Провадження № 2-др/344/52/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ДОДАТКОВЕ)

05 червня 2024 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої Кіндратишин Л.Р.

за участю секретаря судового засідання Литвин Х.В.,

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву представника відповідача адвоката Іванишина Василя Івановича про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Прикарпаттяобленерго» про визнання дій протиправними, зобов`язання до вчинення дій, стягнення моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Представник відповідача адвокат Іванишин В.І. звернувся із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі, так як у позові відмовлено просив стягнути з позивача на користь відповідача витрати щодо надання професійної правничої допомоги у розмірі 32 000 грн.

Позивач у судовому засіданні просила відмовити у стягненні витрат на правничу допомогу на користь відповідача, оскільки представництво інтересів адвокатом Іванишиним В.І. було вкрай неналежним. Також просила врахувати заперечення щодо витрат на правничу допомогу, які зазначені у додаткових поясненнях від 19.03.2024. У таких її представником було зазначено про значне завищення витрат на правничу допомогу. А саме представником відповідача визначено, що долучення доказів становить 4 000 грн., що є явно необґрунтованим.

У судове засідання представник відповідача не з`явився, подавши заяву про проведення судового засідання без його участі.

Вислухавши думку позивача, перевіривши матеріали справи, судом встановлено наступне:

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано- Франківської області від 29.04.2024 у позові ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Прикарпаттяобленерго» про визнання дій протиправними, зобов`язання до вчинення дій, стягнення моральної шкоди відмовлено.

У процесі розгляду справи 11.03.2024 представником відповідача адвокатом Іванишин В.І. подано клопотання разом з додатками про стягнення витрат за надання правничої допомоги ( т. 2. А.с. 205-206)

19.03.2024 представником позивача адвокатом Сметаніковим А.В. ( т.3 а.с. 20-26) подано додаткові пояснення у справі, де зазначено про очевидну необґрунтованість визначеного розміру витрат за надання правничої допомоги адвокатом Іванишин В.І., зокрема за участь у судових засіданнях та долучення доказів у справі.

Разом з тим, у відповідності до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 141 ЦПК України визначено розподіл судових витрат між сторонами та передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч.8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

-розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

-розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із : складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Підсумовуючи, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року в справі № 826/1216/16 зазначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

У постанові Верховного Суду від 20 жовтня 2021 року у справі № 757/29103/20-ц (провадження № 61-11792св21) зазначено, що у разі підтвердження обсягу наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, обґрунтованості їх вартості, витрати за такі послуги підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 137 ЦПК України). Визначальним у цьому випадку є факт надання адвокатом правової допомоги у зв`язку із розглядом конкретної справи.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (постанова Великої палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18).

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу представником відповідача адвокатом Іванишин В.І. надано : ордер на надання правничої допомоги адвокатом Іванишином В.І. від 13.11.2023; договір про надання професійної правничої допомоги №2024/18 ВІД 02.01.2024, у якому ( п. 4.1) визначено вартість 1 людино- години в суму до 1 000 грн.; акт приймання - передачі до вказаного договору від 28.02.2024, у якому зазначено, що складення відзиву на позову заяву ( 8 годин) становить 8000 грн., долучення доказів ( 4 год.) 4 000 грн.; підготовка письмових пояснень ( 4 год).- 4 000 грн.; участь у судових засіданнях ( 16 год.) -16 000 грн. ( а.с. 207-211 т.2).

Разом з тим, із журналу судових засідань вбачається участь представника відповідача у судових засіданнях : 28.11.2023 з 10:10:23 год. 10:53:22 год.; 09.01.2024 з 14:08:45 год. по 15:29:16 год.;15.01.2024 з 13:23:37 год по 16:09:20 год.; 25.01.2024 з 13:32:52 по 15:43:01 год.; 19.02.2024 з 14:38:49 по 15:09:43 год.; 27.02.2024 з 15:59:22 по 16:40:25 год.; 11.03.2024 з 14:51:15 по 16:48:59 год.; 18.03.2024 з 13:23:46 по 15:08:46 год; 12.04.2024 з 11:22:14 по 11:38:00 год.; 24.04.2024 з 10:14:57 по11:21:29 год.;26.04.2024 з 11:13:12 по 12:18:49 год.; 29.04.2024 з 10:16:38 по 13:25:31 год.

Так, представником подавались клопотання про долучення доказів, однак такі були зумовлені процесом розгляду справи. Відтак, суд вважає безпідставним та необґрунтованим заявлення витрат за надання правничої допомоги представником відповідача в сумі 4 000 грн. за долучення доказів у справі.

Представником позивача підготовлено та подано відзив ( а.с.1-16 т.2) та промову у судових дебатах ( а.с.213-233 т.2), які за своїм змістом фактично не відрізняються.

Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (див. mutatismutandis рішення ЄСПЛ у справі «East/WestAllianceLimited» проти України» від 23 січня 2014 року (East/WestAllianceLimited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)).

Такий правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 січня 2021 року у справі № 596/2305/18-ц (провадження № 61-13608св20).

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір».

Таким чином, на думку суду, враховуючи факт відмови у задоволені позову, матеріальне становище позивача, яка є пенсіонером,її заперечення щодо стягнення витрат за надання правничої допомоги; співмірним розміром правничої допомоги, з урахуванням складності даної справи, реального часу надання правничої допомоги та обсягу необхідної до виконання роботи, беручи до уваги задекларовані в п. 6 ч. 3 ст. 2 ЦПК України і усталеній практиці у вищевказаних рішеннях ЄСПЛ принципи пропорційності, розумності і співмірності, суд вважає за необхідне зменшити розмір витрат відповідача на професійну правничу допомогу до 4 000 грн.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 82, 141, 259, 263, 268, 280-282 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву представника відповідача адвоката Іванишина Василя Івановича про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Прикарпаттяобленерго» про визнання дій протиправними, зобов`язання до вчинення дій, стягнення моральної шкоди задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь Приватного акціонерного товариства «Прикарпаттяобленерго» витрати на правничу допомогу у розмірі 4 000 (чотири тисячі) гривень.

Додаткове рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування учасників справи:

Повне найменування учасників справи:

Позивач : ОСОБА_1 , РНОКПП : НОМЕР_1 , адреса : АДРЕСА_1 ;

Представник позивача : адвокат Сметаніков Андрій Васильович, адреса : АДРЕСА_2 ;

Відповідач : Приватне акціонерне товариство «Прикарпаттяобленерго», ЄДРОПУ : , адреса : вул. Індустріальна, 34, м. Івано-Франківськ;

Представник відповідача : адвокат Іванишин Василь Іванович, РНОКПП : НОМЕР_1 , адреса : вул. Індустріальна, 34, м. Івано-Франківськ.

Повне додаткове рішення складено 07.06.2024.

Суддя Івано-Франківського міського суду Кіндратишин Л.Р.