Провадження № 4-с/638/68/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2024 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Семіряд І.В.,

за участю секретаря Поддубкіної А.В.,

за участю

стягувача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу стягувача ОСОБА_1 на дії (бездіяльність) старшого державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Стадник Світлани Олексіївни, боржник ОСОБА_2 ,-

ВСТАНОВИВ:

07.05.2024 ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність виконавця, у якій зазначає, що постановою ХАС ухвалено рішення, яким його позов до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщення та вселення задоволено, зобов`язано ОСОБА_2 усунути перешкоди у користуванні житлом шляхом вселення та зобов`язано надати екземпляр ключів від вхідних дверей квартири. 17.04.2024 старшим державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. 01.05.2024 старшим державним виконавцем Шевченківського ВДВС у м. Харкові без проведення у повному обсязі передбачених ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження» заходів щодо примусового виконання рішення повному обсязі на підставі акту від 29.04.2024 перевірки виконання судового рішення винесено постанову про закінчення виконавчого провадження. На думку стягувача, постанова про закінчення виконавчого провадження є незаконною і такою, що підлягає скасуванню. 29.04.2024 державним виконавцем складено акт перевірки виконання рішення суду, згідно якого представник боржника стягувачу передав екземпляр ключів від вхідних дверей, що відповідає дійсності і підтверджує виконання судового рішення лише у частині зобов`язання боржника передати стягувачу екземпляр ключів від вхідних дверей вказаної квартири. У акті державним виконавцем вказано, що громадянин ОСОБА_3 не перешкоджає стягувачу проживати у цій квартирі і на цій підставі виконавець дійшла висновку про виконання боржником виконавчого документа. Проте, державним виконавцем не враховано те, що згідно виконавчого листа обов`язок виконання рішення про вселення покладається на боржника, а не на орендаря вказаної квартири. Підтвердженням реального, а не фіктивного виконання рішення про вселення з боку боржника, може бути лише розірвання та не продовження строку дії договору оренди квартири, в яку за виконавчим документом підлягає вселенню стягувач. Наявність в квартирі орендарів не може сприйматись державним виконавцем як фактичне виконання боржником судового рішення про вселення стягувача, а навпаки, доводить вчинення боржником активних умисних дій, спрямованих на перешкоджання стягувачу проживати у квартирі. Державним виконавцем надано стягувачу лише одноразовий фактичний вхід до житлового приміщення, що не є належним і повним виконанням рішення суду про вселення. Державним виконавцем, за клопотанням стягувача, не було долучено до матеріалів виконавчого провадження копії діючого договору оренди квартири, копії першого аркушу протоколу допиту свідка ОСОБА_3 у кримінальному провадженні. Державним виконавцем не враховано, що саме боржником раніше вчинялись і на час примусового виконання рішення про вселення, продовжують вчинятись умисні дії, які унеможливлюють проживання (перебування) стягувача у квартирі. На час складання державним виконавцем акту перевірки виконання рішення суду про вселення, діяв укладений боржником та ОСОБА_3 договір оренди квартири від 03.05.2023, який укладено строком на один рік. Пунктом 4.1 договору передбачено можливість продовжити строк дії договору оренди. Присутній при складані акту ОСОБА_3 , під відеозапис, заявив, що він буде продовжувати з боржником ОСОБА_2 строк дії договору оренди квартири від 03.05.2023. Викладене доводить, що ОСОБА_2 усвідомлює, що перебування ОСОБА_3 , так само як і перебування у квартирі будь-яких інших орендарів унеможливлює проживання стягувача у квартирі. За вказівкою боржника ОСОБА_3 перешкоджав проживанню стягувачу у квартирі і погрожував фізичною розправою. Викладене доводить, що судове рішення не виконано. У зв`язку з чим стягувач просить визнати неправомірними дії та бездіяльність державного виконавця, скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження.

