УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2-н-468/10

Провадження № 6/712/170/24

28 травня 2024 року м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:

Головуючого-судді Марцішевської О.М.,

за участю секретаря судового засідання Мельник А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Брайт Інвестмент" про заміну стягувача у виконавчому листі по цивільній справі за заявоюВАТ КБ "Надра" про видачу судового наказу стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по кредитному договору, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник товариство з обмеженою відповідальністю "Брайт Інвестмент" звернувся до суду з заявою про заміну стягувача у виконавчому листі.

В обґрунтування заяви посилався на те, що рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 27.04.2010 року по справі № 2н-468/10, позовні вимоги ВАТ КБ "Надра" було задоволено. Судом вирішено стягнути з ОСОБА_1 на користь ВАТ КБ «Надра» заборгованість в сумі 14738,27 грн., згідно кредитного договору, судовий збір у розмірі 73,69 грн., що були останнім сплаченні при подачі заяви та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30 грн. Згідно Договору № GL48N718070_blank про відступлення прав вимоги від 05.08.2020 року, право вимоги за Кредитним договором № 07/02/2008-980 від 18.02.2008 року, укладеного між Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра» (найменування змінено на Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» на виконання вимог Закону України «Про акціонерні товариства») та позичальником ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , право вимоги перейшло до ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп». ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп», згідно Договору № GL48N718070_blank_01, про відступлення прав вимоги від 30.09.2020 року, відступив права вимоги на користь ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ», адреса: 49019, Дніпропетровська обл., м. Дніпро, вул. Академіка Белелюбського, буд.54, офіс 402; , разом з усіма додатками до нього (у т.ч. графіками здійснення платежів) та додатковими договорами (угодами), договорами про внесення змін, змінами і доповненнями, що є невід`ємними частинами

Просить суд замінити сторону стягувача у судовому наказі по цивільній справі № 2н-468/10 з ПАТ «КБ «НАДРА», як вибулої сторони, на його правонаступника ТОВ "БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ", .

В судове засідання представник заявника не з`явився, скерував до суду заяву про розгляд заяви без участі, просить її задовольнити.

Інші учасники процесу не з`явилися, причини неявки суду невідомі. Про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Суд дослідивши матеріали цивільної справи, матеріали заяви приходить до наступного.

З матеріалів заяви вбачається, що судовим наказом Соснівського районного суду м. Черкаси від 27.04.2010 року по справі № 2н-468/10, вимоги ВАТ КБ "Надра" було задоволено. Судом вирішено стягнути з ОСОБА_1 на користь ВАТ КБ «Надра» заборгованість в сумі 14738,27 грн., згідно кредитного договору, судовий збір у розмірі 73,69 грн., що були останнім сплаченні при подачі заяви та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30 грн. Судовий наказ набрав чинності 18 червня 2010 року.

Відповідно до ст.21 Закону України "Про виконавче провадження" 1999 року, чинної на час набрання судовим наказом законної сили, виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки:1) виконавчі листи та інші судові документи - протягом трьох років.

Судовий наказ від 27 квітня 2010 року отримано представником банку 31 березня 2011 року.

Заявником не надання підтвердження переривання строку пред`явлення судового наказу з підстав, передбачених чинним законодавством. Отже, заявником не спростовано, що строк пред`явлення судового наказу до виконання сплинув 18.06.2013р.

Згідно Договору № GL48N718070_blank про відступлення прав вимоги від 05.08.2020 року, право вимоги за Кредитним договором № 07/02/2008-980 від 18.02.2008 року, укладеного між Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра» (найменування змінено на Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» на виконання вимог Закону України «Про акціонерні товариства») та позичальником ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , право вимоги перейшло до ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп». ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» згідно Договору № GL48N718070_blank_01, про відступлення прав вимоги від 30.09.2020 року, відступив права вимоги на користь ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» - (НОВИЙ КРЕДИТОР), адреса: 49019, Дніпропетровська обл., м. Дніпро, вул. Академіка Белелюбського, буд.54, офіс 402; , разом з усіма додатками до нього (у т.ч. графіками здійснення платежів) та додатковими договорами (угодами), договорами про внесення змін, змінами і доповненнями, що є невід`ємними частинами.

Згідно до ст. 512 ЦК України, - кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Згідно до ч.1 ст. 442 ЦПК України - у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Суд виходить з того, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (частина перша статті 1 Закону про виконавче провадження).

