СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/10630/23

пр. № 2/759/424/24

20 травня 2024 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Твердохліб Ю.О.

за участю секретаря судових засідань Вінцковської О.І.

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , третя особа: ОСОБА_5 , Дванадцята Київська державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2023 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом,в інтересах ОСОБА_1 , в якому, просила визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на квартиру АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Свої вимоги позивач, мотивувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_6 - мати ОСОБА_1 , яка за життя заповіт не залишила. Після її смерті відкрилась спадщина, зокрема на квартиру АДРЕСА_1 , яка була придбана нею на Київській універсальній біржі 23.02.1999 року. У спадкодавця залишилось двоє дітей - ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . З заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 звернулись: ОСОБА_1 (дочка спадкодавця), ОСОБА_7 (мати спадкодавця), яка на даний час померла, ОСОБА_3 (чоловік спадкодавця), який усунутий від спадкування, ОСОБА_5 (повнолітній син спадкодавця), який відмовився від спадщини на користь ОСОБА_7 . Відповідач позбавлений батьківських прав по відношенню до неї та рішенням Святошинського районного суду м.Києва від 26.05.2016 року усунутий від спадкування за законом після смерті ОСОБА_6 .

Вказує, що квартира АДРЕСА_1 купувалась спадкодавцем ОСОБА_6 за її особисті кошти отримані нею від підприємницької діяльності та взята в борг, без участі відповідача. Відповідач у період з 1996 року по 2013 рік ніде не працював, доходів не мав, не заробляв та не приносив коштів у сім`ю, не навчався, не доглядав за дітьми, не вів домашнього господарства, будучи при цьому працездатним і здоровим. Вважає, що спірна квартира є особистою власністю спадкодавця, а отже має бути успадкована саме нею, однак через позицію нотаріуса позбавлена можливості здійснити оформлення майна, що належало за життя ОСОБА_6 , у зв`язку з чим звернулись з позовом до суду.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.06.2023 року справа була передана на розгляд судді Твердохліб Ю.О. (а.с.108-109 т.1).

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 14.06.2023 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження (а.с. 111 т.1).

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 19.07.2023 року виткликано в судове засідання свідків та витребувано з Дванадцятої київської державної нотаріальної контори завірену копію матеріалів спадкової справи заведеної після смерті ОСОБА_8 (а.с. 128 т.1).

17.08.2023 року на виконання вимог ухвали Святошинського районного суду м. Києва від 19.07.2023 року Дванадцятою київською державною нотаріальною конторою направлено до суду належним чином завірену копію спадкової справи заведеної щодо майна ОСОБА_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 137-205 т.1).

У жовтні 2023 року до суду подано позовну заяву в новій редакції (а.с.215-220), оскільки ОСОБА_1 набула повноліття.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 12.10.2023 року прийнято до розгляду уточнену позовну заяву, залучено до участі у справі співвідповідачів (а.с. 222-224).

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 18.12.2023 року закрито підготовче провадження та призначив справу до розгляду по суті (а.с.1-2 т.2).

В судовому засіданні позивача ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги та просив позов задовольнити з підстав, викладених у ньому.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов визнала та просила задовольнити.

Відповідач ОСОБА_4 та третя особа ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилась, направила до суду заяви про визнання позову та просили проводити розгляд справи за їх відсутності (а.с. 239-240, 246 т.1).

Третя особа Дванадцята Київська державна нотаріальна контора в судове засідання свого представника не направили, надіслали до суду лист, у якому просили розглядати справу у відсутність їх представника (а.с. 28 т.1).

Відповідач ОСОБА_3 відзив на позовну заяву у встановлений строк не надав, в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений шляхом направлення кореспонденції на адресу реєстрації, причини неявки суду невідомі. За зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача направлялась ухвала про відкриття провадження, позовна заява з додатками та повістка, які повернулись з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 205, 206, 245, 248 т. 1, а.с. 14, 30, 65 т.2).

Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).

Отже, зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та/або письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою частини п`ятої статті 279 та частини 8 статті 178 ЦПК України.

Суд, керуючись вимогами ст.ст.130, 280 ЦПК України вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідачів та ухвалити заочне рішення.

Дослідивши докази в справі у їх сукупності, заслухавши думку учасників судового засдіання, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є дочкою спадкодавця ОСОБА_6 що підтверджується копією свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 12.08.2005 року (а.с.158 т.1).

23.02.1999 року ОСОБА_6 придбала квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується копією договором купівлі-продажу (а.с.57).

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 померла, що підтверджується копією свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 09.02.2015 року (а.с.145 т.1).

