КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
провадження № 22-ц/824/6407/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:

судді - доповідача Кирилюк Г. М.

суддів: Рейнарт І. М., Ящук Т. І.

при секретарі Усковій А. Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Служба у справах дітей Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області, про визначення місця проживання дітей та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11 грудня 2023 року в складі судді Дубас Т. В.,

встановив:

26.07.2023 ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на ті підстави, що перебували в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 з 25 серпня 2012 року по 05 травня 2022 року. В шлюбі народилось двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05 травня 2022 року у справі № 369/15272/21 шлюб між ними розірвано. Після припинення шлюбу діти залишилися проживати разом з нею.

В 2022 році, після початку бойових дій у місті Києві, вона разом з дітьми виїхала на західну Україну та у 2023 році повернулася до міста Києва. Вихованням дітей займається тільки вона, батько переїхав проживати у місто Глобіне, життям дітей не цікавиться, має борг зі сплати аліментів на утримання старшої дочки.

Враховуючи малолітній вік дітей, вважала доцільним визначити їх місце проживання разом із нею.

Зазначала, що 27.04.2021 вона зверталася до Києво-Святошинського районного суду Київської області з заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів на молодшого сина ОСОБА_5 . Заяву було задоволено та видано судовий наказ. Однак відповідач подав заяву про перегляд справи за нововиявленими обставинами, за результатами розгляду якої наказ було скасовано та роз`яснено про можливість звернутися з цим питанням у порядку позовного провадження.

Посилаючись на вказані обставини позивачка просила суд визначити місце проживання малолітніх дітей, доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з нею.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/6 частини від всіх видів заробітку відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 21.04.2021 року і до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11 грудня 2023 року позов задоволено.

Визначено місце проживання малолітніх дітей разом з матір`ю ОСОБА_1 .

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/6 частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 21.04.2021 і до досягнення дитиною повноліття.

Допущено негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

26.12.2023 ОСОБА_2 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11 грудня 2023 року подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати в частині стягнення з нього аліментів на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/6 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 21.04.2021 і до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалити в цій частині нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/12 частки від усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 07.08.2023 і до досягнення дитиною повноліття.

Витрати пов`язані з оплатою судового збору покласти на ОСОБА_1 .

Вважає рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині таким, що прийняте з порушенням норм матеріального права.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовані тим, що з урахуванням оскаржуваного судового рішення, на нього покладено обов`язок сплачувати:

- аліменти на утримання доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі частки від усіх видів його заробітку;

- аліменти на утримання сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/6 частки від усіх видів заробітку.

Загальний розмір аліментів становить 5/12, що суперечить положенням ч.5 ст. 183 СК України, адже має складати 4/12 на обох дітей.

Враховуючи розмір стягнутих аліментів на утримання доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , - 1/4 частину, вважає законним та справедливим стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/12 частини.

Також вважає незаконним оскаржуване судове рішення в частині визначення дати, з якої мають бути стягнуті аліменти.

Оскільки судовий наказ у справі №369/5618/21, виданий Києво-Святошинським районним судом Київської області 11.06.2021 скасовано ухвалою від 23.03.2023, у позивача відпала правова підстава для стягнення аліментів саме з 24.04.2021 року.

На підставі рішення суду, яке в подальшому було скасовано, не може виникнути будь-яких правових наслідків матеріально-правового характеру, в тому числі щодо часу присудження аліментів та періоду їх сплати.

За скасованим судовим наказом не може існувати заборгованість по аліментам в межах відкритого на його підставі виконавчого провадження, а отже відсутні правові підстави для стягнення аліментів починаючи з дати звернення позивача із заявою про видачу судового наказу.

У даному випадку аліменти, які підлягають стягненню з відповідача, мають нараховуватися із дати звернення з позовною заявою - 07 серпня 2023 року.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 22 грудня 2021 року по справі №265/4428/18.

Крім того, судом першої інстанції не взято до уваги матеріальне становище та наявність у відповідача на утриманні бабусі - ОСОБА_8 , що підтверджується повідомленням №849 про надання соціальних послуг, що було долучене до матеріалів справи в суді першої інстанції.

