УХВАЛА

06 червня 2024 року

м. Київ

справа № 335/4172/23

провадження № 61-7909ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Лідовця Р. А., Луспеника Д. Д.,

вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою Районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 23 жовтня 2023 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 29 квітня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району про відшкодування шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району.

Позов обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 є власником автомобіля марки Daewoo Lanos, реєстраційний номер НОМЕР_1 . 28 грудня 2022 року о 2 год після опівночі на автомобіль Daewoo Lanos, номерний знак НОМЕР_1 , впало дерево на прибудинковій території будинку АДРЕСА_1 . Про вказану подію невідкладно повідомлено на лінію 102. Вказане повідомлення було зареєстроване за № ЄО 24681. Відповіддю Відділу поліції № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області від 29 грудня 2022 року, заявника повідомлено, що за його заявою проведено перевірку та ознак кримінального правопорушення не виявлено. Із відповіді Запорізького обласного центру з гідрометеорології (Запорізький ЦГМ) встановлено, що швидкість вітру з 27 грудня 2022 року до 28 грудня 2022 року від 7 м/с до 12 м/с, що підтверджує штормовий вітер в момент падіння дерева на автомобіль позивача.

Районна адміністрація по Вознесенівському району Запорізької міської ради надала позивачеві відповідь, відповідно до якої, дерева на внутрішньо квартальних територіях району не знаходяться в оперативному управлінні районної адміністрації. Будинок АДРЕСА_1 та прибудинкову територію обслуговує керуюча компанія «Наше місто». Проте документів, які підтверджують вказане твердження позивачу надано не було.

ОСОБА_1 звертався до Комунального підприємства «Наше місто» (далі -КП «Наше місто») з метою дізнатись, хто є балансоутримувачем дерев по вул. Патріотична, буд. 58. Згідно з відповіддю КП «Наше місто», балансоутримувачем дерев є місцеві органи самоврядування.

Посилаючись на вимоги підпункту 7 пункту «а» статті 30, статей 12, 13, 21 Закону України «Про місцеве самоврядування», розділу 5, пункту 5.1 «Правил утримання зелених насаджень», Положення про районну адміністрацію Запорізької міської ради по Вознесенівському, Дніпровському, Заводському, Комунарському, Олександрівському, Хортицькому, Шевченківському району, затвердженого рішенням Запорізької міської ради від 07 грудні 2022 року № 76, ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Балкового Р. Л. зазначає, що зелені насадження є елементами благоустрою, а отже, обов`язок щодо утримання зелених насаджень за адресою: АДРЕСА_1 , виникає саме у районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району.

Відповіддю Департаменту з управління житлово-комунальним господарством ЗМР, будь-які зелені насадження (дерева) у м. Запоріжжі, в тому числі і розташованих по АДРЕСА_1 , не належить до повноважень Департаменту.

Крім того, позивач надсилав вимогу-претензію до відповідача, з вимогою компенсувати завдану шкоду, на яку отримав відповідь Районної адміністрації по Вознесенівському району Запорізької міської ради від 03 квітня 2023 року № 01-10/710, про відмову в задоволенні вимог про відшкодування завданої шкоди.

Відповідно до висновку експертного транспортно-товарознавчого дослідження про визначення вартості збитку, завданого власнику КТЗ № 3982 від 28 грудні 2022 року, матеріальний збиток, завданий власнику КТЗ Daewoo Lanos, номерний знак НОМЕР_1 , внаслідок ДТП 28 грудня 2022 року на дату оцінки дорівнює ринковій вартості автомобіля та складає 66 657,04 грн.

На думку позивача, наявний об`єктивний причинний зв`язок між протиправною бездіяльністю відповідача щодо утримання зелених насаджень (дерев) та нанесеними йому збитками.

Посилаючись на означені обставини, ОСОБА_1 просив суд стягнути з Районної адміністрації по Вознесенівському району Запорізької міської ради на його користь суму матеріального збитку, завданого власнику КТЗ Daewoo Lanos, реєстраційний номер НОМЕР_1 , внаслідок ДТП 28 грудня 2022 року, в розмірі 66 657,04 грн, суму вартості проведення авто-товарознавчого дослідження у розмірі 2 500,00 грн, а також судові витрати.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 23 жовтня 2023 року, залишеним без змін постановою Запорізького апеляційного суду від 29 квітня 2024 року, позов задоволено. Стягнуто з Районної адміністрації по Вознесенівському району Запорізької міської ради на користь ОСОБА_1 суму матеріального збитку у розмірі 66 657,04 грн, суму вартості проведення авто-товарознавчого дослідження у розмірі 2 500,00 грн та суму понесених судових витрат у розмірі 1 073,60 грн, а всього - 70 230,64 грн.

