Справа № 211/2694/24
Провадження № 2-о/211/80/24
РІШЕННЯ

іменем України

15 травня 2024 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Ніколенко Д.М.,

за участю секретаря судового засідання - Данилової О.Д.,

заявника - ОСОБА_1 , представника заявника - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Центрально-Міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса), про встановлення факту, що має юридичне значення, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, та просить суд встановити факт того, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - є однією особою; встановити факт, що має юридичне значення, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в результаті розірвання шлюбу 21 травня 1984 року з громадянином ОСОБА_5 припинила бути ОСОБА_4 , здобула прізвище ОСОБА_6 і стала ОСОБА_3 . В обґрунтування заяви зазначила, що вона, ОСОБА_1 , народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 , при народженні вона здобула прізвище ОСОБА_6 . 30 червня 1978 року заявник уклала шлюб з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що було складено актовий запис №527 у Центрально-Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області. Після реєстрації шлюбу вона набула прізвище чоловіка - ОСОБА_7 . 21 травня 1984 року шлюб між нею та ОСОБА_5 було розірвано, про що було складено актовий запис №6 у Комсомольській сільській Раді Чернишевського райвиконкому Чевтинської області. Після розірвання шлюбу заявник відновила своє дівоче прізвище ОСОБА_6 . 04 липня 1984 року вона уклала шлюб з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що було складено актовий запис №28 у Комсомольській сільській Раді Чернишевського райвиконкому Чевтинської області. Після реєстрації шлюбу вона набула прізвище чоловіка ОСОБА_9 . Зараз заявник у зв`язку з досягненням пенсійного віку оформлює пенсію. Але у зв`язку з втратою свідоцтва про розірвання шлюбу з ОСОБА_5 , вона не може документально підтвердити той факт, що в період з 21 травня 1984 року (дата розірвання шлюбу з ОСОБА_5 ) по ІНФОРМАЦІЯ_5 (дата укладення шлюбу з ОСОБА_8 ) мала дівоче прізвище ОСОБА_6 . Отримати дублікат свідоцтва про розірвання шлюбу з ОСОБА_5 наразі неможливо, оскільки 24 лютого 2022 року відбулось повномасштабне вторгнення російської федерації на територію України, внаслідок чого відбулось розірвання дипломатичних стосунків між Україною та російською федерацією. Заявнику для реалізації її пенсійних прав є необхідним встановити вказані факти.

Ухвалою судді Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 квітня 2024 заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку окремого провадження.

У судовому засіданні заявниця ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 , кожна окремо, заяву підтримали в повному обсязі та просили її задовольнити.

Центрально-Міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) в особі начальника відділу Зирянової Н. звернувся до суду з заявою про розгляд справи за відсутності представника відділу, просила ухвалити законне та обґрунтоване рішення на підставі зібраних доказів.

Допитана в якості свідка ОСОБА_10 суду пояснила, що приходиться заявниці рідною сестрою. В період, коли вони жили в Четинській області рф, її сестра розірвала шлюб з ОСОБА_5 . Перед тим як укладати шлюб з ОСОБА_9 , він наполіг, щоб її сестра відновила своє дівоче прізвище " ОСОБА_6 ", що вона і зробила.

Вислухавши заявницю та її представника, допитавши свідка, дослідивши докази у справі, вважає, що заява підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частини 1 статі 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах, заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно зі статтею 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

За положеннями статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

У судовому засіданні встановлено, що заявник ОСОБА_3 народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 19.06.1961 року, дівоче прізвище заявниці вказане ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно із Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 зареєструвала шлюб з ОСОБА_5 , про що було зроблено Центрально-Міським відділом державної реєстрації актів цивільного станку Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області актовий запис №527; після реєстрації шлюбу ОСОБА_3 набула прізвище чоловіка ОСОБА_7 (а.с. 14).

Також з Витягу вбачається, що шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 було розірвано 21 травня 1984 року, про що було складено актовий запис №6 у Комсомольській сільській Раді Чернишевського райвиконкому Чевтинської області (а.с. 14).

04 липня 1984 року ОСОБА_3 зареєструвала шлюб з ОСОБА_8 , про що було складено актовий запис №28 у Комсомольській сільській Раді Чернишевського райвиконкому Чевтинської області. Після реєстрації шлюбу ОСОБА_3 набула прізвище чоловіка ОСОБА_9 (а.с. 10-12).

