Справа № 536/335/24
Провадження № 2/536/443/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2024 року Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі: головуючої судді Клименко С.М.

за участю секретаря судового засідання Марченко О.М.

позивачки ОСОБА_1 та її представника за угодою адвоката Кормушина В.О.

відповідача ОСОБА_2 та його представника за угодою адвоката Варавіна С.Д.

представника третьої особи Органу опіки та піклування виконавчого комітету Омельницької сільської ради Кременчуцького району Полтавської області за довіреністю Коваль В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в залі судових засідань в місті Кременчуці в режимі відеоконференції за допомогою сервісу EasyCon справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Омельницької сільської ради Кременчуцького району Полтавської області про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 08 лютого 2024 року звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.

В обґрунтування позовних вимог посилається, що її син ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який фактично з самого народження проживає з нею та знаходиться на її утриманні і вихованні, вона займається розвитком і здоров`ям дитини, хлопчик має статус дитини з інвалідністю та потребує постійного стороннього догляду. Мати дитини, ОСОБА_4 рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 23.05.2018 позбавлена батьківських прав щодо дитини. Відповідач починаючи з липня 2023 року покинув сина, проживає в іншій місцевості, вихованням та лікуванням дитини не займається, не цікавиться його життям, не бачиться і не спілкується, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає.

Просила суд позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , стягувати з ОСОБА_2 аліменти на її користь на утримання ОСОБА_3 в розмірі 1/4 ч. з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

Позивачка ОСОБА_1 та її представник адвокат Кормушин В.О. в судовому засіданні позов підтримали та просили задовольнити, про підстави та обставини якого пояснили так, як це викладено в заяві.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник адвокат Варавін С.Д. в судовому засіданні позов не визнали та просили в його задоволенні відмовити з підстав та обставин викладених в відзиві на позов та відповідач пояснив, що він має сина ОСОБА_5 , мати якого позбавлена батьківських прав і який є інвалідом з дитинства та потребує постійного стороннього догляду, тому з дня народження проживає з позивачкою, яка здійснює його догляд за домовленістю з ним, що він буде їх матеріально утримувати. Він працював неофіційно, також виїжджав за кордон працювати, надсилав їй кошти на утримання сина, надав довіреність на користування карткою, на яку перераховуються соціальні виплати на утримання дитини. В жовтні 2023 року вони з позивачкою посварилися, він поїхав за кордон, але продовжував надсилати їй гроші на картку на утримання сина, телефонував, цікавився його здоров`ям. Був дуже здивований, що мати подала до суду позов про позбавлення його батьківських прав і змушений був повернутися. Зараз має житло, проживає в цивільному шлюбі та бажає, щоб син проживав з ним, розуміє відповідальність за стан його здоров`я, хоче піклуватися та доглядати його, тому звернувся з відповідною заявою до органу опіки та піклування про повернення йому сина, яка зараз перебуває на розгляді.

Представник третьої особи Органу опіки та піклування виконавчого комітету Омельницької сільської ради Кременчуцького району Полтавської області за довіреністю Коваль В.В. в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позову.

Дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

З огляду на викладене, суд розглянув справу в межах позовних вимог та за наявними в ній доказами, які надані сторонами.

Відповідно до ст. 18 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

В відповідності до ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, а також матеріально утримувати до досягнення нею повноліття.

Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини (ч.1 ст.164 СК України).

Пунктами 15 та 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» передбачено, що позбавлення батьківських прав, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Установлено, що ОСОБА_2 і ОСОБА_4 є батьками малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується до свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 , виданого 22 червня 2017 року Виконавчим комітетом Омельницької сільської ради Кременчуцького району Полтавської області, актовий запис № 12.

Згідно рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 23.05.2018, яке набрало законної сили 02.07.2018, ОСОБА_4 позбавлена батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_3 .

Згідно акту обстеження від 16.10.2023 та витягу № 270 малолітній ОСОБА_2 з народження зареєстрований та проживає з бабою ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 , яка займається його доглядом.

Згідно виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 14.07.2023, малолітній ОСОБА_3 має діагноз: вроджена аномалія розвитку головного мозку: аномалія Денді-Уолкера ІІ тип (МРТ від 27.06.2018): мікроцефалія, спастичний тетрапарез, псевдобульбарний синдром, виражена когнітивна недостатність та недорозвинення мовлення.ЧАДЗН.Ортопедичні ускладнення.

Відповідно до ч.1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Так, сторони в судовому засіданні визнали, що з 2017 по жовтень 2023 року вони проживали разом в селі Рокитне, відповідач ОСОБА_2 працював та надавав кошти на утримання сина, лікуванням і доглядом дитини займалася позивачка ОСОБА_1 , відповідач приймав участь у вихованні і догляді дитини, про що свідчить наявна в матеріалах справи довідка ТОВ «Європейська Медицина», що 07.07.2023 за згоди та присутності відповідача проведено діагностичне обстеження малолітнього ОСОБА_5 .

