Постанова

Іменем України

28 травня 2024 року

м. Київ

провадження № 22-ц/824/1593/2024

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Мазурик О. Ф. (суддя-доповідач),

суддів: Желепи О. В., Немировської О. В.,

за участю секретаря Марченка М. С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва

від 29 листопада 2023 року про залишення без розгляду скарги на дії та рішення органу державної виконавчої служби

у складі судді Арапіної Н. Є.

у цивільній справі №755/18251/23 Дніпровського районного суду м. Києва

за скаргою ОСОБА_1

на дії та рішення Дніпровського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ),

стягувач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Новобудова",

У С Т А Н О В И В:

24 листопада 2023 року ОСОБА_1 звернулася до Дніпровського районного суду м. Києва із скаргою про визнання протиправною та скасування постанови головного державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (далі - Дніпровського ВДВС ЦМУ МЮ (м. Київ), Відділ) Шеремета Ю. М. від 23.02.2015 про відкриття виконавчого провадження НОМЕР_1.

В скарзі ОСОБА_1 зазначила, що в жовтні 2023 року під час ознайомлення у Відділі з матеріалами виконавчого провадження НОМЕР_1 вона виявила постанову про відкриття виконавчого провадження від 23.02.2015. В подальшому, а саме 15.11.2023 під час прийому у в.о. начальника Дніпровського ВДВС ЦМУ МЮ (м. Київ) нею було встановлено, що постанову про відкриття виконавчого провадження від 23.02.2015 державним виконавцем прийнято без законних підстав для повторного пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Доводила, що про порушення свого права вона дізналася саме 15.11.2023 під час прийому у в.о. начальника Дніпровського ВДВС ЦМУ МЮ (м. Київ) та протягом десяти днів подала скаргу на дії та рішення державного виконавця.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 29 листопада 2023 року скаргу ОСОБА_1 залишено без розгляду та повернуто заявниці.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на те, що оскаржувана ухвала дійсним обставинам справи не відповідає, мотивуванням ухвалу суду від 29.11.2023 підроблено із застосуванням схем шахрайства з метою скаргу залишити без розгляду і повернути заявнику, що є доказом того, що суд діє злочинно, просила ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 29.11.2023 скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення її скарги.

Заперечуючи проти апеляційної скарги, Дніпровський ВДВС ЦМУ МЮ (м. Київ) подав відзив, в якому посилаючись на законність постанови державного виконавця від 23.02.2015 про відкриття виконавчого провадження, просив в задоволенні скарги відмовити, а ухвалу суду залишити без змін.

ОСОБА_1 у судовому засіданні апеляційну скаргу підтримала та просила задовольнити з підстав, викладених в ній.

Дніпровський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) належним чином повідомлений, про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання свого представника не направив. У відзиві на апеляційну скаргу просив проводити розгляд справи без участі представника Дніпровського ВДВС ЦМУ МЮ (м. Київ).

Стягувач - Товариство з обмеженою відповідальністю "НОВОБУДОВА", належним чином повідомлений, про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання свого представника не направив. Подав заяву про розгляд справи без участі його представника.

Беручи до уваги викладене та зважаючи на положення ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності представників стягувача та Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення ОСОБА_1 , перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах апеляційного оскарження, та вимог, що заявлялися в суді першої інстанції, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Залишаючи скаргу без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що заявником при зверненні зі скаргою до суду пропущено встановлений ч. 1 ст. 449 ЦПК України десятиденний строк для її подання та в клопотанні про поновлення такого строку не зазначено поважних причин.

Колегія суддів погоджується з доводами скаржника, що до такого висновку суд першої інстанції дійшов без повного з`ясування обставин справи та з порушенням норм процесуального права, з огляду на наступне.

Частиною 1 статті 449 ЦПК України встановлено, що скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

Відповідно до статті 126 ЦПК України, право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Частиною першою статті 127 ЦПК України визначено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Системний аналіз вказаних процесуальних норм разом із положеннями пункту «а» частини першої статті 449 ЦПК України, статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» свідчить про те, що перебіг десятиденного строку для оскарження рішення, дій чи бездіяльності виконавця починається з наступного дня після настання події, з якою пов`язано його початок, тобто після фактичної або можливої обізнаності особи саме про порушення її прав і свобод.

З матеріалів справи вбачається, що 23 лютого 2015 року головним державним виконавцем Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Шереметом Ю. М. відкрито виконавче провадження НОМЕР_1 з примусового виконання виконавчого листа №2-746/1-09, виданого 23 квітня 2010 року Дніпровським районним судом м. Києва.

Зі змісту скарги ОСОБА_1 на дії та рішення державного виконавця вбачається, що в жовтні 2023 року під час ознайомлення у Відділі з матеріалами виконавчого провадження НОМЕР_1 вона виявила постанову про відкриття виконавчого провадження від 23.02.2015.

До скарги долучила засвідчену 19.10.2023 копію оскаржуваної постанови про відкриття виконавчого провадження від 23.02.2015.

Водночас, у скарзі ОСОБА_1 зазначила, що 15.11.2023 під час особистого прийому у в.о. начальника Дніпровського ВДВС ЦМУ МЮ (м. Київ) вона дізналася про те, що постанова від 23.02.2015 є протиправною, адже прийнята державним виконавцем за відсутності правових підстав для повторного пред`явлення виконавчого листа до виконання. Тому саме 15.11.023 вона дізналася про порушення свого права, як боржника, після чого 24.11.2023 подала скаргу про визнання протиправною постанови від 23.02.2015 про відкриття виконавчого провадження та її скасування.

Проте, постановляючи ухвалу, суд першої інстанції вищевказаного не врахував та неповно з'ясував обставини справи, зокрема не дослідив та не надав правової оцінки доводам скаржниці щодо її обізнаності про порушене право 15.11.2023.

За наведених обставин колегія суддів вважає передчасним висновок суду першої інстанції про пропуск ОСОБА_1 строку на оскарження, не зазначення поважних причин пропуску такого строку та відповідно залишення скарги без розгляду.

Зважаючи на викладене та враховуючи те, що згідно з ч. 1 ст. 448 ЦПК України, скарга по суті розглядається судом, який розглянув справу як суд першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що в силу вимог ст. 379 ЦПК України ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції

Колегія суддів зазначає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, оскільки скасовано ухвалу суду першої інстанції з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, а в апеляційній скарзі ОСОБА_1 просила скасувати ухвалу та ухвалити нове судове рішення про задоволення скарги.

На підставі викладеного та керуючись ст. 268, 374, 379, 383, 384, 389 ЦПК України

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 29 листопада 2023 року - скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до цього суду.

Повний текст постанови складено 31 травня 2024 року.

Головуючий О. Ф. Мазурик

Судді О. В. Желепа

О. В. Немировська