СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/23303/23

пр. № 2-о/759/416/24

19 червня 2024 року м. Київ

Святошинський районний суд міста Києва в складі головуючого судді Горбенко Н.О. з участю секретаря судового засідання Натальчук А.І., без участі сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Головне управління Пенсійного фонду в Донецькій області, про встановлення факту перебування на утриманні, -

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2023 року заявник через свого представника - адвоката Стефанович І.В. звернулась до суду з заявою про встановлення проживання однією сім`єю та перебування на утриманні.

Свою заяву мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік - ОСОБА_2 , з яким вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з 21.07.1979 року.

Зазначає, що з чоловіком вони постійно мешкали за адресою: АДРЕСА_1 , де вели спільне господарство, мали спільний бюджет, виконували обов`язки подружжя згідно моралі та чинного сімейного законодавства України.

Не зважаючи на те, що заявник була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 з 06.12.2013 року і до тепер, фактично вони з 26.12.1994 року, тобто майже 30 років, проживали за адресою: АДРЕСА_1 .

Після смерті чоловіка заявник звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві із заявою про призначення їй пенсії через втрату годувальника. За принципом екстериторіальності заяву було передано на розгляд Головного управління пенсійного фонду в Донецькій області , яке своїм рішенням відмовило у перерахунку пенсії заявниці через ненадання до управління довідки уповноважених органів з місця проживання про підтвердження факту її перебування на утриманні померлого годувальника, оскільки вони з чоловіком були зареєстровані за різними адресами.

Посилаючись на вказані обставини, а також на те, що без врахування пенсії чоловіка розраховувати на безпечне проживання, в тому числі харчування, лікування, оплату рахунків за комунальні послуги, вона не може, звернулася до суду з даною заявою.

У відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями обрано головуючу суддю Горбенко Н.О.

Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 29.11.2023 року заяву ОСОБА_1 залишено без руху (а.с. 43-44).

Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 11.12.2023 року відмовлено у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 (а.с. 89-90).

Постановою Київського апеляційного суду від 12.03.2024 року ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 11.12.2023 року скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду (а.с. 125-128).

У відповідності до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 01.04.2024 року справу передано судді Горбенко Н.О.

Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 05.04.2024 року заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено судове засідання (а.с. 135).

Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 27.05.2024 року до участі у справі у якості заінтересованої особи залучено Головне управління Пенсійного фонду в Донецькій області (а.с. 156-157).

18.04.2024 року до суду надійшли пояснення по справі від Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, в яких останнє вказало, що не заперечує проти встановлення юридичного факту за умови надання ОСОБА_1 доказів спільного проживання з померлим чоловіком (а.с. 139).

В судове засідання заявник не з`явилась. Представник заявника подала заяву про розгляд справи за її відсутності, згідно з якою підтримує заявлені вимоги з підстав, викладених у ній.

12.06.2024 року на адресу суду надійшла заява від представника Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про розгляд справи без участі представника.

17.06.2024 року на адресу суду надійшла заява від представника Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про розгляд справи без участі представника.

Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, подані докази на підтвердження обґрунтованості заявлених вимог та заперечень, суд дійшов наступного.

Згідно з ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Згідно з п. 2 ч. 1, ч. 2 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У відповідності із вимогами ч.3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту перебування на утриманні.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Як вбачається з положень ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом становлено та вбачається з матеріалів справи, згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 21.07.1979 року, виданого Ленінградським відділом РАГС міста Києва, заявник ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі з 21.07.1979 року (а.с. 10).

Відповідно до свідоцтва про смерть встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_2 , виданим ІНФОРМАЦІЯ_4 року Київським відділом державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (а.с. 10).

Факт тривалого спільного проживання та ведення спільного господарства заявника ОСОБА_1 з чоловіком ОСОБА_2 , до моменту смерті останнього, підтверджується довідкою, виданою 06.06.2023 року ЖБК «АТЕК» () та підписаною сусідами будинку АДРЕСА_3 (а.с. 32).

Крім того, судом встановлено, що відповідно до довідки про розмір пенсії за період з січня 2021 року по квітень 2023 року, виданої Пенсійним фондом 28.06.2023 року вих. № 2600-0211-8/127533, розмір пенсії померлого ОСОБА_2 значно перевищував розмір пенсії заявника, на момент смерті чоловіка. Заявник була непрацездатного віку та одержувала від померлого годувальника допомогу, оскільки розмір його пенсії перевищував розмір її пенсії, яка була постійним і основним джерелом засобів до існування, що свідчить про факт перебування її на утриманні померлого чоловіка.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Пунктом 2 ч. 1ст. 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.

При вирішенні питання щодо встановлення вищевказаного факту суд приймає до уваги п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», де передбачено, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

Згідно ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні. До членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, які були на повному утриманні померлого годувальника; одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Заявниця є пенсіонером за віком, а тому в розумінні п. 1 ч. 2 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», є непрацездатним членом сім`ї.

Відповідно до ст. 38 Закону України «Про пенсійне забезпечення», члени сім`ї померлого вважаються такими, що були на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували яку-небудь пенсію, мають право перейти на нову пенсію.

Згідно п. 2.11 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»- за документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, приймаються довідки або інші документи про склад сім`ї, видані відповідно до чинного законодавства за місцем проживання (реєстрації) особи, зокрема органом місцевого самоврядування, або документ про реєстрацію місця проживання (разом з годувальником за однією адресою), виданий згідно із вимогами статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні».

У разі неможливості надати такі документи факт перебування на утриманні померлого годувальника встановлюється у судовому порядку.

З урахуванням ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Пунктом 6 рішення Конституційного Суду України від 03.06.1999 року № 5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

Статтею 293 ЦПК України визначено, що судом може бути встановлено факти, що мають юридичне значення, тобто такі, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з положеннями ЦПК України у разі наявності спору про право, встановлення факту, що має юридичне значення, повинно розглядатися у порядку позовного провадження.

У відповідності до ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. А п.2 ч.1 даної норми надано суду право на встановлення фактів перебування фізичної особи на утриманні.

З урахуванням проаналізованих правових норм в розрізі встановлених обставин у справі суд приходить, що позовні вимоги щодо постійного проживання позивача зі спадкодавцем та перебування повністю на його утриманні у розумінні ст. 3 СК України повністю знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи.

Таким чином, з огляду на наявні докази та неможливість заявника у позасудовому порядку отримати документи на підтвердження перебування на утриманні чоловіка у зв`язку із різним місцем реєстрації останніх, суд вважає, що факт постійного проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_2 та перебування її на утриманні померлого чоловіка підтверджений.

За таких обставин, суд дійшов висновку щодо факту сумісного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , перебування заявника на утриманні останнього, а тому заяву слід задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 5, ч. 3 ст. 12, ст. ст. 76-81, 259, 263-265, 268, 315, 319 ЦПК України, п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Головне управління Пенсійного фонду в Донецькій області, про встановлення факту перебування на утриманні - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 ) з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , свідоцтво про смерть серія НОМЕР_2 від ІНФОРМАЦІЯ_4 року) за адресою: АДРЕСА_1 , по день його смерті, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1

Встановити факт перебування ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 ) на утриманні свого чоловіка ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , свідоцтво про смерть серія НОМЕР_2 від ІНФОРМАЦІЯ_4 року) по день його смерті, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 року

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Н.О. Горбенко