У травні 2024 року Районна адміністрація по Вознесенівському району Запорізької міської ради засобами поштового зв`язку звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 23 жовтня 2023 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 29 квітня 2024 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення процесуальних норм, просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Згідно з частиною четвертою статті 19 ЦПК України спрощене позовне провадження призначене для розгляду, зокрема, малозначних справ; справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з частиною четвертою статті 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя; 2) щодо спадкування; 3) щодо приватизації державного житлового фонду; 4) щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; 5) в яких ціна позову перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 6) інші вимоги, об`єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1-5 цієї частини.

Зазначена справа є незначної складності та не належить до виключень із цієї категорії, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.

Малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, тому, незалежно від того визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанції, ураховуючи, що частина шоста статті 19 ЦПК України розташована серед Загальних положень цього Кодексу, яка поширюється й на касаційне провадження, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.

Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд, який відповідно до частини третьої статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення.

При цьому, Верховним Судом досліджено та взято до уваги: предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства та судову практику у цій категорії справ.

Касаційна скарга містить посилання на випадки, передбачені підпунктами «а», «в» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню.

Зокрема, заявник зазначає, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, з огляду на велику кількість подібних справ у судах першої та апеляційної інстанцій та відсутність правового висновку Верховного Суду з питання застосування норм права у подібних правовідносинах.

Наведені заявником обставини, передбачені підпунктом «а» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, не дають підстав для висновку про те, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики. При цьому, доводи касаційної скарги зводяться виключно до незгоди заявника з оцінкою судами зібраних у справі доказів та встановлених обставин, що не стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Крім того, аналіз судових рішень у справі та наведені заявником у скарзі доводи не дають підстав для висновку про те, що вказана справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для заявника (підпункт «в») пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України).

Інших підстав, які б спростовували віднесення цієї справи до категорії малозначних, касаційна скарга не містить і суд касаційної інстанції їх не встановив.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року, § 45; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року, § 37).

При цьому, застосування передбаченого законодавством порогу ratione valoris (ціна позову) для подання скарг до верховного суду є правомірною та обгрунтованою вимогою, враховуючи саму суть повноважень верховного суду щодо розгляду лише справ відповідного рівня значущості («Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року, § 36).

Рішенням Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10-р(II)/2023, зокрема, визнано таким, що відповідає Конституції України (є конституційним), пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

У касаційному порядку може бути здійснений перегляд судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, проте лише у випадках, визначених Кодексом (абзац четвертий пункту 7.5. мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10-р(II)/2023). Верховний Суд як суд касаційної інстанції у цивільних справах із перегляду в касаційному порядку судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, має виконувати повноваження щодо усунення порушень норм матеріального та/або процесуального права, виправлення судових помилок і недоліків, а не нового розгляду справи та нівелювання ролі судів першої та апеляційної інстанцій у чиненні правосуддя та розв`язанні цивільних спорів (абзац п`ятий пункту 7.7. мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10-р(II)/2023).

Внормування процесуальних відносин у спосіб визначення в Кодексі підстав для касаційного перегляду судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, можливе як виняток і лише у разі, коли це обумовлено потребами, що є значущими для дієвості та ефективності правосуддя, зокрема потребою розв`язання Верховним Судом як найвищим судом у системі судоустрою України складного юридичного питання, яке має фундаментальне значення для формування судами єдиної правозастосовної практики (абзац другий пункту 7.8. мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10-р(II)/2023).

Припис пункту 2 частини третьої статті 389 Кодексу, що встановлює один із «фільтрів» для касаційного перегляду судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, - визнання справи малозначною - є зрозумілим за змістом та передбаченим за наслідками застосування.

Зазначений припис Кодексу також має правомірну мету - додержання принципу остаточності судового рішення (res judicata) як одного з аспектів вимоги юридичної визначеності (пункт 7.9. мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10-р(II)/2023).

З урахуванням наведеного, оскільки заявником подано касаційну скаргу на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 2 частини шостої статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 23 жовтня 2023 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 29 квітня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району про відшкодування шкоди відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І. Ю. Гулейков Р. А. Лідовець Д. Д. Луспеник