Справа № 715/1956/24
Провадження № 2-о/715/225/24
судді Глибоцького районного суду Чернівецької області
Як передбачено ст. 293 ЦПК України розгляд справ у порядку окремого провадження про визнання особи недієздатною та призначення опікуна проводиться судом у складі одного судді і двох присяжних.
Відповідно до ч.3ст. 68 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» на присяжних поширюються гарантії незалежності і недоторканності суддів, установлені законом, на час виконання ними обов`язків із здійснення правосуддя.
За змістом ч.1 ст.35 ЦПК України, питання, що виникають під час колегіального розгляду справи судом, вирішуються більшістю голосів суддів. Головуючий голосує останнім.
Згідно із ч. 3 ст. 35 ЦПК України, суддя, не згодний з рішенням, може письмово викласти свою окрему думку. Про наявність окремої думки повідомляються учасники справи без оголошення її змісту в судовому засіданні. Окрема думка приєднується до справи і є відкритою для ознайомлення.
Так, під час розгляду у судовому засіданні заяви ОСОБА_1 про визнання особи недієздатною та призначення опікуна більшістю голосів цю заяву задоволено.
Проте, я не погоджуюсь з таким рішення з огляду на наступне.
Відповідно до ст.39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.
Суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування (ч.1 ст.60 ЦК України).
Згідно ч.4 ст.62 ЦК України опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника.
Стаття 296 ЦПК України передбачає, що заяву про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи може бути подано членами її сім`ї, органом опіки та піклування, закладом з надання психіатричної допомоги.
В своїй заяві ОСОБА_1 вказує на те, що ОСОБА_2 є його двоюрідною сестрою проте до заяви не додав підтверджуючих документів, при цьому в поданні органу опіки і піклування вказується на те, що ОСОБА_2 є двоюрідною племінницею заявника ОСОБА_1 .
При цьому, зі змісту подання органу опіки і піклування вбачається, що в ході розгляду заяви ОСОБА_1 не досліджувалась можливість виконання обов`язків опікуна більш близькими родичами ОСОБА_2 , (сестрою, братом, тощо) про наявність або відсутність яких орган опіки і піклування мав бути обізнаний.
Крім цього, з матеріалів справи вбачається, що заявник ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрували своє місце проживання за однією адресою ( АДРЕСА_1 ) вже в ході судового розгляду даної справи, а саме 19.06.2024 року, що дає обгрунтовані підстави для сумніву, що вони фактично проживали та проживають за однією адресою.
Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність.
Отже, виходячи із загальних засад цивільного законодавства, вважаю, що вирішення питання про призначення заявника ОСОБА_1 опікуном ОСОБА_2 було передчасним, оскільки, в поданні були відсутні посилання на неможливість виконувати повноваження опікуна іншими близькими родичами, а тому вважаю, що подана заява ОСОБА_1 в частині призначення його опікуном не підлягала до задоволення.
Суддя Глибоцького районного суду
Чернівецької області Віталій Цуркан