Справа № 522/4567/24
Провадження № 2/522/4054/24
УХВАЛА

29 травня 2024 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Федчишена Т. Ю., вирішуючи питання про відкриття провадження за матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Міністерства оборони України, про визнання негідним отримувачем одноразової грошової допомоги у зв`язку зі смертю військовослужбовця та стягнення отриманої одноразової грошової допомоги у зв`язку зі смертю військовослужбовця, -

ВСТАНОВИЛА:

До Приморського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Міністерства оборони України, про визнання негідним отримувачем одноразової грошової допомоги у зв`язку зі смертю військовослужбовця та стягнення отриманої одноразової грошової допомоги у зв`язку зі смертю військовослужбовця.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 29 квітня 2024 року указану позовну заяву залишено без руху, надано позивачу десятиденний строк з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків позовної заяви, а саме для приведення позовної заяви у відповідність до вимог чинного законодавства та зазначення номеру облікової картки платника податків відповідача ОСОБА_2 або номеру і серії його паспорта, а також для надання доказів у підтвердження підсудності даної справи Приморському районному суду м. Одеси; визначення змісту позовних вимог та зазначення суми, про стягнення якої з відповідача просить позивач; визначення ціни позову, яка визначається сумою, яка стягується та для сплати судового збору у розмірі, визначеному п.п. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та для надання суду доказів сплати судового збору.

На виконання вимог указаної ухвали, 22.05.2024 від ОСОБА_1 до суду надійшла заява з доданою до неї позовною заявою в новій редакції, у якій позивачем виключено вимоги про стягнення з ОСОБА_2 на її користь отриманої одноразової грошової допомоги по причині смерті військовослужбовця. При цьому позивачем зазначено, що у зв`язку з неможливістю сплати судового збору вона бажає скористатися законодавчо закріпленою можливістю змінити предмет позову. Крім того зазначила, що в позовній заяві вона вказала прізвище, ім`я та по батькові відповідача й дату його народження, останнє відоме місце реєстрації та номер телефону, а інші відомості їй невідомі. Також указує, що документів на підтвердження місця реєстрації чи проживання відповідача відповідно до ч. 9 ст. 28 ЦПК України вона не має та враховуючи відсутність даних про відповідача в Єдиному державному демографічному реєстрі подає клопотання про витребування даних стосовно місцезнаходження майна відповідача.

Дослідивши документи, подані позивачем на виконання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 185 ЦПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Залишаючи позовну заяву ОСОБА_1 без руху, судом встановлено спосіб усунення виявлених недоліків поданої позовної заяви, а саме шляхом приведення позовної заяви у відповідність до вимог чинного законодавства та зазначення номеру облікової картки платника податків відповідача ОСОБА_2 або зазначення номеру і серії його паспорта; надання доказів у підтвердження підсудності даної справи Приморському районному суду м. Одеси; визначення змісту позовних вимог та зазначення суми, про стягнення якої з відповідача просить позивач, а також ціни позову, яка визначається сумою, яка стягується та сплати судового збору у розмірі, визначеному п.п. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» й надання суду доказів сплати судового збору.

У той же час, дослідивши позовну заяву в новій редакції, судом встановлено, що позивачем виключено вимогу про стягнення з ОСОБА_2 на її користь отриманої одноразової грошової допомоги з посиланням на неможливість сплати судового збору та за цією вимогою не сплачено судовий збір.

За таких обставин, суд вважає, що подаючи позовну заяву в новій редакції позивач фактично змінила предмет позову.

При цьому, посилання позивача на використання нею можливості змінити предмет позову до відкриття провадження у справі суд вважає необґрунтованим з огляду на таке.

Відповідно до ч. 3 ст. 49 ЦПК України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

Право, передбачене ч. 3 ст. 49 ЦПК України, а саме зміна предмету позову або підстав позову виникає у позивача з моменту відкриття провадження у суді першої інстанції, при цьому Цивільний процесуальний кодекс України не містить норм, які б передбачали можливість зміни позивачем предмету або підстав позову до відкриття провадження у справі.

Позивач на виконання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху подала позовну заяву в новій редакції, відмінній від первісної її редакції, виключивши вимоги про стягнення з ОСОБА_2 на користь позивача отриманої одноразової грошової допомоги по причині смерті військовослужбовця.

Таким чином, з викладеного слідує, що позивачем було фактично у поданій заяві змінено предмет позову, що суперечить вимогам ч. 3 ст. 49 ЦПК України.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Відтак зміна предмета позову означає зміну вимог, з якою позивач звернувся до відповідача.

