Справа № 739/1303/24
Провадження № 2/739/285/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

22 серпня 2024 року м. Новгород-Сіверський

Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Іващенка І.К,

за участю секретаря судового засідання Шкурат О.Г.,

учасника судового засідання:

представника позивача адвоката Костюченка В.К.,

розглянувши цивільну справу в спрощеному провадженні за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» про витребування безпідставно отриманих активів (грошових коштів),

В С Т А Н О В И В :

04 червня 2024 року до Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 , яка подана представником позивача адвокатом Костюченком В.К., до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» про витребування безпідставно отриманих активів (грошових коштів).

Позивач обґрунтовує вимоги тим, що рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 01 лютого 2022 року у справі №739/847/20, яке набрало законної сили, визнано виконавчий напис, нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Остапенка Євгена Миколайовича про стягнення з позивачки, ОСОБА_1 , 19355,10 грн., таким що не підлягає виконанню.

Вказує, що з судового рішення вбачається що відповідач визнав позов.

Незважаючи на визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, з позивачки на користь відповідача за виконавчим написом внаслідок його примусового виконання приватним виконавцем було стягнуто 8560,93 грн., що підтверджується постановою про повернення виконавчого документа стягувачу від 24.07.2020 року у ВП №61743120.

Просить стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» (надалі ТОВ «Фінансова компанія управління активами»), отримані кошти за виконавчим написом нотаріуса, оскільки підстава для їх отримання відпала.

Також позивач вважає, що відповідач прострочив зобов`язання щодо повернення йому грошових коштів, тому просить додатково стягнути з відповідача, на підставі ст.. 625 ЦК України, розмір інфляційних витрат з 03.03.2024 по 01.06.2024 у розмірі 2260,59 грн. та три проценти річних за період 03.03.2024 по 01.06.2024 у розмірі 576,25 грн.

Ухвалою Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 17 червня 2024 року вказана позовна заява була залишена без руху, а позивачу було надано строк на усунення недоліків.

20.06.2024 через канцелярію Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області надійшла заява про усунення недоліків.

Ухвалою Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 20 червня 2024 року провадження у вищевказаній цивільній справі відкрито та розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом сторін, яку сторони отримали в установлений законом строк.

Відповідач в установлений судом строк не подав заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного провадження.

Відповідач відзив на позовну заяву у встановлений строк суду не надав.

Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

За таких обставин, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності представника відповидача, за наявними в справі матеріалами.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив його задовольнити повністю. Не заперечував щодо ухвалення заочного рішення.

Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що представник позивача щодо заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч. 1, 2 ст. 280 та відповідно до ст. 281 ЦПК України, протокольно ухвалив про заочний розгляд справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов наступного висновку.

Щодо витребування безпідставно отриманих активів (грошових коштів).

28 вересня 2019 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Остапенком Є.М. вчинено виконавчий напис за реєстраційним номером 9197, щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами» заборгованість в розмірі 19355 грн. 10 коп.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Київської області Говоровим П.В. відкрито виконавче провадження про примусове стягнення грошових коштів згідно вчиненого виконавчого напису.

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 01 лютого 2022 року у справі №739/847/20, визнано виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 9197 від 28 вересня 2019 року, вчинений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості на користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами» в розмірі 19355 грн. 10 коп., таким що не підлягає виконанню.

Згідно постанови від 24.07.2020 про повернення виконавчого документа стягувачу приватного виконавця виконавчого округу Київської області Говорового П.В. з ОСОБА_1 було стягнуто 8560 грн. 93 коп. боргу та 856 грн. 09 коп. основної винагороди приватного виконавця.

Згідно зі статтею 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Конституцією України (ст.41) та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.316, 317, 319, 321 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст.1212 ЦК України, на яку правомірно посилається позивач, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Із аналізу ст.1212 ЦК України, зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності таких умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок іншої особи, в) вiдсутнiсть правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адмiнiстративного акта, правочинну або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України).

Суд вважає, що під вiдсутнiстю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовiдношення i його юридичному змісту. Тобто, відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Позивачем до позову долучено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, якою підтверджується те, що суму 8560 грн. 93 коп., стягнуто з позивача на користь відповідача на підставі постанови приватного виконавця на виконання вищенаведеного скасованого виконавчого напису нотаріуса..

Відповідно до ч.1 ст. 1213 ЦК України, набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі.

Враховуючи, що рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 01 лютого 2022 року у справі №739/847/20, визнано виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 9197 від 28 вересня 2019 року, вчинений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості на користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами» в розмірі 19355 грн. 10 коп., таким що не підлягає виконанню, а відповідачем не наведено доводів та не надано жодних доказів на підтвердження існування інших зобов`язань з позивачем, як на підставу отримання ним грошових коштів, суд вважає, що позовні вимоги позивача в цій частині є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Ураховуючи вищенаведене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 8560 грн. 93 коп.

Щодо стягнення інфляційних витрат та 3% річних.

Також позивач просить стягнути з відповідача інфляційні витрати у розмірі 2260 грн. 59 коп. та 3% річних у розмірі 576 грн. 25 коп. за період з 03.03.2022 по 01.06.2024.

У відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Ця стаття регламентує саме наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання (штрафні санкції).

Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 28.03.2018 року у справі № 444/9519/12.

Як з`ясувалося в ході розгляду справи в суді, після ухвалення рішення Ірпінським міським судом Київської області від 01 лютого 2022 року у справі №739/847/20, позивач жодного разу не звертався до відповідача з вимогою про повернення вищезазначених активів (грошей) та не встановлював строки для їх повернення.

Тому суд дійшов висновку, що за розрахунковий період з 03.03.2022 по 01.06.2024 відповідачем не було прострочено виконання зобов`язання, тому позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.

Крім того, відповідно ч. 2 ст. 1214 ЦК України у разі безпідставного одержання чи збереження грошей нараховуються проценти за користування ними (стаття 536 цього Кодексу).

Згідно ст.. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами або законом про банки і банківську діяльність. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

За аналогією, відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Але відповідач не звертається до суду з вимогами про стягнення процентів з відповідача за користування його грошовими коштами.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, суд доходить висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача часткову суму сплаченого ним судового збору у розмірі 727,79 гривень (968,96грн.*8560,93грн./11397,77грн.).

Враховуючи викладене, керуючись, ст.ст. 13, 19, 76, 81, 82, 141, 223, 258, 259, 263, 265, 273, 280, 289, 352, 354-355 ЦПК України, суд-

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» про витребування безпідставно отриманих активів (грошових коштів) задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» на користь ОСОБА_1 , в порядку повернення стягнутого за виконавчим написом, грошові кошті в сумі 8560 (вісім тисяч п`ятсот шістдесят) грн. 93 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 727 (сімсот двадцять сім) гривень 79 копійок.

Повне найменування сторін:

позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП - НОМЕР_1 ).

відповідач - товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» (08205, Київська область, Бучанський район, м. ІрпіньЮ вул.. Соборна, буд. 98а, каб. 70), ).

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.К. Іващенко