Справа № 211/7138/23
Провадження № 2/211/547/24
Р І Ш Е Н Н Я
іменем України
08 травня 2024 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі
головуючого судді Юзефовича І.О.,
при секретарі судового засідання Андрійченко А.Ю, Строгановій Е.О.,
представника позивача ОСОБА_1 ,
представника відповідача ОСОБА_2 ,
представника третьої особи ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кривому Розі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Довгинцівський відділ державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про зняття арешту та зобов`язання вчинити певні дії, -
13 листопада 2023 року адвокат Піцик А.В., який діє від імені та в інтересах позивача ОСОБА_4 звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить суду зняти арешт з всього нерухомого майна ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , накладений на підставі постанови про арешт майна боржника, серія та номер: 52595593 від 28.11.2016 винесеної державним виконавцем Довгинцівського районного відділу державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Красильніковою В.С. в межах виконавчого провадження. Крім того, зобов`язати Довгинцівський відділ державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) вчинити дії по зняттю арешту з нерухомого майна ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.
Ухвалою суду від 05 січня 2024 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Ухвалою суду від 06 січня 2024 року замінено неналежного відповідача - Довгинцівський відділ державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), на належного відповідача - Комунальне підприємство теплових мереж «Криворіжтепломережа» та залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача - Довгинцівський відділ державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).
У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав, викладених у позові. В подальшому надав заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача ОСОБА_4 , позовні вимоги підтримують, щодо судових витрат пов`язаних з розглядом справи просить залишити за позивачем та не стягувати з відповідача.
Представник відповідача ОСОБА_2 проти задоволення позовних вимог не заперечувала. В подальшому просила розглянути справу у її відсутність та не стягувати з відповідача судові витрати.
Представник третьої особи Довгинцівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у судове засідання не з`явився, про день та час розгляд справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомлено.
Дослідивши письмові докази у справі, заслухавши пояснення сторін, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, вважає, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.
Згідно статей 4, 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду по захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (ч. 1 ст. 15 ЦК України).
Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Як встановлено судом, згідно постановою державного виконавця Довгинцівського відділу Державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, від 04.10.2016 року, відкрито виконавче провадження з виконання судового наказу №211/3432/15-ц виданого 09.06.2015 року про стягнення із ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь КПМТ «Криворіжтепломережа» борг у сумі 2647,31 грн (а.с. 34 копія постанови).
Відповідно до витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 72729600 від 06.06.2023 виданого приватним нотаріусом Січкар Б.В., було заведено спадкову справу №41/2023 щодо майна спадкодавця ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 7).
Згідно інформаційної довідки № 336005834 від 16.06.2023 року, отриманої з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта нерухомого майна, на все нерухоме майно ОСОБА_5 було накладено арешт на підставі постанови Довгинцівського відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції про арешт майна боржника від 28.11.2016 року, реєстраційний номер обтяження 17682844. (а.с. 9)
З відповіді Довгинцівського відділу ДВС у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 31.10.2023 року вбачається, що у ході виконавчого провадження № 52595593, відкритого 12.10.2016 року з виконання судового наказу від 09.06.2015 № 211/3432/15-ц, виданого Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу, про стягнення з ОСОБА_5 боргу у сумі 2647,31 грн. на користь КПТМ «Криворіжтепломережа», державним виконавцем накладено арешт на майно боржника. В ході примусового виконання рішення державним виконавцем було з`ясовано про факт смерті боржника, тому керуючись п.3 ч.1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження» 03.03.2017 було закрито виконавче провадження, а саме за фактом смерті боржника. (а.с. 16)
16.06.2023 року приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Січкар Богданою Валеріїївною було відмовлено ОСОБА_4 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, яке належало померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 , у зв`язку з тим, що на майно останньої було накладено арешт. (а.с. 8)
Положеннями статті 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої України приєдналась 17.07.1997 року відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Статтею 17 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.
Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.
Частиною першою ст. 321 ЦК України закріплено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно із ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Згідно зі ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
На підставі ст. 1261 ЦК України в першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Згідно із ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.
За 1, 3 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.
Згідно з ч.1 ст. 56, ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 59 Закону, особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.
Так, з матеріалів справи вбачається, що на все нерухоме майно ОСОБА_5 було накладено арешт, запис про обтяження майна - 17682844.
Згідно відповіді Довгинцівського відділу ДВС у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 31.10.2023 року (а.с. 16), 03.03.2017 року державним виконавцем було закрито виконавче провадження, а саме за фактом смерті боржника.
У відзиві на позовну заяву від 13.02.2024 року представник відповідача зазначив, що згідно довідки №38 від 12.01.2024 року заборгованість боржника ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , станом на 01.01.2024 по виконавчому провадженню №2-н/211/2598/15 від 09.06.2015 на суму 2525,51 гривень та судовий збір сплачено. Отже, борг за рішенням суду судовим наказом по справі 211/3432/15-ц від 09.06.2015, за яким стягувачем є КПТМ «Криворіжтепломережа», відсутній.
Виконавче провадження, в якому ОСОБА_5 була боржником та в рамках якого накладено арешт на все належне їй нерухоме майно, є завершеним, його термін зберігання сплинув.
Суд вважає обґрунтованим доводи позивача, що накладене обтяження є перешкодою для останнього для реалізації у законному порядку свого права на спадщину шляхом вчинення нотаріальних дій відносно вказаного майна, а саме отримання свідоцтв про право на спадщину на таке нерухоме майно та здійснення державної реєстрації набутого права. Таким чином, порушене право позивача підлягає судовому захисту шляхом зняття арешту з нерухомого майна, що є предметом спадкування.
Окрім того, в матеріалах справи відсутні докази про те, що на даний час існує потреба в арешті вищезазначеного майна, а відповідач у своєму відзиві на позов відсутність боргу визнав.
На підставі вищевикладеного, оцінивши зібрані і дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, зважаючи, що існування арешту створює позивачу перешкоди в повному обсязі реалізувати своє право на вищевказану квартиру, а підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, тому суд дійшов висновку про обґрунтованість пред`явленого позову та доведеність позовних вимог належними та допустимими доказами, а тому, з метою захисту інтересів позивача та відсутності іншої можливості захистити позивачем своє порушене право, позов про зняття арешту та заборону відчуження з всього нерухомого майна, необхідно задовольнити у повному обсязі.
За змістом статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Відповідно до п. 2. ч. 1 ст. 43 ЦПК учасники справи мають право подавати докази, яке у взаємозв`язку з положеннями ст. 44 повинно використовуватись добросовісно, а не всупереч завданню судочинства.
Відповідно до п.п. 2, 4 ч. 2 ст. 43 ЦПК учасники справи зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.
Законодавцем визначено, а саме ч. 1 ст. 79 ЦПК України, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Відповідно до ч. 1, 5-6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
За нормами ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Відповідно до ч. 1-4 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Керуючись ст.ст. 15, 16, 317, 319, 321, 391 ЦК України, 4, 5, 12, 13, 43, 79, 80, 81, 178, 223, 247, 258-259, 263-265, 273, 280-282, 354 ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_4 до Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Довгинцівський відділ державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про зняття арешту та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.
Зняти арешт з всього нерухомого майна ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , накладений на підставі постанови про арешт майна боржника серія та номер: 52595593 від 28 листопада 2018 року винесеної державним виконавцем , Довгинцівського відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області Красильніковою В.С. в межах виконавчого провадження.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Суддя І.О.Юзефович