Вирішуючи питання про встановлення даного факту суд виходить з того, що відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Зі змісту ч. 2 ст. 315 ЦПК України слідує, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно роз`яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.

Справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду в порядку окремого провадження за таких умов: факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та для іншої мети - ні.

Отже, в порядку окремого провадження розглядаються справи за заявою фізичних осіб про встановлення фактів, якщо встановлення фактів не пов`язується із наступним вирішенням спору про право, і чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

Як вбачається з матеріалів справи, заявник звернулась до суду із заявою про встановлення юридичного факту відновлення після розірвання шлюбу дівочого прізвища, оскільки свідоцтво про розірвання шлюбу було втрачено. Наразі в інший спосіб даний факт встановити неможливо, тому що 24 лютого 2022 року відбулось повномасштабне вторгнення російської федерації на територію України, внаслідок чого відбулось розірвання дипломатичних стосунків між Україною та російською федерацією. Вказані обставини не дозволяють заявнику оформити пенсію у зв`язку з досягненням пенсійного віку.

Слід зазначити, що згідно з практики Європейського суду з прав людини, реалізуючи положення Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, необхідно уникати занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, та як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним. Надмірний формалізм при вирішення питання щодо прийняття позовної заяви або скарги є порушенням права на справедливий судовий захист.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) визначено право людини на доступ до правосуддя, а статтею 13 Конвенції - ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Пряма чи опосередкована заборона законом на захист певного цивільного права чи інтересу не може бути виправданою. Тому пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право звернутися до суду з будь-якою вимогою щодо своїх цивільних прав та обов`язків. У такий спосіб здійснюється право на суд, яке включає не лише право ініціювати провадження, а й право отримати вирішення спору судом.

Європейським судом з прав людини зазначено, що «надмірний формалізм» може суперечити вимозі забезпечення практичного та ефективного права на доступ до суду згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції. Це зазвичай відбувається у випадку особливо вузького тлумачення процесуальної норми, що перешкоджає розгляду скарг заявника по суті, із супутнім ризиком порушення його чи її права на ефективний судовий захист (див. рішення у справах «Белеш та інші проти Чеської Республіки» (Beles and Others v. the Czech Republic), «ЗУБАЦ ПРОТИ ХОРВАТІЇ» (ZUBAC v. CROATIA), «Волчлі проти Франції» (Walchli v. France).

Європейський суд з прав людини провів лінію між формалізмом та надмірним формалізмом. Так, формалізм є явищем позитивним та необхідним, оскільки забезпечує чітке дотримання судами процесу. Надмірний ж формалізм заважає практичному та ефективному доступу до суду. Формалізм не є надмірним, якщо сприяє правовій визначеності та належному здійсненню правосуддя.

У такий спосіб здійснюється «право на суд», яке відповідно до практики ЄСПЛ включає не тільки право ініціювати провадження, але й право отримати «вирішення» спору судом (рішення у справі «Кутіч проти Хорватії», заява №48778/99).

Заявник у позасудовому порядку не може вирішити питання щодо отримання дублікату втраченого свідоцтва про розірвання шлюбу. Задоволення заяви має юридичне значення для заявника.

У суду немає підстав ставити під сумнів істинність фактів, повідомлених заявником, свідком та підтверджених документами.

Ураховуючи, що законом не визначено іншого порядку встановлення даного факту, він має бути встановлений в судовому порядку, а встановлення такого юридичного факту в силу ст.5 ЦПК України з урахуванням зазначених об`єктивних перешкод для заявника буде ефективним способом захисту її порушеного права.

При цьому суд вважає за недоцільне встановлення факту, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - є однією особою, оскільки даний факт ніким не оспорюється та підтверджується наявними у заявника документами, такими як свідоцтво про народження, паспорт громадянина України, тощо.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 263-265, 293, 294, 315, 319, 354-355 ЦПК України, суд -

ухвалив:

заяву ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Встановити факт того, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , після розірвання шлюбу з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що 21 травня 1984 року було складено актовий запис №6 у Комсомольській сільській Раді Чернишевського райвиконкому Чевтинської області, відновила дошлюбне прізвище ОСОБА_6 .

В іншій частині в задоволенні заяви відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 15 травня 2024 р.

Суддя Д.М. Ніколенко