16.05.2024 в.о. начальника Шевченківського ВДВС у місті Харкові подано відзив на скаргу, в обґрунтування якого зазначено, що доводи, викладені скаржником безпідставні, необґрунтовані та такі, що не відповідають вимогам чинного законодавства, не підлягають задоволенню. Під час проведення виконавчих дій до відділу надійшла заява від представника боржника, що ОСОБА_2 готова добровільно виконати протягом десяти робочих днів з моменту відкриття виконавчого провадження самостійно рішення суду, на підставі якого відкрито виконавче провадження. 25.04.2024 було направлено лист, що 29.04.2024 державним виконавцем буде здійснено перевірку виконання рішення суду. 29.04.2024 державним виконавцем здійснено перевірку виконання рішення суду та встановлено, рішення виконано самостійно, усунуто перешкоди у користуванні житловим приміщенням шляхом надання стягувачу екземпляру ключів від вхідних дверей квартири та забезпечено безперешкодне входження, користування, проживання у житловому приміщені, про що складений відповідний акт державного виконавця. 01.05.2024 державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження. Відповідно до ст. 67 ЗУ «Про виконавче провадження» , виконавче провадження не відновлюється і повторне примусове вселення стягувача не здійснюється, якщо особа, яка перешкоджає його проживанню (перебуванню), не є боржником. Питання про вселення стягувача у такому разі вирішується у судовому порядку. Відповідно до скарги ОСОБА_1 у житловому приміщенні проживає особа, яка не є стороною виконавчого провадження та проживає у вказаній квартирі на підставі договору оренди. Зі змісту скарги вбачається ОСОБА_1 вбачається, що останньому заважає у володінні помешканням третя особа. Заявнику необхідно звернутись до суду з позовом щодо виселення третіх осіб з домоволодіння. Державним виконавцем у рамках виконання виконавчого провадження було вчинено виконавчі дії з дотриманням приписів та вимог Закону, а постанова про закінчення виконавчого провадження винесена без порушень Закону, а тому не підлягає скасуванню.

Заявник (стягувач) ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримав скаргу та просив задовольнити, з підстав, викладених у ній.

Представник боржника ОСОБА_2 ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечував проти скарги, зазначив, що рішення суду виконане боржником, а отже постанова про закінчення виконавчого провадження не підлягає скасуванню.

Представник Шевченківського ВДВС у судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений своєчасно та належним чином, у відзиві на скаргу зазначив про розгляд скарги у відсутності представника Шевченківського ВДВС.

Суд, вислухавши стягувача, представника боржника, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного:

Судом встановлено, що постановою Харківського апеляційного суду від 14.03.2024 усунуто перешкоди у користуванні житловим приміщенням шляхом вселення ОСОБА_1 у квартиру АДРЕСА_1 . Зобов`язано ОСОБА_2 надати ОСОБА_1 екземпляр ключів від вхідних дверей квартири АДРЕСА_1 .

11.04.2024 ОСОБА_1 отримав виконавчі листи на виконання судового рішення.

Як зазначено стягувачем у скарзі та підтвердженого державним виконавцем у відзиві на скаргу, 17.04.2024 старшим державним виконавцем Шевченківського ВДВС у м. Харкові відкрито виконавче провадження №74777332 з примусового виконання виконавчого листа №638/17157/21.

З наданої заявником ОСОБА_1 копії постанови вбачається, що старшим державним виконавцем Шевченківського ВДВС 01.05.2024 прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження, яка мотивована тим, що 29.04.2024 державним виконавцем здійснено перевірку виконання рішення суду та встановлено, що рішення суду виконано протягом десяти днів самостійно, а саме усунуто перешкоди у користуванні житловим приміщенням шляхом надання стягувачу екземпляру ключів від вхідних дверей квартири.

З копії акту державного виконавця від 29.04.2024 вбачається, що старшим державним виконавцем Шевченківського ВДВС Стадник С.О., при примусовому виконанні виконавчого листа №638/17157/21, виданий 11.04.2024 Дзержинським районним судом м. Харкова про усунення перешкод у користування житловим приміщенням шляхом вселення ОСОБА_1 у квартиру, за участю понятих: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , у присутності орендаря ОСОБА_3 , державного виконавця ОСОБА_7 встановлено, що при перевірці виконання вказаного виконавчого листа у строки добровільного виконання рішення боржником, протягом десяти робочих днів з моменту відкриття виконавчого провадження встановлено, що представником боржника надано комплект ключів від вхідних дверей за адресою АДРЕСА_2 . Також стягувачу, окрім передачі комплекту ключів було забезпечено безперешкодне входження у квартиру. Особа, яка проживає на підставі договору оренди не перешкоджає проживанню стягувачу. Однак, ОСОБА_1 відмовився від проживання, оскільки перебуває орендар і він не згідний проживати з ним. Акт підписано державним виконавцем, стягувачем, представником боржника та понятими.

