Справа №463/773/24
Провадження №2/463/757/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2024 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді - Леньо С. І.

секретаря Станько Р.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади м. Львова в особі Львівської міської ради, третя особа Четверта Львівська державна нотаріальна контора, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини -

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача Територіальної громади м. Львова в особі Львівської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті його двоюрідного брата ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його двоюріднй брат ОСОБА_2 . Після його смерті він звернувся в Четверту Львівську державну нотаріальну для прийняття спадщини, оскільки інших родичів у брата немає. Однак нотаріус відмовила йому в оформленні спадщини у зв`язку з пропуском ним строку для подання заяви про прийняття спадщини. Зазначає, що ним пропущено лише 14 днів, не зміг звернутись до нотаріуса вчасно оскільки хворіє рядом захворювань, проживає віддалено від м. Львова, також звернення до нотаріуса утруднено у зв`язку з введенням на території України воєнного стану, тому він змушений звернутись в суд з даним позовом, просить такий задовольнити.

Інших заяв по суті справи, виключно в яких в силу вимог ч.1 ст.174 ЦПК України викладаються вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору сторони не подали.

Інформація про рух справи та процесуальні дії, вчинені судом в процесі її розгляду.

Позовна заява надійшла до суду 31.01.2024.

Ухвалою від 05.02.2024 позову заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, призначивши таку до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Згідно ухвали суду від 06.02.2024 вирішено витребувати у Четвертої Львівської державної нотаріальної контори (м.Львів, вул. Зелена,2) належним чином завірену копію спадкової справи, заведену після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Одночасно з відкриттям провадження у справі суд направив сторонам інформаційне повідомлення про права та обов`язки сторін (а.с.23), в тому числі про обов`язок подати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, а також неможливість приховування доказів. Цим же повідомленням сторонам роз`яснено порядок та строки подання доказів.

Інтереси позивача представляв адвокат і в такому випадку за загальним правилом, яке закріплено в статті 221 ЦПК України суд звільнений від обов`язку з`ясовувати обізнаність учасників справи з їхніми правами та обов`язками та роз`яснювати їх. Зрештою, сторони не звертались до суду з проханням роз`яснити їхні права та обов`язки.

Справа розглядалась в порядку загального позовного провадження, і перед тим як розпочати розгляд справи по суті суд провів підготовче засідання, в межах якого були виконані завдання підготовчого провадження.

Підготовче провадження закрито ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 13.03.2024. Справа призначена до судового розгляду по суті.

Під час судового розгляду даної справи судом досліджено матеріали справи та належним чином завірені матеріали спадкової справи №448/2023, після смерті ОСОБА_2 .

Сторони мали можливість надавати суду пояснення та докази, якими підтверджуються їхні вимоги чи заперечення. Про існування будь-яких інших доказів, які мають важливе значення і які не були долучені до справи сторони суду не повідомляли, при тому що в силу ч. ч. 2, 3, 4 ст. 83 ЦПК України, вони повинні були подати всі свої докази разом з позовом та відзивом та в цей же строк повідомити про існування доказів, які не можуть бути подані разом з першою заявою по суті справи.

Суд у відповідності до вимог ч. 7 ст. 81 ЦПК України розглянув можливість самостійно збирати докази і не знайшов підстав для реалізації такого свого права, оскільки ніщо не ставить під сумнів добросовісність здійснення учасниками справи своїх процесуальних прав та обов`язків.

Відтак, суд у відповідності до вимог ч.5 ст.12 ЦПК України та прецедентної практики ЄСПЛ створив для сторін рівні можливості відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Таким чином, враховуючи таку засаду цивільного судочинства як змагальність, а також те, що в даному процесі кожна сторона мала рівні можливості відстоювати свою позицію в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом, дана справа буде вирішена на основі зібраних доказів з покладенням на сторін ризику настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням тієї чи іншої процесуальної дії. Обставини справи встановлюватимуться таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

В будь-якому випадку, право на справедливий судовий розгляд забезпечується, серед іншого, процедурою апеляційного перегляду судових рішень, де сторона не позбавлена можливості подання нових доказів якщо буде доведено поважність причин їх неподання в суді першої інстанції (ч. 3 ст. 367 ЦПК України). Тому, якщо у сторін наявні ті чи інші аргументи або докази, на які даним судовим рішенням не буде надано відповіді, така сторона вправі навести їх у апеляційній скарзі, одночасно вказавши причини неподання їх суду першої інстанції.

Узагальнена позиція сторін під час розгляду справи.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, подали заяву про проведення судового розгляду справи в їх відсутності, проти прийняття судом заочного рішення не заперечують, просять позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився повторно, по день та час судового розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, відповідно до ст.280 ЦПК України суд проводить розгляд даної справи при заочному розгляді.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки не повідомив, суд вважає за можливе проводити судовий розгляд справи в його відсутності.

Позиція суду.

Дослідивши матеріали справи та ухвалюючи рішення у відповідності до вимог ст. 264 ЦПК України суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з огляду на таке.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , який проживав за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть (а.с.28).

Останній був двоюрідним братом позивача ОСОБА_1 , що підтверджується рішенням Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 09 січня 2024 року (а.с.47-48), яким встановлено факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (тобто позивач), є двоюрідним братом ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно позивач є спадкоємцем померлого, що підтверджується матеріалами спадкової справи № 448/2023 (а.с.26-42).

25 вересня 2023 року позивач звернувся до Четвертої Львівської державної нотаріальної контори з завою про прийняття спадщини після смерті його двоюрідного брата ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який проживав у АДРЕСА_2 (а.с.27).

Постановою державного нотаріуса Четвертої Львівської державної нотаріальної контори від 25 вересня 2023 року (а.с.5) позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, яке належить двоюрідному брату ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , у зв`язку з пропуском строку, необхідного для подачі заяви про прийняття спадщини.

Мотиви, з яких виходить суд при розгляді цієї справи та застосовані ним норми права.

Відповідно до положень ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно положень ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до положень ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців.

Згідно з п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7, особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому, необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Постановою Верховного Суду у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26.06.2019 у справі № 565/1145/17 визначено, що за загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, зокрема пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Аналогічні причини пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини, як поважні, наведені також у постанові Верховного Суду від 10 січня 2019 року у справі № 205/8697/16-ц (провадження № 61-39620св18).

Також при вирішенні даної справи суд зауважує, що відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

В судовому засіданні встановлено, що позивач з метою оформлення своїх спадкових з пропуском встановленого Законом строком звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Однак суд приходить до висновку, що такий строк позивачем пропущено з поважних причин, оскільки останній є особою немолодого віку, він та його дружина страждають рядом хронічних захворювань (а.с.10-12,14-15), крім того ним пропущено не значний період строку лише 14 днів, отже позивач з об`єктивних причини не зміг звернутись до нотаріуса вчасно. Крім того, загальновідомим є факт введення в Україні режиму воєнного стану, що є безумовною перешкодою для реалізації позивачем своїх спадкових прав тому, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, підлягають задоволенню.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 10,12,81,82,141,223,263-265,268 ЦПК України, ст.ст. 3, 11, 15, 16, 1261, 1268-1270, 1272 ЦК України, суд -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 ) до Територіальної громади м. Львова в особі Львівської міської ради, (79008, м. Львів, пл. Ринок,1, ), третя особа Четверта Львівська державна нотаріальна контора (79005, м. Львів, вул. Зелена,2, ) про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті його двоюрідного брата ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном три місяці з часу набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в порядку та строки передбачені ст. ст. 354, 355, пп.15.5 п. 15 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя: Леньо С. І.