Також сторони визнали, що в жовтні 2023 року посварилися, і відповідач виїхав за кордон.

Згідно роздруківок листування через мережу Viber, сторони продовжували спілкуватися з приводу здоров`я дитини, його матеріального забезпечення.

Як слідує з виписки про рух коштів по картці ОСОБА_2 від 19.02.2024, 20.09.2023 о 18:14:06 ним переведено 15 814 грн 78 коп на рахунок ОСОБА_1 , та о 19:49:38 14 380 грн.

Відповідно до виписки по окремим надходженням по картці/рахунку ОСОБА_1 , їй відповідачем ОСОБА_2 здійснено перекази коштів: 23.01.2023 в сумі 6 652 грн 84 коп, 19.04.2023 в сумі 1 312 грн 40 коп, 23.05.2023 в сумі 8 080 грн 39 коп, 10.08.2023 в сумі 6 965 грн, 20.09.2023 в сумі 14 780 грн, 17.02.2024 в сумі 2 686 грн 50 коп.

В березні 2024 року, коли справа перебувала в провадженні суду, відповідач ОСОБА_2 повернувся з-за кордону та звернувся до Служби у справах дітей виконавчого комітету Омельницької сільської ради Кременчуцького району Полтавської області з заявою про повернення дитини ОСОБА_3 , рішення по якій до теперішнього часу не прийнято.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні підтвердила, що вихованням та доглядом малолітнього ОСОБА_5 з його народження опікується позивачка ОСОБА_1 ,що дитина має захворювання з дитинства та потребує постійного перебування з дитиною.

Щодо її показань, що відповідач невідповідально відноситься до сина, дитиною не займається, суд не приймає їх до уваги, оскільки вони їй відомі зі слів позивачки.

Аналізуючи вказані норми права та встановлені в судовому засіданні обставини, підтверджені належними, допустимими та достовірними доказами, суд приходить до висновку, що відповідач ОСОБА_2 в силу своїх можливостей піклується про свого сина, який є інвалідом з дитинства, утримує його матеріально, заперечує проти позбавлення його батьківських прав, що свідчить про його інтерес до дитини та небажання розривати з ним спілкування.

Суд критично відноситься до висновку Органу опіки та піклування, затвердженого рішенням виконавчого комітету Омельницької сільської ради Кременчуцького району Полтавської області від 14 листопада 2023 року № 128, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 доцільно позбавляти батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з огляду на таке.

Частинами 5, 6 ст.19 Сімейного кодексу України визначено, що орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Разом з тим, висновок органу опіки та піклування не є обов`язковим для суду, не має переваги над іншими джерелами доказів і наперед встановленої сили, а підлягає перевірці й оцінці відповідно до вимог закону, за внутрішнім переконанням суду, у сукупності і взаємозв`язку з іншими зібраними у справі доказами.

Європейський суд з прав людини наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також міг свідчити про його інтерес до дитини (Hunt v. Ukraine, №31111/04, § 58, ЄСПЛ , від 07 грудня 2006 року).

Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

Так, суд зважає на ту обставину, що відповідач повернувся з-за кордону, вживає зусилля для того, щоб забрати дитину, написав заяву про повернення йому дитини, яка станом на дату розгляду справи органом опіки та піклування не розглянута та рішення по ній не прийнято, доводить факт його участі у житті дитини та підтримання спілкування, що розцінюється судом за інтерес до дитини, а також зацікавленість у виконанні своїх батьківських обов`язків. Поведінка відповідача свідчить про його бажання та спроможність виконувати батьківські обов`язки, що, у свою чергу, не дає підстав вважати, що позбавлення його батьківських прав відповідатиме інтересам дитини.

Крім цього суд враховує, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, необхідність застосування якого за обставин цієї справи не доведена, належних та допустимих доказів ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків, які б були законною підставою для позбавлення його батьківських прав відносно малолітнього сина, позивачкою не надано.

В постанові Верховного Суду від 13.03.2019 по справі № 631/2406/15-ц зазначено, що позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо.

Враховуючи недоведеність достатніх підстав для позбавлення відповідача батьківських прав, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Судовий збір суд вважає за можливе віднести на рахунок держави.

Керуючись статтями 13, 81, 259, 263-265 ЦПК України, на підставі ст.170 СК України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити ОСОБА_1 в позові до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Омельницької сільської ради Кременчуцького району Полтавської області про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.

Судовий збір віднести на рахунок держави.

На рішення суду учасниками справи може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду.

У разі оголошення вступної та резолютивної частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

СуддяС. М. Клименко

Повний текст судового рішення складено 07.06.2024.