З досліджених копій матеріалів виконавчого провадження, які судом було витребувано за клопотання стягувача ОСОБА_1 , вбачається, що 16.04.2024 ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського ВДВС з заявою про примусове виконання судового рішення, у якій просив відкрити виконавче провадження та здійснити примусове вселення стягувача у квартиру АДРЕСА_1 , яке полягає у забезпеченні державним виконавцем безперешкодного входження стягувача у приміщення, зазначене у виконавчому документі, та проживання (перебування) стягувача у ньому. До вказаної заяви ОСОБА_1 долучено, зокрема виконавчий лист, виданий Дзержинським районним судом м. Харкова. 17.04.2024 страшим державним виконавцем Шевченківського ВДВС відкрито виконавче провадження № 74777332 та запропоновано боржнику виконати рішення суду протягом 10 робочих днів, стягнуто з боржника 16 000 грн виконавчого збору/основну винагороду приватного виконавця. Окрім того, в межах вказаного виконавчого провадження державним виконавцем прийнято постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, про стягнення виконавчого збору, про арешт коштів боржника. У подальшому старшим державним виконавцем постановою від 22.04.2024 знято арешт з коштів боржника, у зв`язку з тим, що виконавчий збір та витрати на проведення виконавчих дій сплачено у повному обсязі.

Також матеріали виконавчого провадження містять лист представника боржника ОСОБА_2 ОСОБА_4 , який направлено стягувачу ОСОБА_1 та старшому державному виконавцю Шевченківського ВДВС Стадник С.О., та яким повідомлено, що боржник ОСОБА_2 перебуває за межами території України, а тому він, як представник боржника, повідомляє, що остання готова добровільно виконати рішення суду на підставі якого видано виконавчий лист та відкрито виконавче провадження, забезпечивши безперешкодне входження у приміщення та проживання (перебування) у ньому. У зв`язку з чим просив узгодити час та день щодо можливості до 30.04.2024 надати екземпляр ключів від вхідних дверей до квартири АДРЕСА_1 , що забезпечить безперешкодне Ваше входження у дане приміщення та проживання у ньому.

25.04.2024 Шевченківським ВДВС складено вимогу виконавця , у якій зазначено, що 29.04.2024 о 13-00 год. державним виконавцем буде здійснено перевірку виконання рішення суду про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням шляхом вселення ОСОБА_1 та зобов`язано ОСОБА_1 з`явитись для виконання рішення суду, попереджено, що за перешкоджання проведення виконавчих дій стягувачем державним виконавцем буде повернуто виконавчий документ.

29.04.2024 ОСОБА_1 подав Шевченківському ВДВС клопотання, у якому зазначив, що дії божника ОСОБА_2 , в особі її представника у виконавчому провадженні адвоката Блохіна А.В. не сприймаються стягувачем і не можуть сприйматись державним виконавцем як фактичне виконання судового рішення, оскільки боржник ОСОБА_2 продовжує вчиняти активні умисні дії, спрямовані на перешкоджання стягувачу проживати у квартирі АДРЕСА_1 . Станом на 29.04.2024, тобто на час запланованого державним виконавцем складання акту перевірки виконання судового рішення про вселення, діє укладений 03.05.2023 боржником ОСОБА_2 з ОСОБА_3 договір оренди квартири, пунктом 4.1 якого передбачена можливість продовження договору оренди. У зв`язку з чим ОСОБА_1 просив врахувати, викладені у клопотанні, факти та здійснити примусове вселення, шляхом забезпечення державним виконавцем безперешкодного входження стягувача у приміщення, зазначене у виконавчому документі та його проживання (перебування) у ньому. На підтвердження своїх доводів, викладених у клопотанні, ОСОБА_1 долучено копію договору оренди квартири та копію першого аркушу допиту ОСОБА_3 .

Також матеріали виконавчого провадження містять копію акту державного виконавця від 29.04.2024 та постанову про закінчення виконавчого провадження від 01.05.2024, які також було надано стягувачем до скарги та досліджені у судовому засіданні.