Заочним рішенням Святошинського районного суду м.Києва від 21.03.2016 року, яке ухвалою Апеляційного суду м.Києва від 14.12.2016 року залишено без змін, позбавлено ОСОБА_3 батьківських прав стосовно дочки - ОСОБА_1 (а.с. 11-14, 15-18 т.1).

З копій матеріалів спадкової справи №446/2015, наданої Дванадцятою київською державною нотаріальною конторою вбачається, що крім ОСОБА_1 виявили бажання прийняти спадщину після смерті ОСОБА_6 - ОСОБА_7 (а.с. 144 т.1), ОСОБА_3 (а.с. 153 т.1),

ОСОБА_7 постановою державного нотаріуса Дванадцятої київської державної нотаріальної контори Фещук Н.І. від 26.09.2015 року було відмовлено у видачі свідоцтва на право на спадщину за законом, в зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу (а.с. 163 т.1).

ОСОБА_3 постановою державного нотаріуса Дванадцятої київської державної нотаріальної контори Фещук Н.І. від 20.12.2017 року було відмовлено у видачі свідоцтва на право на спадщину за законом, в зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу (а.с. 172 т.1).

Рішенням Святошинського районного суду м.Києва від 26.05.2016 року у справі №759/2029/16-ц, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м.Києва від 05.09.2016 року, усунуто ОСОБА_3 від прав на спадкування за законом після ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 19-25, 27-30 т.1).

Постановою Верхового суду від 13.10.2021 року постанову Апеляційного суду м.Києва від 26.02.2020 року у справі №759/10030/18 змінено, виключеноз її мотивувальної частини посилання суду на придбання кв. АДРЕСА_1 у спільну сумісну власність та за спільні кошти подружжя ОСОБА_6 та ОСОБА_3 , в іншій частині постанову залишено без змін (а.с. 33-46 т.1).

Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Також, в судовому засіданні в якості свідка допитана ОСОБА_9 , яка вказала, що вона постійно допомагала матері позивача - ОСОБА_6 , яка весь час працювала, заробляла гроші на квартиру, ОСОБА_3 не цікавився дітьми.

Проаналізувавши подані позивачем докази, суд дійшов до висновку, що позивач лише в судовому порядку може визнати за собою право власності на квартиру в порядку спадкування за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч.1 ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Відповідно до приписів статтей 316, 328 ЦК України: правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб; право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частиною 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Пленум Верховного Суду України у п. 20 Постанови "Про судову практику справах про спадкування" від 30 травня 2008 року роз`яснив, що справи про спадкування за законом мають вирішуватись на основі правил глави 86 ЦК України. Спадкування за законом здійснюється почергово. За відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття всіма спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують спадкоємці відповідної черги.

Відповідно до ч. 1 ст. 1297 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Статтею 392 Цивільного кодексу України регламентовано, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання, у разі якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р., ратифікованою законом від 17.07.97 №475/97-ВР, зокрема ст. 1 Першого протоколу до неї (1952 р.), передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства й на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу (ст. 16 ЦК України).

Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження.

У відповідності до п. п. 4.15, 4.18 Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 22 лютого 2012 року, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Згідно з інформаційним листом від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини.

Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Враховуючи викладене, оцінюючи всі досліджені судом докази з огляду на їх належність, допустимість і достатність, зважаючи на те, що відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_4 визнали позов, ОСОБА_3 заперечень на позов не надав, однак рішенням суду був усунутий від прав на спадкування за законом після ОСОБА_6 , а у інший спосіб позивач позбавлений права оформити свої спадкові права як спадкоємця першої черги на спадщину після смерті матері ОСОБА_6 до складу якої входить квартира АДРЕСА_1 , суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 2, 5, 12, 141, 209, 259, 263-265, 268, 273, 354-355 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , третя особа: ОСОБА_5 , Дванадцята Київська державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , право власності на квартиру АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7 .

За письмовою заявою відповідача, поданою до суду протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення, заочне рішення може бути переглянуто.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , громадянин України, РНОКПП НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_4 .

Відповідач: ОСОБА_2 , громадянка України, РНОКПП НОМЕР_5 , адреса реєстрації: АДРЕСА_5 .

Відповідач: ОСОБА_4 , громадянка України, РНОКПП НОМЕР_6 , адреса реєстрації: АДРЕСА_6 .

Третя особа: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянин України, РНОКПП НОМЕР_7 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 .

Третя особа: Дванадцята Київська державна нотаріальна контора, адреса: м.Київ, вул.Г.Юри, 9.

Повний текст рішення виготовлено 30.05.2024 року.

Суддя Ю.О. Твердохліб