ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 674/457/24

Провадження № 22-ц/4820/1191/24

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: П`єнти І.В. (суддя-доповідач), Корніюк А.П., Талалай О.І.,

секретар судового засідання Дияк Я.А.

за участю заявниці ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , яка подана представником ОСОБА_2 , на ухвалу Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 19 квітня 2024 року про залишення без розгляду заяви ОСОБА_1 , заінтересовані особи Дунаєвецька міська рада Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, Міністерство оборони України, про встановлення факту, що має юридичне значення (суддя Посунько Г.А.).

Заслухавши доповідача, пояснення учасника справи та представника учасника справи, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, суд

в с т а н о в и в :

В березні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою (заінтересовані особи: Дунаєвецька міська рада Кам`янець-Подільського району Хмельницької області та Міністерство оборони України) про встановлення факту, що має юридичне значення.

ОСОБА_1 просила суд встановити факт, що вона є членом сім`ї військовослужбовця ОСОБА_3 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживала разом зі своїм батьком, вела з ним спільне господарство, мала взаємні права та обов`язки. Зазначила, що встановлення вказаного факту необхідно їй для отримання одноразової грошової допомоги на підставі Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Ухвалою Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 19 квітня 2024 року заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, залишено без розгляду.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до Дунаєвецького районного суду Хмельницької області. Посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Вказує, що висновки суду, покладені в основу оскаржуваної ухвали, не відповідають обставинам справи та є передчасними.

Зазначає, що судом першої інстанції заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду з підстав наявності між учасниками справи спору про право, що абсолютно не відповідає дійсності. До такого висновку суд першої інстанції дійшов у зв`язку з грубим порушенням норм процесуального права, оскільки передчасно почав досліджувати докази на етапі підготовчого провадження. А саме, суддею досліджено інформаційний лист приватного нотаріуса Кам?янець-Подільського районного нотаріального округу Хмельницької області від 14 червня 2022 року №201/01-16 та передчасно зроблено висновок про конкуренцію прав ОСОБА_1 із правами ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які, в свою чергу, також є спадкоємцями за законом після смерті ОСОБА_3 . Такий висновок не відповідає реальним обставинам справи та є помилковим, оскільки дану обставину ОСОБА_4 та ОСОБА_5 спростували б на етапі допиту свідків (відповідне клопотання про виклик та допит заявлялось у заяві про встановлення юридичного факту) та підтвердили б, що насправді вони не мають права на отримання одноразової грошової допомоги, відтак спір між ними відсутній.

Вказує, що помилковими є також висновки суду про наявність спору ОСОБА_1 із Міністерством оборони України, який, на думку суду, пов`язаний з доведенням наявності підстав для визнання за заявником певного соціально-правового статусу щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги. У витязі з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних з призначенням та виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум №1/д від 05.01.2023 Міністерством оборони України визнається право ОСОБА_1 на призначення та виплату грошової допомоги внаслідок смерті її батька, проте з поданих заявницею документів неможливо було встановити обставини, необхідні для призначення такої грошової допомоги.

Зазначає, що ОСОБА_1 позбавлена можливості встановити такий факт іншим способом, ніж в порядку окремого провадження, а тому з відповідною заявою про встановлення юридичного факту звернулася до Дунаєвецького районного суду Хмельницької області

Звертає увагу суду, що рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, лише підтвердить наявність у ОСОБА_1 певного соціально-правового статусу, який створить умови для здійснення нею своїх майнових прав, а не зобов`яже Міністерство оборони України до безапеляційного призначення та виплати грошової допомоги внаслідок смерті батька заявниці.

В судовому засіданні заявниця ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 підтримали апеляційну скаргу.

Представник Міністерства оборони України Літвін С.М. в судове засідання не з`явився, про день, місце і час слухання справи повідомлений належним чином, подав до апеляційного суду клопотання про слухання справи за його відсутності.

Представник Дунаєвецької міської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області в судове засідання не з`явився, про день, місце і час слухання справи повідомлений належним чином.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Залишаючи без розгляду заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, суд першої інстанції виходив з того, що в даній справі наявний спір про право, оскільки метою встановлення факту є намір заявниці отримати одноразову грошову допомогу на підставі Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», у зв`язку із смертю військовослужбовця, тому такий спір має вирішуватись в порядку позовного, а не окремого провадження.

Однак з таким висновком суду погодитися не можна з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 31 травня 2022 року, під час участі у бойових діях та забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і стримуванні збройної агресії російської федерації, загинув ОСОБА_3 .

