Справа №463/778/24
Провадження №2/463/758/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2024 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді - Леньо С. І.

з участю секретаря - Станько Р.О.

розглянувши в залі суду в м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди -

в с т а н о в и в:

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, просить ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на її користь 3 200 грн. франшизи.

В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що 30 листопада 2023 року о 08:15 год. у м. Львові на вул. Тракт Глинянський відбулась дорожньо-транспортна пригода з участю транспортного засобу «Mercedes Benz Sprinter», д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням відповідача ОСОБА_2 , який рухаючись заднім ходом здійснив зіткнення з транспортним засобом «Nissan Micra» д.н.з. НОМЕР_2 , який належить позивачці. Вказує, що на місці дорожньо-транспортної пригоди водіями складено спільне повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (Європротокол). Оскільки цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Mercedes Benz Sprinter», д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував відповідач була застрахована у ПрАТ «Страхова група «ТАС», згідно полісу №ЕР-213470248, остання у встановленому порядку здійснила позивачці виплату страхового відшкодування в сумі 9 230,11 грн. Звертає увагу на те, що вказаним вище полісом встановлено франшизу у розмірі 3200 грн., яка згідно вимог Закону України «Про обов`язкове страхування власників наземних транспортних засобів» підлягає відшкодуванню відповідачем, тому просить позов задовольнити.

Позовна заява надійшла до суду 31.01.2024.

Ухвалою судді Личаківського районного суду м. Львова від 14.03.2024 відкрито провадження у справі та призначено таку до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання за наявними в ній матеріалами. Визначено сторонам строк та черговість подання заяв по суті справи.

Про дату, місце та час розгляду справи відповідач повідомлявся належним чином, відзиву на позовну заяву, або клопотання про розгляд справи у судовому засіданні не подав.

Зі згоди представника позивача та на підставі наявних у справі даних і доказів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані в ній докази та ухвалюючи рішення у відповідності до вимог ст. 264 ЦПК України, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з огляду на таке.

В судовому засіданні встановлено, що 30 листопада 2023 року о 08:15 год. у м. Львові на вул. Тракт Глинянський відбулась дорожньо-транспортна пригода з участю транспортного засобу «Mercedes Benz Sprinter», д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням відповідача ОСОБА_2 та транспортним засобом «Nissan Micra» д.н.з. НОМЕР_2 , який належить позивачці (а.с.14).

Згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР-213470248, на момент ДТП ризики щодо експлуатації автомобіля «Mercedes Benz Sprinter», д.н.з. НОМЕР_1 застраховано у ПрАТ «Страхова група «ТАС» (а.с.8).

Вказаним вище полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів встановлено франшизу, розмір якої становить 3200 грн.

Після дорожньо-транспортної пригоди за згоди водіїв транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, водіями спільно складено повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (а.с.7), яким в свою чергу встановлено вину відповідача у вчиненні даної дорожньо-транспортної пригоди.

На підставі заяви позивачки, ПрАТ «Страхова група «ТАС» здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 9 320,11 грн. (а.с.9-10).

Відповідно до п. 33.2 статті 33 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду.

У такому разі водії транспортних засобів після складення зазначеного в цьому пункті повідомлення мають право залишити місце дорожньо-транспортної пригоди та звільняються від обов`язку інформувати відповідні підрозділи Національної поліції про її настання.

Отже, згадане вище повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановлює факт винуватості відповідача у вчиненні ДТП.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України, шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

За змістом частин другої та п`ятої статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Згідно з пунктом 9 частини першої статті 7 Закону України «Про страхування» страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є обов`язковим.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Згідно п. 22.1 статті 22 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

За змістом статті 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана у тому числі з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно із статтею 29 наведеного Закону у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Відповідно до п.12.1 ст.12 зазначеного вище Закону розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Згідно п.36.6 ст.36 вказаного вище Закону страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування.

Оскільки вказаним вище полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів передбачено франшизу, розмір якої становить 3 200 грн. і така в силу вимог ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», компенсовується особою, відповідальною за завдані збитки, що є безумовною підставою для задоволення позову.

У відповідності до вимог статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 1 211,20 гривень, сплата якого підтверджується відповідною квитанцією (а.с.6).

Крім того, представник позивача просить стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4500 грн.

Разом з тим, суд приходить висновку про те, що заявлений розмір на професійну правничу допомогу не може вважатись обґрунтованим. А навпаки, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Виходячи зі змісту ч. 4, п. 1 ч. 6 ст. 19, п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України розгляд даної справи проводився в порядку спрощеного позовного провадження, як малозначної справи, оскільки ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ці обставини свідчать про те, що розмір витрат на професійну правничу допомогу є явно неспівмірним із складністю справи, витраченим адвокатом часом, обсягом наданих послуг та значенням справи для позивача.

Враховуючи те, що правова допомога позивачу все ж таки надавалась, а рішення суду ухвалено на користь позивача, на думку суду розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає зменшенню до суми 1 500 грн., яка буде співмірною по відношенню до обставин, визначених у ч.4 ст. 137 ЦПК України та яка відповідатиме характеру і обсягу узгодженими між сторонами і фактично наданими адвокатом послугами.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 12,81,82,141,223,263-265,268,274,279,280-282 ЦПК України, ст.ст. ст. ст. 15, 16,1166,1167 ЦК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (був зареєстрований: АДРЕСА_1 , знятий з реєстрації на адресу: АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , ІПН НОМЕР_4 ) 3 200 грн. (три тисячі двісті гривень) на відшкодування франшизи.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1 211,20 грн. (одну тисячу двісті одинадцять гривень, двадцять копійок) судового збору та 1 500 грн. (одну тисячу п`ятсот гривень) витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в порядку та строки передбачені ст. ст. 354, 355, пп.15.5 п. 15 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя: Леньо С. І.