Не погоджуючись з постановою про закінчення виконавчого провадження ОСОБА_1 подав начальнику Шевченківського ВДВС скаргу , у якій виклав невідповідність дій державного виконавця вимогам Закону, зазначив, що рішення суду виконане не було та просив скасувати постанову старшого державного виконавця Шевченківського ВДВС про закінчення виконавчого провадження, відновити виконання провадження №74777332 та здійснити примусове виконання рішення.

14.05.2024 в.о. начальника Шевченківського ВДВС прийняла постанову про проведення перевірки виконавчого провадження та за результатами перевірки законності виконавчого провадження склала постанову від 14.05.2024, якою визнала дії старшого державного виконавця ОСОБА_8 такими, що не порушують приписи ст. ст. 18, 19, 39, 41, 67 ЗУ «Про виконавче провадження».

Не погоджуючись з діями та бездіяльністю Шевченківського ВДВС Коваленком В.В., у порядку 447, 448 ЦПК України, подано скаргу.

Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Конституція України визначає, що кожен має право на житло, а держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду (стаття 47).

При порушенні будь-яких конституційних прав чи власних інтересів, особа має право звертається до суду, інших державних правозахисних органів, розраховуючи на те, що держава захистить їх від неправомірних дій і допоможе поновити порушені права та законні інтереси.

У випадку порушення житлових прав будь-яка особа має право вимагати у судовому порядку поновлення цих прав зокрема шляхом вселення особи до житла, що належить їй на праві володіння чи користування.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист та охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення Контитуційного Суду України від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012).

Статтею 1 ЗУ «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання, зокрема, судових рішень, є сукупністю дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною першою статті 18 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

За правилами пункт 1 частини 2 статті 18 ЗУ «Про виконавче провадження» - виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Порядок виконання рішення про вселення стягувача врегульований статтею 67 ЗУ «Про виконавче провадження».

Так, частинами першою та другою цієї статті визначено, що державний виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання боржником рішення про вселення стягувача. У разі невиконання боржником рішення про вселення стягувача самостійно державний виконавець виконує його примусово. Примусове вселення полягає у забезпеченні державним виконавцем безперешкодного входження стягувача у приміщення, зазначене у виконавчому документі, та його проживання (перебування) в ньому.

Згідно з частинами третьою-шостою цієї норми закону державний виконавець зобов`язаний письмово повідомити боржника і стягувача про день і час примусового вселення. Боржник вважається повідомленим про примусове вселення стягувача, якщо повідомлення надіслано йому за адресою, за якою має здійснюватися вселення, чи іншою адресою, достовірно встановленою державним виконавцем. Відсутність боржника, належним чином повідомленого про день і час примусового вселення, під час виконання рішення про вселення не є перешкодою для вселення стягувача. У разі якщо боржник перешкоджає виконанню рішення про вселення стягувача, державний виконавець накладає на нього штраф та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом. Примусове вселення стягувача здійснюється у присутності понятих за участю працівників поліції. Про примусове вселення стягувача державний виконавець складає акт, що підписується особами, які брали участь у виконанні рішення про примусове вселення. У разі подальшого перешкоджання боржником проживанню (перебуванню) стягувача у приміщенні, в яке його вселено, стягувач має право звернутися до державного виконавця із заявою про відновлення виконавчого провадження. У такому разі державний виконавець має право повторно здійснити примусове вселення стягувача та накласти на боржника штраф у подвійному розмірі відповідно до статті 75 цього Закону. Виконавче провадження не відновлюється і повторне примусове вселення стягувача не здійснюється, якщо особа, яка перешкоджає його проживанню (перебуванню), не є боржником. Питання про вселення стягувача в такому разі вирішується в судовому порядку.

Як вбачається з дослідженого виконавчого провадження стягувач ОСОБА_1 , після складання державним виконавцем акту , звернувся зі скаргою, у якій, зокрема просив відновити виконавче провадження, при цьому наголошував, що йому боржником здійснюються перешкоди у проживанні.

Разом з тим, начальником Шевченківського ВДВС визнано дії старшого державного виконавця такими, що не порушують приписи ЗУ «Про виконавче провадження».