ОСОБА_1 звернулась до Міністерства оборони України із заявою про призначення та виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з смертю її батька ОСОБА_3 під час виконання ним обов`язків військової служби.

Проте, Міністерство оборони України повернуло подані заявницею документи на доопрацювання у зв`язку з неможливістю встановлення, чи проживала вона разом зі своїм батьком, вела спільне господарство, мала взаємні права та обов`язки, що необхідно для визначення її як члена сім`ї.

За таких обставин, ОСОБА_1 звернулась до суду в порядку окремого провадження із заявою про встановлення факту, що вона є членом сім`ї загиблого військовослужбовця ОСОБА_3 , проживала разом зі своїм батьком ОСОБА_3 , вела з ним спільне господарство, мала взаємні права та обов`язки.

Дані обставини підтверджуються матеріалами справи.

Відповідно до частини 7 статті 19 ЦПК України, окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають юридичне значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Частино першою статті 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно із пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, зазначений у статті 315 ЦПК України, не є вичерпним.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Згідно з частиною другою статті 315 ЦПК України, в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Аналіз зазначених правових норм свідчить про те, що існують два порядки встановлення фактів, що мають юридичне значення: позасудовий і судовий.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах; заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо); чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Чинне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції цивільного суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Чинне законодавство не передбачає іншого судового порядку підтвердження факту, що має юридичне значення, окрім як розгляд справ про встановлення факту, що має юридичне значення, в порядку цивільного судочинства.

Такі висновки про застосування норм права викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 січня 2024 року у справі № 560/17953/21.

У постанові Верховного Суду від 28 квітня 2021 року у справі №520/19532/19 зазначено, що юридичні факти можуть бути встановлені для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника, за умови, що вони не стосуються прав чи законних інтересів інших осіб. У випадку останнього між цими особами виникає спір про право.

Водночас у частині шостій статті 294 ЦПК України визначено, що суд залишає заяву про встановлення факту без розгляду, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, і роз`яснює заінтересованим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах.

У даній справі ОСОБА_1 звернулася до суду в порядку окремого провадження із заявою про встановлення факту, зокрема, спільного проживання з батьком ОСОБА_3 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 , наявністю між ними спільного побуту, взаємних прав та обов`язків.

Обґрунтовуючи вимоги заяви, ОСОБА_1 посилалася на необхідність забезпечення її права на отримання одноразової грошової допомоги як члена сім`ї військовослужбовця, який загинув під час виконання обов`язків військової служби. При цьому, заявниця не посилалася на обставини вирішення питання встановлення факту проживання однією сім`єю з ОСОБА_3 в позасудовому порядку, з ухваленням за його наслідками будь-якого рішення органу державної влади або місцевого самоврядування та виникнення у зв`язку із цим публічно-правового спору за участю заявника.

Колегія суддів звертає увагу, що для встановлення факту проживання із загиблим військовослужбовцем однією сім`єю відсутній інший (позасудовий) порядок його встановлення. У статті 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що належність до члена сім`ї загиблого військовослужбовця визначається відповідно до Сімейного кодексу України. Від встановлення цього юридично значимого для ОСОБА_1 факту залежить її право на отримання допомоги, передбаченої статтею 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Відповідний юридичний факт є індивідуальним, має правові наслідки лише для заявниці. При цьому, згідно з протоколом засідання Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 05 січня 2023 року №1/д для призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 підтвердженням того, що вона була членом сім`ї загиблого може бути судове рішення про встановлення факту спільного проживання її і батька, ведення ними спільного господарства та наявності між ними спільних прав і обов`язків.

Колегія суддів також звертає увагу, що Міністерство оборони України як суб`єкт владних повноважень не приймало жодних рішень щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги, а заявниця, відповідно, не отримувала відмову у призначенні такої допомоги, у зв`язку з чим відсутні підстави стверджувати, що в неї наявний спір з Міністерством оборони України.

Вказані обставини підтверджують відсутність спору про право щодо отримання вказаної виплати.

З врахуванням наведених обставин, висновок суду першої інстанції про наявність між сторонами спору про право є необґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушив норми процесуального права, що призвели до постановлення помилкової ухвали. А тому, доводи апеляційної скарги є обґрунтованими.

Враховуючи наведене, оскаржувана ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, а справа підлягає направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 379, 382, 384 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана представником ОСОБА_2 , задовольнити.

Ухвалу Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 19 квітня 2024 року скасувати, справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 07 червня 2024 року.

Суддя-доповідач І.В. П`єнта

Судді: А.П. Корніюк

О.І. Талалай