Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 945/1242/24
Провадження № 2-з/945/14/24
УХВАЛА

28 травня 2024року м. Миколаїв

Суддя Миколаївського районного суду Миколаївської області Войнарівський М.М., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі № 945/1242/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та Фермерське господарство «Альфа» про визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки; скасування рішення державного реєстратора,щодо реєстрації права власності на земельну ділянку;визнання недійсним договору оренди земельної ділянки та скасування рішення державного реєстратора,щодо реєстрації права оренди земельної ділянки,

встановив:

До Миколаївського районного суду Миколаївської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та Фермерське господарство «Альфа» про визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки; скасування рішення державного реєстратора,щодо реєстрації права власності на земельну ділянку;визнання недійсним договору оренди земельної ділянки та скасування рішення державного реєстратора,щодо реєстрації права оренди земельної ділянки.

Одночасно з пред`явленням позову, позивач подав заяву про забезпечення позову,в якій просить накласти арешт на земельну ділянку,площею 18га кадастровий номер :12:000:0645, яка належить на праві власності ОСОБА_2 .

Згідно із ст. 152 ЦПК України заява про забезпечення позову подається: 1) до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо; 2) одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом; 3) після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Інститут забезпечення позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення.

Як роз`яснено у п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" №9 від 22 грудня 2006 року, при розгляді заяви про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовними вимогам.

Отже, при вирішенні питання щодо наявності або відсутності підстав для застосування заходів забезпечення позову судом, між іншим, підлягають встановленню: наявність або відсутність спору, наявність або відсутність реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовними вимогам, співмірність заявлених позовних вимог до майна, яким заявник просив забезпечити позов.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективного виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Обранням належного, відповідно до предмета спору, заходу до забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу до забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та як наслідок ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 28.05.2024року, цивільну справу № 945/1242/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та Фермерське господарство «Альфа» про визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки; скасування рішення державного реєстратора,щодо реєстрації права власності на земельну ділянку;визнання недійсним договору оренди земельної ділянки та скасування рішення державного реєстратора,щодо реєстрації права оренди земельної ділянки, передано до Жовтневого районного суду Миколаївської області за підсудністю.

Згідно з принципу верховенства права, закріпленого у статті 10 ЦПК України, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

За таких обставин, заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову, також належить передати на розгляд до Жовтневого районного суду Миколаївської області за підсудністю.

Керуючись ч. 1 ст. 260 Цивільного процесуального кодексу України, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі № 945/1242/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та Фермерське господарство «Альфа» про визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки; скасування рішення державного реєстратора,щодо реєстрації права власності на земельну ділянку;визнання недійсним договору оренди земельної ділянки та скасування рішення державного реєстратора,щодо реєстрації права оренди земельної ділянки- передати до Жовтневого районного суду Миколаївської області для розгляду за підсудністю.

Відповідно до ст. 261 ЦПК України ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Згідно з положеннями ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 355 ЦПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції - Миколаївського апеляційного суду.

Суддя М.М.Войнарівський