Справа № 235/1547/24
Провадження №2-о/226/15/2024
УХВАЛА

Іменем України

29.05.2024 місто Мирноград

Димитровський міський суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Салькової В.С.,

за участю секретаря судового засідання Мініної Д.В.,

представника заявника адвоката Конюшенко І.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи Міністерство оборони України та військова частина НОМЕР_1 , про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Заявниця ОСОБА_1 звернулася до суду із цією заявою та в обґрунтування вимог зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 внаслідок військових дій загинув ОСОБА_2 , мобілізований до лав ЗСУ в лютому 2023 року, з яким вони проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу за адресою: АДРЕСА_1 . Познайомились вони у 2016 році, з жовтня 2016 року вирішили жити разом як чоловік та дружина. На той час вона була вдовою, її чоловік ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . ОСОБА_2 перебував у юридичному шлюбі з ОСОБА_4 , 1971 року народження, але разом вони вже не жили. Зі слів ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 померла. Протягом спільного проживання з ОСОБА_2 вони вели спільне господарство, святкували свята, дні народження, планували спільне майбутнє, разом робили ремонт у оселі, мали спільний бюджет. Сповіщення про загибель ОСОБА_2 №02/8608 надійшло 03.11.2023 саме на її ім`я та адресу. В ньому повідомлялося, що її чоловік, старший солдат ОСОБА_2 , відданий Військовій присязі на вірність Українському народові, мужньо виконавши військовий обов`язок в бою за Україну, її свободу і незалежність, загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 поблизу населеного пункту Бахмут Донецької області . Сповіщення підписане ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_6 . Лікарське свідоцтво про смерть №4517 від 20.06.2023, довідка про причину смерті №4517 та свідоцтво про смерть ОСОБА_2 також видані саме їй як дружині, військовий квіток після загибелі чоловіка повернули теж їй.

У вересні 2023 року вона звернулася до ІНФОРМАЦІЯ_5 із заявою стосовно виплати грошового забезпечення (нарахованого, але не отриманого до дня смерті) загиблого ОСОБА_2 Підполковник ОСОБА_7 звернувся з офіційним листом №13/7081 від 12.09.2023 з приводу цього питання до Командира військової частини НОМЕР_1 .

У листопаді 2023 року нею отримано листа №8144 від 10.11.2023 за підписом командира військової частини НОМЕР_1 про відмову в здійсненні виплати зазначених коштів, оскільки чинним законодавством не передбачене їхнє отримання особами, які не мають ступеню спорідненості по відношенню до загиблого. Відповідно до п.1 розділу ХХХ Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям ЗСУ та деяким іншим особам, затвердженого наказом МОУ від 07.06.2018 №260, у разі смерті (загибелі) військовослужбовця належне, але не отримане ним до дня смерті (загибелі) грошове забезпечення (у тому числі за весь місяць, у якому військовослужбовець помер (загинув) виплачується військовою частиною, в якій перебував на грошовому забезпеченні військовослужбовець, дружині (чоловіку), а в разі якщо її (його) немає - повнолітнім дітям, які проживали разом з нею (ним), або законним представникам (опікунам, піклувальникам) чи усиновлювачам неповнолітніх дітей (осіб з інвалідністю з дитинства - незалежно від їх віку), а також особам, які перебувають на утриманні військовослужбовців, або батькам військовослужбовців рівними частками, якщо військовослужбовці не перебувають у шлюбі та не мають дітей. У разі відсутності зазначених осіб належні суми грошового забезпечення виплачуються іншим спадкоємцям відповідно до чинного законодавства України. Саме з метою реалізації її прав на отримання грошового забезпечення, яке було нараховане, але не отримане ОСОБА_2 , а також одноразової грошової допомоги, передбаченої ст.16 3У «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», постанови КМУ №168 від 28.02.2022 їй необхідно встановити факт спільного проживання із загиблим ОСОБА_2 . Заявниця стверджує, що вона є єдиним членом сім`ї загиблого, будь-яких інших членів сім`ї, тобто осіб, які б проживали з загиблим та вели спільне господарство на день його загибелі, не було. Вважає, що наразі немає спору про право стосовно виплати грошового забезпечення ОСОБА_2 або одноразової грошової допомоги, оскільки вона ще не є суб`єктом отримання грошового забезпечення або соціальної допомоги. Просила встановити факт її спільного проживання з ОСОБА_2 однією сім`єю без реєстрації шлюбу в період з 09.09.2020 до дня його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У судове засідання заявниця не з`явилася, будучі повідомленою належним чином про час та місце розгляду справи.

Представник заявника адвокат Конюшенко І.Д. в судовому засіданні підтримала вимоги заяви, обґрунтовуючи їх викладеними в ній відомостями.

Представники заінтересованих осіб - Міністерства оборони України та військової частини НОМЕР_1 до суду не прибули.

Від Міністерства оборони України надійшло клопотання про залишення заяви без розгляду з огляду на наявність спору про право. Вважає, що у ОСОБА_1 фактично виник спір, зокрема, з органом, який призначає та виплачує грошову допомогу, та який заперечує проти встановлення факту. У клопотанні також зазначене про розгляд справи без участі представника міністерства.