Відповідно до пункту 9 частини першої статті 39 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню, зокрема у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Змістовний аналіз наведених норм Конституції України та ЗУ «Про виконавче провадження» свідчить про те, що рішення про вселення особи стягувача вважається виконаним, коли державним виконавцем забезпечено безперешкодне входження стягувача у приміщення, зазначене у виконавчому документі, а також забезпечення його проживання.

Як свідчать матеріали справи та не заперечується сторонами 29.04.2024 ОСОБА_1 (стягувачу) було забезпечено безперешкодне входження до квартири та надано екземпляр ключів, проте у подальшому, стягувач був позбавлений можливості безперешкодно заходити у квартиру та проживати там, про що ним і було наголошено, як при складанні акті, так і скарзі.

В свою чергу, Шевченківським ВДВС не було вирішено питання про відновлення виконавчого провадження та не виконано дії, передбачені ст. 67 ЗУ «Про виконавче провадження.

Частиною першою статті 18 Закону № 1404-VIII визначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пункт 1 частини другої статті 18 Закону № 1404-VIII встановлює, що виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Як вже зазначалось, порядок виконання рішення про вселення стягувача врегульований статтею 67 Закону № 1404-VIII. Так, частинами першою та другою цієї статті визначено, що державний виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання боржником рішення про вселення стягувача. У разі невиконання боржником рішення про вселення стягувача самостійно державний виконавець виконує його примусово. Примусове вселення полягає у забезпеченні державним виконавцем безперешкодного входження стягувача у приміщення, зазначене у виконавчому документі, та його проживання (перебування) в ньому.

Отже, рішення суду про вселення вважається виконаним тоді, коли стягувач має постійний безперешкодний доступ до приміщення, яке визначено судовий рішенням та відображено у виконавчому документі.

Як свідчать матеріали справи та не заперечується сторонами боржником передано стягувачу ключі від квартири та забезпечено доступ до приміщення в день складання акту державним виконавцем, суд наголошує, що було забезпечено доступ у приміщення, а не безперешкодне проживання у приміщенні, проте у подальшому стягувачу було здійснено перешкоди як у доступі так і у проживанні, про що ним і зазначено та наголошено при складанні акту.

З аналізу зазначеного суд приходить до висновку, що під час процедури виконання виконавчого листа старший державний виконавець у супереч вимогам статей 18, 67 ЗУ «Про виконавче провадження» не забезпечила неупередженого і повного виконання рішення суду щодо вселення ОСОБА_1 , не перевірила можливість проживання стягувача у житловому приміщені та не впевнилась у відсутності перешкод для його проживання, а фактично примусового виконання рішення суду не відбулось, а лише було констатовано, що рішення виконано у добровільному порядку. Про зазначене було наголошено стягувачем ОСОБА_1 у скарзі.

З урахуванням викладено, суд вважає, що повного виконання рішення суду у справі № 638/17157/21 про вселення ОСОБА_1 фактично не відбулося. Старший державний виконавець Шевченківського ВДВС не здійснила всіх необхідних заходів, визначених статтями 18, 67 ЗУ «Про виконавче провадження», і передчасно вважала виконавче провадження закінченим, отже, скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Аналогічні за змістом висновки викладені у постанові Верховного Суду від 24.01.2024 у справі №725/7977/22.

Згідно ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Ч. 2 ст. 451 ЦПК України передбачає, що у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Керуючись ст.18, 447-453 ЦПК України, ЗУ «Про виконавче провадження» суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу стягувача ОСОБА_1 на дії (бездіяльність) старшого державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Стадник Світлани Олексіївни, боржник ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати неправомірними дії та бездіяльність старшого державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Стадник Світлани Олексіївни під час виконання та закінчення виконавчого провадження № 74777332 з примусового виконання виконавчого листа від 11.04.2024 № 638/17157/21, виданого Дзержинським районним судом міста Харкова.

Визнати неправомірною та скасувати постанову старшого державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Стадник Світлани Олексіївни від 01.05.2024 про закінчення виконавчого провадження № 74777332 з примусового виконання виконавчого листа від 11.04.2024 № 638/17157/21, виданого Дзержинським районним судом міста Харкова.

Зобов`язати Шевченківський відділ державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції провести виконавчі дії за виконавчим провадженням № 74777332 відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку в 15-денний строк з дня її проголошення до Харківського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали виготовлено 07.06.2024.

Суддя І.В. Семіряд