У той же час, подана позивачем позовна заява в новій редакції передбачає зміну предмета позову, що у відповідності до вимог ст. 49 ЦПК України, не може бути предметом розгляду судом до відкриття провадження у справі.

Таким чином, питання щодо зміни предмета позову вирішується судом під час розгляду справи, в той же час позивачем, всупереч вимог цивільного процесуального законодавства, на виконання ухвали суду про залишення позову без руху, визначено новий предмет позову.

Зміна позовних вимог не є способом усунення виявлених судом недоліків позовної заяви та не звільняє позивача від обов`язку щодо виконання вимог ухвали суду від 29.04.2024.

Отже, подана позовна заява в новій редакції не може вважатися належним усуненням недоліків, оскільки відповідно до частини 2 статті 185 ЦПК України, такі недоліки повинні бути усунуті саме у спосіб, який встановлено судом.

Крім того, щодо виконання позивачем вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху в частині необхідності зазначення відомостей про особу відповідача відповідно до положень п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, суд зазначає таке.

ЦПК України саме на позивача покладає обов`язок оформлення позовної заяви відповідно до вимог, які визначені його положеннями, а саме статтями 175, 177 ЦПК України.

Суддя, отримавши матеріали позовної заяви, перевіряє її відповідність указаним вимогам, і у разі встановлення недоліків позовної заяви, вказує про це в ухвалі про залишення позовної заяви без руху, надаючи позивачеві строк на їхнє усунення.

Зміст наведених норм дає підстави для висновку, що залишення позовної заяви без руху - це тимчасовий захід, який застосовується судом з метою усунення позивачем недоліків позовної заяви та дотримання порядку її подання. Недоліки можуть стосуватися як позовної заяви (змісту та форми), так і порядку її подання.

У кожному випадку суддя має оцінити, чи є виявлені ним недоліки суттєвими і чи за їхньої наявності може бути вирішена справа з дотриманням всебічного, повного і неупередженого її розгляду.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

Тобто, чинним законодавством визначено обов`язок позивача, зокрема, зазначити у позовній заяві реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб), якщо такий у фізичної особи наявний або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі).

Як слідує із заяви на усунення недоліків позовної заяви, позивачем не зазначено номер облікової картки платника податків або номер і серію паспорта відповідача.

Такі недоліки є суттєвими і за їхньої наявності справа не може бути вирішена з дотриманням всебічного, повного і неупередженого її розгляду.

При цьому, доводи про те, що такі відомості позивачу не відомі, не позбавляє останнього обов`язку вказати такі відомості у позовній заяві, адже саме позивач визначає особу, до якої пред`являє позов, складає та подає до суду позовну заяву, і саме на нього покладено процесуальним законодавством обов`язок її належного оформлення та зазначення відомостей, які ідентифікують особу відповідача.

Позивачем вимог ухвали суду в цьому аспекті недоліків не виконано, адже указаних відомостей так і не було зазначено, недолік залишився неусунутим, що є підставою для повернення позовної заяви з підстав, передбачених ч. 3 ст. 185 ЦПК України.

Такий висновок узгоджується з висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 08 листопада 2023 року у справі № 120/969/23.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У своїй практиці Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг.

Європейський суд з прав людини вказав, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (Рішення ЄСПЛ у справі «Креуз проти Польщі» («Kreuz v. Poland») від 19 червня 2001 року, пункт 59).

Однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом, а вимога сплати судового збору, виходячи з практики Європейського Суду з прав людини, не може вважатися перешкодою у доступі до правосуддя.

Встановлюючи конкретні вимоги до змісту та форми заяви, а також до документів, які мають бути до неї додані, ЦПК України при цьому покладає обов`язок на суд перевірити виконання заяником цих вимог та прийнятності позовної заяви на стадії вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Оскільки позивачем недоліки позовної заяви, зазначені в ухвалі суду від 29 квітня 2024 року у спосіб, визначений в ній, не усунуто, не визначено ціни позову та не сплачено судовий збір, а також не зазначено відомостей про особу відповідача відповідно до положень п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява ОСОБА_1 підлягає поверненню позивачу.

Відповідно до ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Керуючись ч. 3 ст. 185 ЦПК України -

УХВАЛИЛА:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Міністерства оборони України, про визнання негідним отримувачем одноразової грошової допомоги у зв`язку зі смертю військовослужбовця та стягнення отриманої одноразової грошової допомоги у зв`язку зі смертю військовослужбовця - вважати неподаною та повернути позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Суддя Тетяна ФЕДЧИШЕНА