ним на праві власності.

При цьому, позивачі, які є співвласниками майна, позбавлені фактичної можливості володіти й користуватися належним їм майном, а відповідач набув спірне майно незаконно, що підтверджено постановою Харківського апеляційного господарського суду від 20 вересня 2017 року по справі 922/1818/17, залишеною без змін Постановою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 16 травня 2018 року. Як встановлено судами, спірне нерухоме майно вибуло з власності позивачів поза їх волею, а подальше внесення третьою особою ТОВ ДПП Групп цього майна до статутного капіталу відповідача ТОВ Ковчег - Сервіс було здійснено неправомірно, без отримання необхідних повноважень на це від всіх співвласників об`єкту незавершеного будівництва, та без відповідних правових підстав.

Відповідно до фактичних обставин набуття спірного майна відповідач мав знати, що отримує майно незаконно, оскільки на момент набуття спірного майна у власність відповідач і позивачі були учасниками господарської справи № 922/1818/17, в якій оспорювалася правомірність набуття права власності на майно ТОВ «Ковчег Сервіс» іншими співвласниками (учасниками) цього майна.

Отже, суд приходить до висновку, що відповідач не є добросовісним набувачем спірного майна, а тому це майно може бути витребувано в нього в порядку статті 387 ЦК України.

Згідно статті 387 ЦК України власник має право реалізувати своє право на захист шляхом звернення до суду з вимогою про витребування свого майна з чужого незаконного володіння з дотриманням вимог, передбачених Цивільним кодексом.

Статтею 41 Конституції України гарантовано, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

У відповідності до статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від виду та змісту правовідносин, які виникли між сторонами, змісту права чи інтересу, по захист якого звернулась особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (схожі висновки викладені в постановах Великої Палати Верховного Суду від 5.06.2018 у справі № 338/180/17 (пункт 57), від 11.09.2018 у справі № 905/1926/16 (пункт 40), від 30.01.2019 у справі № 569/17272/15-ц, від 11.09.2019 у справі № 487/10132/14-ц (пункт 89), від 16.06.2020 у справі № 145/2047/16-ц (пункт 7.23) та від 16.11.2022 у справі № 911/3135/20 (підпункт 8.47)).

Крім того, за висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними в пункті 58 постанови від 26.01.2021 у справі № 522/1528/15-ц, пункті 23 постанови від 08.02.2022 у справі № 209/3085/20 та підпункті 8.49 постанови від 16.11.2022 у справі № 911/3135/20, спосіб захисту права або інтересу має бути таким, щоб у позивача не виникала необхідність повторного звернення до суду.

Суд вважає, що позивачі, які є інвесторами будівництва в силу умов договорів про спільну діяльність та їх участі в будівництві, відповідно до положень чинного законодавства України та існуючої судової практики, набули майнові права в об`єкті будівництва та стали його співвласниками, проте наразі не є його володільцями, адже відповідач у протиправний спосіб заволодів їх майном, і водночас не здійснює будівництво, порушує права співвласників майна. Між відповідачем та позивачами відсутні будь-які договірні відносини.

За таких обставин, порушені майнові права позивачів як осіб, які профінансували це будівництво та є співвласниками цього майна.

Таким чином, суд вважає, що звернення позивачів з віндикаційним позовом до відповідача ТОВ «Ковчег Сервіс», який не є добросовісним набувачем майна, що в протиправний спосіб вибуло з законного володіння позивачів, відповідатиме змісту відносин, що виникли між сторонами. При цьому суд враховує висновки Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду по справі № 638/16312/17, викладені в постанові від 03 травня 2022 року.

З урахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку, що до реального та ефективного захисту порушених прав позивачів, як співвласників майна, призведе судове рішення про задоволення віндикаційного позову про витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання права спільної власності позивачів на спірне майно, яким співвласники в подальшому зможуть розпорядитися за спільною згодою та в установленому законодавством порядку, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Питання щодо розподілу витрат по сплаті судового збору суд вирішує на підставі статті 141 ЦПК України.

Керуючись ст. 259, 263-166, 268, 273, 280-282 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_4 ), ОСОБА_4 ( АДРЕСА_4 ), ОСОБА_15 ( АДРЕСА_5 ), ОСОБА_6 ( АДРЕСА_6 ), ОСОБА_7 ( АДРЕСА_7 ), ОСОБА_8 ( АДРЕСА_8 ), ОСОБА_9 ( АДРЕСА_9 ), ОСОБА_10 ( АДРЕСА_10 ), ОСОБА_11 ( АДРЕСА_11 ), ОСОБА_12 ( АДРЕСА_12 ), ОСОБА_13 ( АДРЕСА_13 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ковчег Сервіс» (, м. Харків, пр. Науки, 77, літ. «А-18-20»), третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «ДПП Групп» (м. Харків, вул. Клочківська, 193), ОСОБА_14 ( АДРЕСА_14 ) про витребування майна (об`єкту незавершеного будівництва) із чужого незаконного володіння та визнання за позивачами права спільної власності на цей об`єкт незавершеного будівництва задовольнити.

Витребувати у Товариства з обмеженою відповідальністю «Кочег Сервіс» на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_15 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 об`єкт незавершеного будівництва (конструкція сімнадцяти поверхів двадцяти двох поверхової частини адміністративно-торговельного центру «Ковчег», розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати право спільної власності ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_15 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 на об`єкт незавершеного будівництва (конструкція сімнадцяти поверхів двадцяти двох поверхової частини адміністративно-торговельного центру «Ковчег», розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Ковчег Сервіс» (, м. Харків, пр. Науки, 77, літ. «А-18-20») на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_15 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 сплачений судовий збір у розмірі 9 605 (дев`ять тисяч шістсот п`ять) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги до або через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

На підставі частини 1 статті 354 ЦПК України, строк на апеляційне оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 07.05.2024 року.

Головуючий суддя: