Справа № 761/1956/20
Провадження № 6/761/796/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2024 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого: судді - Притули Н.Г.

при секретарі: Габунії М.Г.,

за участі

представника заявника: ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву ОСОБА_2 про встановлення способу виконання рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 26.09.2022 року зміненого постановою Київського апеляційного суду від 07.02.2024 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Крістал Ессет Менеджмент» про поділ спільного майна подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

В березні 2024 року до суду надійшла зазначена заява в якій заявник просить встановити спосіб виконання рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 26.09.2022 року зі змінами внесеними постановою Київського апеляційного суду від 07.02.2024 року у справі №761/1956/20, шляхом стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 в порядку поділу майна подружжя 1/2 виділених спільних грошових коштів у сумі 663 374,86 грн.

Свою заяву заявник обґрунтовує тим, що рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 26.09.2022 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Крістал Ессет Менеджмент» про поділ спільного майна подружжя задоволено частково, а саме в порядку поділу майна подружжя визнано за ОСОБА_2 право власності 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 .

Постановою Київського апеляційного суду від 07.02.2024 року рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 26 вересня 2022 року в частині відмови у задоволенні вимог про стягнення різниці вартості майна скасовано та ухвалено в цій частині нове, яким в порядку поділу майна подружжя виділено ОСОБА_2 спільних грошових коштів у сумі 663374,86 грн.

13.03.2024 року Шевченківським районним судом м. Києва було видано виконавчий лист у даній справі, однак судом не встановлено спосіб виконання грошової вимоги, тому заявник звернулась до суду з даною заявою та вказала, що встановлення такого способу виконання рішення суду як стягнення суми не змінить по суті рішення суду.

24.05.2024 року до суду надійшли заперечення від представника ОСОБА_3 , в яких остання просить відмовити у задоволенні даної заяви, оскільки вимоги вказаної заяви є по своїй суті вимогами про зміну рішення, а не про зміну чи встановлення способу його виконання. У заяві не не наведено жодного факту існування обставин, які істотно ускладнюють виконання рішення та/або роблять його неможливим.

Представник заявника ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримала заяву про встановлення способу виконання рішення та просила задовольнити її.

Інші учасники в судове засідання не з`явились, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином. Представник ОСОБА_3 просила слухати заяву в її відсутність.

Оскільки неявка належно повідомлених сторін не є перешкодою для подальшого слухання заяви, суд продовжив слухання справи у відсутність учасників, що не з`явились в судове засідання.

Як встановлено судом та вбачається із матеріалів справи, в позовних вимогах з врахуванням заяви від 10.02.2021 року позивач просив:

-визнати за позивачем право особистої власності на двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 ;

-стягнути з відповідача на користь позивача різницю вартості майна в розмірі 51 414,61 грн. (різниця між вартістю квартири АДРЕСА_1 та вартістю сплачених коштів забезпечувального платежу за новозбудовану квартиру за адресою: АДРЕСА_2 ).

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 26.09.2022 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Крістал Ессет Менеджмент» про поділ спільного майна подружжя задоволено частково, а саме в порядку поділу майна подружжя визнано за ОСОБА_2 право власності 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 . В позові ОСОБА_2 про стягнення різниці вартості майна відмовлено.

Представник ОСОБА_2 , не погодившись з рішенням, в апеляційній скарзі, зокрема просила, в порядку поділу майна подружжя виділити ОСОБА_2 1/2 спільних грошових коштів у сумі 663 374,86 грн.

Постановою Київського апеляційного суду від 07.02.2024 року рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 26 вересня 2022 року в частині відмови у задоволенні в позові ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «КрісталЕссет Менеджмент» про стягнення різниці вартості майна скасовано та ухвалено в цій частині нове, яким в порядку поділу майна подружжя виділено ОСОБА_2 спільних грошових коштів у сумі 663 374,86 грн.

Тобто апеляційна інстанція задовольнила апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 в той спосіб, який вона визначила.

13.03.2024 року Шевченківським районним судом м. Києва було видано виконавчий лист у даній справі.

В судовому засіданні представник позивача пояснила, що вона в усному порядку зверталась до виконавця щодо виконання рішення суду та їй було рекомендовано встановити спосіб виконання рішення який містив би заходи примусового виконання. В той же час, будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження зазначеного суду надано не було.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України; судове рішення є обов`язковим до виконання; держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку; контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Конституційний Суд України зазначив, що складовою права кожного на судовий захист є обов`язковість виконання судового рішення (абзац третій пункту 2.1 мотивувальної частини Рішення від 26 червня 2013 року № 5-рп/2013). Це право охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).

Даючи оцінку доводам заяви ОСОБА_2 про встановлення способу виконання рішення, в якій остання просила встановити спосіб виконання рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 26.09.2022 року зі змінами внесеними постановою Київського апеляційного суду від 07.02.2024 року, суд вважає за необхідне вказати наступне.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частиною третьою статті 33 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Відповідно до частин першої, третьої статті 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Як встановлено судом, у своїй апеляційній скарзі на рішення суду від 26.09.2022 року ОСОБА_2 просила саме виділити їй 1/2 спільних грошових коштів у сумі 663 374,86 грн., яку суд апеляційної інстанції задовольнив.

Варто зазначити, що стягнення з відповідача в порядку поділу майна подружжя 1/2 спільних грошових коштів у сумі 663 374,86 грн. і виділення позивачу в порядку поділу майна подружжя спільних грошових коштів у сумі 663 374,86 грн. є різними за своєю суттю способами захисту прав та інтересів позивача, які обираються позивачем при поданні позову, а судом при ухваленні рішення.

Так, поняття «спосіб і порядок» виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке розраховане на виконавче провадження. Порядок виконання судового рішення означає визначену у рішенні суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним/приватним виконавцем, спосіб виконання судового рішення це спосіб реалізації та здійснення способу захисту. Під зміною способу виконання рішення суду слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі об`єктивної (безумовної) неможливості його виконання у спосіб, раніше встановлений судом.

У постанові від 24 грудня 2014 року у справі №21-506а14 Верховний Суд України дійшов висновку, що зміну способу і порядку виконання судового рішення слід розуміти як застосування судом нових заходів щодо його реалізації у зв`язку з неможливістю виконання цього рішення раніше визначеними способом і порядком. При цьому зміна способу виконання не має змінювати (зачіпати) суті самого судового рішення.

Подібного підходу дотримується і Верховний Суд, зокрема у постановах від 7 березня 2018 року у справі № 456/953/15-а, від 16 липня 2020 року у справі №130/2176/17, від 11 листопада 2020 року у справі №817/628/15 та від 17 лютого 2021 року у справі №295/16238/14-а.

Заявник звертаючись до суду не надала суду доказів того, що постанову Київського апеляційного суду від 07.02.2024 року неможливо виконати.

Таким чином, враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для задоволення заяви ОСОБА_2 про встановлення способу виконання рішення, оскільки запропонований останньою спосіб виконання судового рішення фактично змінює зміст резолютивної частини судового рішення.

При цьому, заявник не позбавлена можливості звернутись до суду із заявою про роз`яснення рішення суду.

Керуючись Законом України «Про виконавче провадження» та ст. 435 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В заяві ОСОБА_2 про встановлення способу виконання рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 26.09.2022 року зміненого постановою Київського апеляційного суду від 07.02.2024 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Крістал Ессет Менеджмент» про поділ спільного майна подружжя - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Повний текст ухвали складено 31 травня 2024 року.

Суддя: Н.Г. Притула