Правом на надання відзиву на апеляційну скаргу учасники справи не скористались.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 та представник третьої особи - Служби у справах дітей Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області не з`явився, просили розглядати справу за їх відсутності.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Гайдай О. М. просила відмовити в задоволення апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині залишити без змін.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 25 серпня 2012 року по 05 травня 2022 року, є батьками дітей: доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Діти проживають разом з матір`ю.

07 жовтня 2019 року Києво-Святошинським районним судом Київської області видано судовий наказ (справа №369/11930/19), яким стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) , але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 12 вересня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

11 червня 2021 року Києво-Святошинським районним судом Київської області видано судовий наказ (справа №369/5618/21), яким стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) , але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 27 квітня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23 березня 2023 року заяву ОСОБА_2 про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами по справі №369/5618/21, виданого Києво-Святошинським районним судом Київської області, задоволено. Скасовано судовий наказ, виданий Києво-Святошинським районним судом Київської області у справі №369/5618/21.

Щодо вирішення спору по суті заявлених вимог.

Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно із статтею 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Отже, у Сімейному кодексі України не визначено максимального розміру аліментів, які можуть бути стягнені судом як аліменти на дитину.

За змістом статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Визначаючи розмір аліментів на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/6 частки від усіх видів доходу відповідача, суд першої інстанції виходив з того з такий розмір аліментів є необхідним для забезпечення гармонійного розвитку дитини, відповідач є особою працездатного віку, доказів наявності протипоказань щодо працевлаштування, відсутності інших доходів, майна, наявності у нього інших утриманців суду не надано.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги про те, що розмір аліментів на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повинен становить 1/12 частку, оскільки на утримання іншої малолітньої дитини сторін стягуються аліменти в розмірі 1/4 частки, є необґрунтованими.

Визначення аліментів у розмірі 1/6 частини на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не суперечить положенням ч. 5 ст. 183 СК України, оскільки судом не вирішувалось питання про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання двох дітей.

При цьому визначення аліментів на утримання дитини в розмірі 1/12 частини не відповідає вимогам чинного законодавства та не забезпечить гармонійного розвитку дитини.

Крім того, батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів на утримання однієї дитини за рахунок збільшення утримання іншої дитини.

Щодо неврахування судом першої інстанції при визначенні розміру аліментів матеріального становища відповідача та наявності у нього на утриманні бабусі ОСОБА_8 .

На підтвердження вказаної обставини позивачем надано копію паспорта ОСОБА_8 , довідку про місце її фактичного проживання, копію її медичної картки амбулаторного хворого, рішення №847 від 01.11.2023 про призначення /перерахунок компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, відповідно до якого розмір компенсації ОСОБА_2 , який надає послуги з догляду на непрофесійній основі ОСОБА_8 , з 01.10.2023 по 30.09.2024 призначено в сумі 1 919 грн.

Разом з тим, відповідачем не надано доказів, що вказана компенсація в розмірі 1919 грн є єдиним доходом, який він отримує, а стягнення аліментів на утримання його малолітньої дитини в розмірі 1/6 частини від його доходів не відповідає його матеріальній можливості надавати таку матеріальну допомогу.

Щодо доводів апеляційної скарги в частині визначення дати, з якої мають бути стягнуті аліменти.

Відповідно до положень ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років.

Як вбачається з матеріалів справи, з позовом про стягнення аліментів позивачка звернулась 26 липня 2023 року (а.с. 36 т.1).

Таким чином, аліменти підлягають стягненню саме з 26 липня 2023 року, а не з 21 квітня 2021 року, як про це зазначено в резолютивній частині рішення суду.

Позовних вимог про присудження аліментів за минулий час позивачем заявлено не було.

При цьому дата звернення до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів, який в подальшому було скасовано, правового значення для визначення дати, з якої присуджуються аліменти за рішенням суду, не має.

За таких підстав ухвалене по справі рішення в частині дати присудження аліментів підлягає відповідній зміні.

В решті рішення суду першої інстанції сторони не оскаржують, а тому воно не є предметом апеляційного розгляду.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11 грудня 2023 року в частині визначення розміру та дати присудження аліментів змінити, зазначивши, що аліменти підлягають стягненню з 26 липня 2023 року.

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає крім випадків, передбачених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач Г. М. Кирилюк

Судді: І. М. Рейнарт

Т. І. Ящук