Частина четверта статті 4 Закону про виконавче провадження регулює питання повернення виконавчого документа стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання. Зокрема, однією з підстав відповідно до пункту 2 частини четвертої цієї статті є пропуск встановленого законом строку пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Стаття 11 Закону про виконавче провадження регулює загальні строки виконавчого провадження, а стаття 12 - строки пред`явлення виконавчих документів до виконання, переривання строку давності пред`явлення виконавчого документа до виконання, поновлення пропущеного строку. Строки у виконавчому провадженні - це періоди часу, в межах яких учасники виконавчого провадження зобов`язані або мають право прийняти рішення або вчинити дію. Строки у виконавчому провадженні встановлюються законом, а якщо вони не визначені законом - встановлюються виконавцем (частина перша статті 11 Закону про виконавче провадження). Стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції (частина шоста статті 12 Закону про виконавче провадження).

Отже, стадія виконавчого провадження як завершальна стадія судового процесу має встановлені законом строкові межі. Зокрема, така стадія починається після видачі виконавчого документа стягувачу та закінчується фактичним виконанням судового рішення або із спливом строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, оскільки, якщо цей строк пропущено, виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання (пункт 2 частини четвертої статті 4 Закону про виконавче провадження, пункт 1 частини першої статті 26 Закону № 606-XIV). Тобто за межами цього строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження як завершальної стадії судового процесу спливає одночасно із строком пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Аналогічний висновок сформульований Верховним Судом у постанові від 06 березня 2014 року у справі № 2-2598/2008, провадження № 61-271св24.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 8 лютого 2022 року у справі № 2-7763/10 дійшла висновку, що заміна сторони виконавчого провадження як процесуальне правонаступництво на підставі матеріального правонаступництва повинна здійснюватися з метою виконання завдання цивільного судочинства щодо ефективного захисту порушених прав шляхом своєчасного та ефективного виконання судового рішення.

Відтак Велика Палата ВС вирішила, що у випадку закінчення виконавчого провадження заявник, що звертається із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, повинен поставити перед судом питання щодо відновлення виконавчого провадження (оскарження постанови про закінчення виконавчого провадження). За відсутності підстав для відновлення закінченого виконавчого провадження немає й підстав для процесуального правонаступництва.

Якщо ж виконавче провадження не було закінчене, а виконавчий документ був повернутий без виконання стягувачу, визначеному у цьому документі, у його правонаступника є право на повторне звернення з виконавчим документом до виконання. Але таке право залежить не тільки від реалізації процесуального правонаступництва, але й дотримання строків звернення виконавчого документа до виконання, передбачених Законом «Про виконавче провадження». А якщо ці строки пропущені, то разом з питанням правонаступництва має вирішуватися питання поновлення цих строків, оскільки за відсутності підстав поновлення строків відсутня реальна процесуальна мета такого правонаступництва.

Зазначений правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі № 2-7763/10.

Заміна судом сторони у справі (виконавчому листі) на підставі матеріального правонаступництва з метою реалізації правонаступником судового рішення у виконавчому провадженні за відсутності підстав відкриття чи поновлення такого виконавчого провадження та за відсутності підстав для поновлення строків для виконання виконавчого листа, позбавлене процесуальної мети.

У заяві заявник не просить суд поновити строк для звернення з виконавчим документом до виконання.

Суд приходить до висновку про відмову в задоволені заяви, оскільки заміна стягувача могла відбутися у випадку поновлення цих строків у судовому порядку. Зазначене відповідає правовому висновку, викладеному у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 січня 2022 року у справі № 34/425 та у постанові Верховного Суду від 28 лютого 2024 року у справі № 2-85/11.

Необхідність доводити обставини, на які учасник справи посилається як на підставу своїх вимог і заперечень в господарському процесі, є складовою обов`язку сприяти всебічному, повному та об`єктивному встановленню усіх обставин справи, що передбачає, зокрема, подання належних доказів, тобто таких, що підтверджують обставини, які входять у предмет доказування у справі, з відповідним посиланням на те, які обставини цей доказ підтверджує.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 05.02.2019 у справі №914/1131/18, від 26.02.2019 у справі №914/385/18, від 10.04.2019 у справі № 04/6455/17, від 05.11.2019 у справі №915/641/18.

При цьому, одним з основних принципів цивільного судочинства є принцип змагальності.

Названий принцип полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається на підтвердження чи заперечення вимог.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (близька за змістом правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 18.11.2019 зі справи № 902/761/18, від 20.08.2020 зі справи № 914/1680/18).

Керуючись ст. 260-261, 352-354, 442 ЦПК України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю "Брайт Інвестмент" про заміну стягувача у виконавчому листі по цивільній справі за заявоюВАТ КБ "Надра" про видачу судового наказу стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по кредитному договору в розмірі 14738,27 грн. - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Черкаського апеляційного суду у п`ятнадцятиденний строк з дня складення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Інформацію стосовно справи можна отримати на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою http://court.gov.ua.

ГОЛОВУЮЧИЙ:

Повний текст ухвали виготовлено 31 травня 2024 року.