Справа № 484/2308/24
Провадження № 2-о/484/104/24
Рішення

іменем України

31.05.2024 року м. Первомайськ

Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області в складі:

головуючого - судді Максютенко О.А.,

за участю секретаря судового засідання Завірюхи В.Ю.,

за відсутності заявника, його представника та представника заінтересованої особи згідно заяв,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Первомайську цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Врадіївська селищна рада Миколаївської області про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на день його смерті

встановив

у квітні 2024 року адвокат Вялова І.М. в інтересах ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на день його смерті, мотивуючи свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати заявника ОСОБА_2 , яка проживала по АДРЕСА_1 . Після її смерті залишилося спадкове майно, до складу якого входить право на земельну частку (пай) розміром 7.1 умовних кадастрових гектарів у землі, яка перебуває у колективній власності КСП "Перемога", яка належить померлій на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії МК №0144186, виданого Врадіївською районною державною адміністрацією 31.07.1996 року на підставі розпорядження Врадіївської райдержадміністрації №217-р від 11.07.1996р. Заявник є спадкоємцем за законом, оскільки проживала останні роки зі спадкодавцею за адресою: АДРЕСА_1 , з заявою до нотаріуса про прийняття спадщини не зверталася. Інші спадкоємці відсутні. Місце реєстрації померлої відмінне від місця реєстрації заявника. Посилаючись на викладене, а також на неможливість отримання свідоцтва про право на спадщину у нотаріальній конторі, представник заявника прохала встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , із спадкодавцем - ОСОБА_2 на час її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

У судове засідання представник заявника та заявник не з`явилися, від представника заявника надійшла заява про розгляд справи за її відсутності та у відсутність заявниці, заявлені вимоги підтримали, прохали суд їх задовольнити.

Представник заінтересованої особи Врадіївської селищної ради Миколаївської області у судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій прохав розглядати справу в його відсутність, проти задоволення заявлених вимог не заперечував.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_2 у селі Великовеселе Врадіївського району Миколаївської області у віці 65 років, про що 19.11.1997 року виконавчим комітетом Великовеселівської сільської ради Врадіївського району Миколаївської області складено відповідний актовий запис №21, що підтверджується копією свідовта про смерть серія НОМЕР_1 , виданого повторно 10.05.2023 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Первомайську Первомайського району Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

Після смерті ОСОБА_2 залишилося спадкове майно, до складу якого входить право на земельну частку (пай) розміром 7.1 умовних кадастрових гектарів у землі, яка перебуває у колективній власності КСП "Перемога", яка належить померлій на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії МК №0144186, виданого Врадіївською районною державною адміністрацією 31.07.1996 року на підставі розпорядження Врадіївської райдержадміністрації №217-р від 11.07.1996 року.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина 1 статті 2 ЦПК України).

Частиною 1 статті 315 ЦПК України визначений перелік фактів, справи про встановлення яких розглядаються судами.

Згідно частини 2 цієї статті у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно із роз`ясненнями, наданими у пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" (далі - постанова Пленуму), справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

При вирішенні справи судом встановлено, що заявниця ОСОБА_1 є донькою померлої ОСОБА_2 , що підтверджується копіями свідоцтва про народження заявниці серія НОМЕР_2 від 26.03.1974, свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 від 15.10.1977 року, за яким заявниця змінила прізвище з " ОСОБА_3 " на " ОСОБА_4 ".

Заявниця є єдиним спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_2 . Спадкоємці за заповітом відсутні.

Згідно із доказами, які є у справі, судом не встановлено наявність спору щодо майна спадкодавця ОСОБА_2 .

Після смерті останньої Врадіївською державною нотаріальною конторою Миколаївської області спадкова справа не заводилась, відомості про спадкоємців відсутні, про що свідчить лист від 15 травня 2024 року за № 301/02-14.

Відповідно до постанови Врадіївської державної нотаріальної контори Миколаївської області від 22 червня 2024 року за № 283/02-31 заявнику ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно, належне померлій ОСОБА_2 , у зв`язку з пропущенням нею строку прийняття спадщини.

Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті.

Згідно зі статтею 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадщину почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняттям ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (стаття 1261 ЦК України).

Відповідно до частини 1 статті 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

На підставі частини 3 статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статті 1270 цього Кодексу (шість місяців), він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до статті 2 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Частинами 2 та 6 статті 29 ЦК України передбачено, що фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Фізична особа може мати кілька місць проживання.

Згідно з пунктами 3.21, 3.22 глави 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, у редакції на момент відкриття спадщини, спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

У разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем.

Отже, зі змісту наведених норм закону вбачається, що під постійним місцем проживанням спадкоємця із спадкодавцем розуміється як факт безпосереднього проживання спадкоємця із спадкодавцем на момент його смерті, так і факт наявності у спадкоємця, на момент смерті спадкодавця, зареєстрованого у передбаченому законом порядку права на постійне проживання з останнім за однією адресою.

Частина 3 статті 1268 ЦК України вимагає наявність фактичного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не саму реєстрацію місця проживання за адресою спадкодавця, що можуть бути відмінними один від одного.

Згідно з частиною 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

При тому факт постійного проживання на час відкриття спадщини спадкоємцю потрібно доводити за допомогою сукупності доказів, які свідчать про те, що заявник спільно проживав зі спадкодавцем та був пов`язаний з ним спільним побутом, і мав взаємні права та обов`язки, зокрема, ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність спільного постійного проживання.

Заявником суду надано копію паспорту заявника, де починаючи з 09.08.1983 року і по теперішній час її постійним зареєстрованим місцем проживання є АДРЕСА_2 .

Постійним місцем проживання спадкодавця було село Великовеселе Врадіївського району Миколаївської області.

Згідно довідки, виданої старостою Нововасилівського старостинського округу Врадіївської селищної ради Тлустою С. за №96 від 26.07.2023 року, встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка на момент видачі довідки зареєстрована та проживає в АДРЕСА_2 , проживала без реєстрації в АДРЕСА_1 , разом із матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в період з січня 1995 року по день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 . На день смерті разом із спадкодавцем також проживав та був зареєстрований співмешканець ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_6 . Вона здійснювала догляд за матір`ю, виконувала всю роботу по дому та на городі, вони мали спільний бюджет.

Суд вважає інформацію Врадіївської селищної ради Первомайського району Миколаївської області є достовірною.

Враховуючи наведене, суд вважає надані заявником докази достатніми для підтвердження факту його постійного проживання зі спадкодавцем та приходить до висновку до задоволення заяви.

Керуючись ст. ст. 4, 10, 12, 13, 76-81, 263-265 ЦПК України, суд

ухвалив

заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Врадіївська селищна рада Миколаївської області про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на день його смерті задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , із спадкодавцем - ОСОБА_2 на час її смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області на протязі тридцяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: