Справа №333/1553/24
Провадження №2/333/2355/24
рішення

Іменем України

29 травня 2024 року м.Запоріжжя

Комунарський районний суд м.Запоріжжя у складі: головуючого судді Тучкова С.С., при секретарі Шелесько Ю.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, цивільну справу №333/1553/24 за позовом ОСОБА_1 до Районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району про визнання права на приватизацію та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Комунарського районного суду м.Запоріжжя з позовною заявою до Районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району про визнання права на приватизацію та зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що 11.02.1993 року виробничим ремонтно-експлуатаційним житловим об`єднанням №5 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (батько позивача), було передано на праві тимчасового користування житлове приміщення, однокімнатну квартиру площею 17,1 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . В даній квартирі проживали ОСОБА_2 (батько), ОСОБА_3 (мати), ОСОБА_1 (син). На даний час батьки ОСОБА_1 померли. Позивач зареєстрований та фактично проживає в даній квартирі. Квартира була надана та перебуває у користуванні сім`ї ОСОБА_4 з 1993 року. Квартира належить Територіальній громаді м.Запоріжжя в особі ЗМР. Наразі корінець державного ордеру на квартиру у позивача не зберігся. Позивач вважає, що має право на приватизацію цієї квартири, так як вселився до неї на законних підставах, незаконність його проживання у ній ніхто не оспорює, проте неможливо знайти документи на підставі яких була видана квартира його родині, так як ордер не зберігся, а його відсутність позбавляє можливості реалізувати своє право на приватизацію квартири.

13 березня 2024 року через канцелярію суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву. За змістом якого представник відповідача просить суд відмовити в задоволенні позову.

18 березня 2024 року через канцелярію суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив Районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району на позовну заяву. Згідно якої представник позивача вважає відзив представника відповідача необґрунтованим та просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

09 квітня 2024 року через канцелярію суду від представника позивача надійшла заява в якій зазначено, що представник позивача просить суд здійснити розгляд справи за їх відсутності на підставі наданих документів. Також просила долучити до матеріалів справи у якості доказів: рішення Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 17 травня 2023 року та постанову Запорізького апеляційного суду 22 серпня 2023 року.

20 травня 2024 року через канцелярію суду на виконання ухвали від 02.05.2024 року від Департаменту адміністративних послуг ЗМР надійшла інформація щодо зареєстрованих осіб за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач та його представник, будучи повідомленими судом своєчасно та належним чином про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися. Представник позивача через канцелярію суду надала заяву в якій просила суд здійснити розгляд позовної заяви за їх відсутності, наполягала на задоволенні позову.

Представник відповідача, будучи повідомленим судом своєчасно та належним чином про час та місце розгляду справи, до судового засідання не з`явився. Скористався своїм правом на надання відзиву на позовну заяву.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши відзив на позовну заяву, встановивши фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, проаналізувавши та дослідивши всі докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з такого.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач ОСОБА_1 з 11.02.1993 року зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , стара назва АДРЕСА_2 (а.с.8), та проживає за зазначеною адресою з 1993 року.

Відповідно до довідки виданої ОСОБА_1 , Державним ощадним банком України від 19.01.2024 року №107.357-23/50, житлові чеки на приватизацію житла за адресою проживання АДРЕСА_2 не використовувалися (а.с.10).

Згідно з свідоцтвом про народження ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_1 , судом встановлено, що батьком ОСОБА_1 зазначено ОСОБА_2 та матір`ю ОСОБА_3 (а.с.9).

Відповідно до свідоцтва серії НОМЕР_2 , виданого Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_3 (а.с.11).

Відповідно до свідоцтва серії НОМЕР_3 , виданого Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_3 (а.с.12).

Згідно з технічним паспортом житлового на квартиру АДРЕСА_3 , за даними ТОВ ЗМБТІ станом на 01.01.2013 року, зазначена квартира належить Територіальній громаді м.Запоріжжя в особі Запорізької міської ради (а.с.13-14).

Позивач звернувся до керівника органу приватизації та голови Районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району із заявою від 04.12.2023 року щодо питання приватизації квартири (а.с.16).

Однак, листом заступника голови Комунарської районної адміністрації Запорізької міської ради № П-880 від 11.12.2023 року документи позивачу були повернуті через те, що до наданих позивачем документів не надано, документів перерахованих в переліку до даного листа (а.с.17).

Позивач повторно звернувся до керівника органу приватизації та голови Районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району із заявою від 26.01.2024 року щодо питання приватизації квартири (а.с.18).

Проте, листом заступника голови Комунарської районної адміністрації Запорізької міської ради № П-93 від 31.01.2024 року документи позивачу були повернуті через те, що до наданого позивачем переліку документів не надано заява на приватизацію квартири та копія ордеру на квартиру (а.с.19).

Згідно з відповіді директора Державного архіву Запорізької обласної державної адміністрації встановлено, що в протоколах засідань виконавчого комітету Кумунарської районної ради народних депутатів м.Запоріжжя за 1992-1993 роки рішення про надання житла, а саме однокімнатної квартири загальною прощею 17,1 кв.м., за адресою: АДРЕСА_2 ОСОБА_2 , працівнику Виробничого ремонтно-експлуатаційного житлового об`єднання (ВРЕЖО) №5, на праві тимчасового користування відомчим приміщенням, відсутнє (а.с.24).

Відповідно до відповіді на адвокатський запит наданої заступником директора Департаменту з управління житлово-комунальним господарством ЗМР зазначається, що в книзі реєстрації службових ордерів за 1993 рік відсутній запис про оформлення ордера на квартиру АДРЕСА_4 на ім`я ОСОБА_2 (а.с.25).