Від військової частини НОМЕР_1 письмових пояснень по суті справи, жодних заяв та клопотань не надходило.

Представник заявника з доводами клопотання заінтересованої особи - Міністерства оборони України про необхідність залишення заяви без розгляду не погодилася, вважаючи, що спір про право наразі не виник між учасниками справи, оскільки заявник ще не має статусу дружини загиблого.

Оцінивши доводи учасників справи та дослідивши наявні докази, суд дійшов таких висновків.

В даній справі ОСОБА_1 наполягає на встановленні факту спільного проживання як чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу з загиблим ОСОБА_2 з метою реалізації свого права на отримання грошового забезпечення, яке було нараховане, але не виплачене за життя ОСОБА_2 , а також одноразової грошової допомоги , передбаченої ст.16 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

За положеннями ч.ч.1,2 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку наказного, позовного провадження (загального або спрощеного) та окремого провадження.

Згідно з ч.7 ст.19 ЦПК України окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

За частинами 2,4 ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Частинами першою, другою статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення фактів, у тому числі, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду (ч.4 ст.315 ЦПК України).

Як вбачається із змісту заяви, заявниця стверджує, що вона є єдиним членом сім`ї загиблого, будь-яких інших членів сім`ї, тобто осіб, які б проживали з загиблим та вели спільне господарство на день його загибелі, не було.

Разом із тим, як встановлене в судовому засіданні з витребуваних судом відомостей Мирноградського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, у Державному реєстрі актів реєстрації цивільного стану громадян наявні такі актові записи: про смерть №652 від 11.09.2020, складений Токмацьким міськрайонним відділом ДРАЦС Південно-Східного міжрегіонального управління МЮ (м. Дніпро) на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ; та про народження №101 від 23.03.1985, складений ВРАЦС Ренійського РУЮ Одеської області на ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , батьком якого зазначено ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Отже, смерть дружини ОСОБА_2 ОСОБА_5 підтверджена наявним актовим записом. Разом із тим відомості про батька ОСОБА_8 збігаються анкетними даними особи, факт наявності шлюбних відносин з якою просить встановити заявник.

В пункті першому постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснене, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо, зокрема, згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

В постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20.06.2019 у справі №632/580/17 викладений висновок про те, що юридичними фактами є певні факти реальної дійсності, з якими нормою права пов`язується настання правових наслідків, зокрема виникнення, зміна або припинення цивільних прав та обов`язків. Таким чином, визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне. Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, під час розгляду справ у порядку окремого провадження виключається існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.

Згідно з пунктом другим постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися до суду із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.

Крім того, відповідно до п.1 розділу ХХХ Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260, у разі смерті (загибелі) військовослужбовця належне, але не отримане ним до дня смерті (загибелі) грошове забезпечення (у тому числі за весь місяць, у якому військовослужбовець помер (загинув) виплачується військовою частиною, в якій перебував на грошовому забезпеченні військовослужбовець, дружині (чоловіку), а в разі якщо її (його) немає - повнолітнім дітям, які проживали разом з нею (ним), або законним представника (опікунам, піклувальникам) чи усиновлювачам неповнолітніх дітей (осіб з інвалідністю з дитинства - незалежно від їх віку), а також особам, які перебувають на утриманні військовослужбовців, або батькам військовослужбовців рівними частками, якщо військовослужбовці не перебувають у шлюбі та не мають дітей. У разі відсутності зазначених осіб належні суми грошового забезпечення виплачуються іншим спадкоємцям відповідно до чинного законодавства України.

Таким чином, факт, про встановлення якого просить ОСОБА_1 , за наявності наданих нею та витребуваних судом письмових доказів не підлягає встановленню в порядку окремого провадження, оскільки є спір про право, який підлягає розгляду виключно у порядку позовного провадження. Такі висновки суд обґрунтовує тим, що під час здійснення провадження у справі були встановлені відомості про наявність у ОСОБА_2 повнолітньої дитини - сина ОСОБА_8 , відомості про існування якого, місце проживання та перебування або неперебування його на утриманні батька заявник не зазначила в заяві. Враховуючи, що ОСОБА_8 є спадкоємцем першої черги після смерті батька, а також особою, яка в разі відсутності інших осіб має право на отримання грошового забезпечення загиблого ОСОБА_2 як військовослужбовця згідно з п.1 розділу ХХХ Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260, спір про право в цій справі є очевидним, а тому заява має бути залишеною без розгляду з роз`ясненням заявниці права звернутися до суду з вимогою про встановлення бажаного факту в порядку цивільного позовного провадження.

Керуючись ст.ст.260,294,315,353,354 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи Міністерство оборони України та військова частина НОМЕР_1 , про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу - залишити без розгляду.

Роз`яснити ОСОБА_1 право на звернення до суду з вимогою про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу в порядку цивільного позовного провадження.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі в п`ятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається з дня отримання копії ухвали.

Суддя: В.С. Салькова