Згідно статей 30, 41 Конституції України кожному гарантується недоторканність житла, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право приватної власності є непорушним.

Відповідно до вимог ст.345 ЦK України фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. Приватизація здійснюється у порядку, встановленому законом.

Правові основи приватизації житла, що знаходиться в державній власності, визначені у Законі України «Про приватизацію державного житлового фонду».

Відповідно до п.10 ст.8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», органи приватизації не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків), кімнат (гуртожитків) у приватизації займаного ними житла, за винятком випадків, передбачених законом.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація державного житлового фонду - це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України. Державний житловий фонд - це житловий фонд місцевих Рад народних депутатів та житловий фонд, який знаходиться у повному господарському віданні чи оперативному управлінні державних підприємств, організацій, установ. Особливості приватизації житлових приміщень у гуртожитках визначаються законом.

Згідно зі ст.2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» об`єктом приватизації є квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати, житлові блоки (секції), кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів (далі - квартири (будинки), які використовуються громадянами на умовах найму. Не підлягають приватизації: квартири-музеї; квартири (будинки), розташовані на територіях закритих військових поселень, підприємств, установ та організацій,- природних та біосферних заповідників, національних парків, ботанічних садів, дендрологічних, зоологічних, регіональних ландшафтних парків, парків-пам`яток садово-паркового мистецтва, історико-культурних заповідників, музеїв; кімнати в гуртожитках; квартири (будинки), які перебувають в аварійному стані (в яких неможливо забезпечити безпечне проживання людей); квартири (кімнати, будинки), віднесені у встановленому порядку до числа службових, а також квартири (будинки), розташовані в зоні безумовного (обов`язкового) відселення, забрудненій внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС.

Відповідно до ст.3 зазначеного закону, - приватизація здійснюється шляхом: безоплатної передачі громадянам квартир (будинків) з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена сім`ї та додатково 10 квадратних метрів на сім`ю; продажу надлишків загальної площі квартир (будинків) громадянам України, що мешкають в них або перебувають в черзі потребуючих поліпшення житлових умов.

Відповідно до п.5 ст.5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» кожен громадянин України має право приватизувати займане ним житло безоплатно в межах номінальної вартості житлового чеку або з частковою доплатою один раз.

Відповідно до п.4 ст.5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які постійно проживають в цих квартирах (будинках).

Згідно зі змістом ч.3 ст.8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина.

Стаття 47 Конституції України гарантує кожному право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Відповідно до ст.8 Загальної декларації прав людини кожна людина має право на ефективне поновлення у правах компетентними національними судами в разі порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом.

Відповідно до п.11 ст.8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» спори, що виникають при приватизації квартир (будинків) та житлових приміщень у гуртожитках державного житлового фонду, вирішуються судом.

Таким чином, Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду» не передбачено такої підстави для відмови у приватизації, як відсутність ордера на житлове приміщення.

Крім того, частиною 3 статті 9 ЖК України передбачено, що громадяни мають право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду, житлових приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад, або придбання їх у житлових кооперативах, на біржових торгах, шляхом індивідуального житлового будівництва чи одержання у власність на інших підставах, передбачених законом.

Відповідно до п.10 ч.1 ст.15 ЖК України, до компетенції виконавчих комітетів районних, міських, районних у містах рад народних депутатів належить видача ордерів на жилі приміщення.

Згідно з ст.58 ЖК України ордер є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення.

Відповідно до п.п.69, 70, 72 Постанови ради Міністрів Української РСР від 11 грудня 1984 року № 470 «Про затвердження Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР»(розділ IV), ордер на жиле приміщення видається на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів та є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення, дійсний протягом 30 днів.

Ордер вручається громадянинові, на ім`я якого він виданий, або за його дорученням іншій особі. При одержанні ордера пред`являються паспорти (або документи, що їх замінюють) членів сім`ї, включених до ордера.

При вселенні в надане жиле приміщення громадянин здає ордер у житлово-експлуатаційну організацію, а за її відсутності відповідному підприємству, установі, організації. Одночасно подаються паспорти усіх членів сім`ї, включених до ордера, з відміткою про виписку з попереднього місця проживання.

З аналізу вказаних правових норм випливає, що ордер це документ, що має тимчасову дію та є законною підставою вселення особи до житлового приміщення.

ОСОБА_1 вселений до квартири АДРЕСА_4 , з 1993 року, на законних підставах, законність його проживання визначена Постановою Запорізького апеляційного суду від 22.08.2023 року (а.с.48-52), якою скасовано Рішення Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 17.05.2023 року в цивільній справі 333/4390/22 за позовом Територіальної громади м.Запоріжжя в особі Запорізької міської ради до ОСОБА_1 , третя особа Департамент реєстраційних послуг ЗМР про скасування реєстрації права власності на квартиру, витребування квартири з чужого незаконного володіння та користування і передачу квартири законному власнику (а.с.45-47).

Суд враховує, що на підставі ордеру до квартири 11 лютого 1993 року було вселено ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з членами його сім`ї ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .

На час розгляду справи в квартирі АДРЕСА_5 зареєстрований ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Представником відповідача не надано суду доказів щодо відсутності у позивача права на приватизацію спірної квартири. Зокрема, не доведено, що спірна квартира віднесена у встановленому порядку до числа службових.

Враховуючи зазначене, суд прийшов до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 89, 141,258-259, 263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району про визнання права на приватизацію та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (РНОКПП НОМЕР_4 ), право на приватизацію квартири АДРЕСА_5 та зобов`язати Районну адміністрацію Запорізької міської ради по Комунарському районі здійснити заходи щодо приватизації квартири АДРЕСА_5 у відповідності до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» за відсутності ордеру.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 29.05.2024 року.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя С.С. Тучков