Справа № 462/2024/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.05.2024року Кам`янка-Бузький районний суд Львівської областів складі:

головуючого - судді Костюк У. І.

секретаря судових засідань: Михайлишин О.В.

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в м. Кам`янка-Бузька цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в переєстрації дітей по їхньому фактичному місцю проживання,-

встановив:

ОСОБА_1 11.03.2024 звернулася до Залізничного районного суду м. Львова із позовною заявою, в якій просить суд зобов`язати відповідача ОСОБА_2 не чинити перешкод в переєстрації ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в квартиру АДРЕСА_1 та стягнути понесені судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, 20.06.2019 шлюб між сторонами рішенням суду був розірваний. Від спільного подружнього життя у сторін народилося двоє дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .. Після припинення стосунків, їхні з відповідачем діти залишилися проживати з позивачкою. Позивачка має намір зареєструвати місця проживання дітей за її місцем проживання, однак немає такої можливості з підстав відсутності згоди батька на реєстрацію місця проживання дитини. У зв`язку з наведеними вище обставинами, позивачка змушена звернутись до суду.

На підставі ухвали Залізничного районного суду м. Львова від 12.03.2024 дана цивільна справа передана до Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області за підсудністю.

За результатами автоматизованого розподілу справи, оформленого відповідним протоколом від 10.04.2024, для розгляду цієї справи визначено суддю Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області Костюк У.І..

Ухвалою суду від 11.04.2024 провадження у справі відкрито визначено, що розгляд справи буде проводитись за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Позивачка ОСОБА_1 в підготовче засідання не з`явилась, на адресу суду подала заяву, в якій просить суд розгляд справи проводити за відсутності сторони. Позов підтримує в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, представником відповідача -адвокатом Баюш Л.В. на адресу суду надіслано заяву про визнання позову, в якій просив суд задоволити позов позивачки та розгляд справи проводити у відсутності відповідача та його представника.

З урахуванням того, що відповідач визнає позов, суд вирішив розглядати справу на підставі наявних у ній матеріалів у підготовчому судовому засіданні, адже відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Водночас у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється.

Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини.

Сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі та від спільного подружнього життя у них народилося двоє дітей.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого 28.02.2015 міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , в графі про батьків ОСОБА_2 зазначений як батько, ОСОБА_5 зазначена як мати /а.с.6/.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 виданого 02.02.2017 Львівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , в графі про батьків ОСОБА_2 зазначений як батько, ОСОБА_5 зазначена як мати /а.с.6/.

Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 20.06.2019 шлюб між сторонами було розірвано.

29.10.2019 ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 змінила своє прізвище на « ОСОБА_6 », що підтверджується копією свідоцтва про зміну імені серії НОМЕР_3 виданого 29.10.2019 Залізничним районним у місті Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області /а.с. 16/.

01.02.2023 ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 уклала шлюб з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , після чого остання змінила своє дошлюбне прізвище « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_9 », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 виданого 01.02.2023 відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції /а.с.11/.

Згідно довідки № 23 виданої 29.01.2024 директором ТзОВ «Управляюча компанія «Новий Львів», ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 фактично проживає (без реєстрації) разом з чоловіком ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та дітьми: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , за адресою: АДРЕСА_2 /а.с.9/.

З акту обстеження умов проживання житлового приміщення, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 вбачається, що за цією адресою проживають і мають постійне місце реєстрації: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 /а.с. 8/.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 41639030від 03.08.2015 ОСОБА_11 є власником квартири, загальною площею 78.9 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 /а.с. 10/

Задля реєстрації місця проживання дітей, позивач звернулась із заявою до Сихівської районної адміністрації, однак як вбачається, у реєстрації місця проживання (перебування ) дітей відмовлено у зв`язку з відсутністю згоди батька на реєстрацію місця проживання дітей (а.с.19-20).

Позивач ОСОБА_1 звертаючись до суду з позовом, зазначає, що у зв`язку з відсутністю письмової згоди відповідача на реєстрацію дітей за їхнім теперішнім місцем проживання, вона не може зареєструвати дітей по їхньому фактичному місцю проживання, що буде відповідати їхнім інтересам, у зв`язку з чим просить вирішити спір, який виник з цього приводу, в судовому порядку.

Доводи позивача ОСОБА_1 , викладені в позовній заяві свідчать про те, що між сторонами існує спір з приводу місця проживання та реєстрації їх малолітніх дітей.

Вирішуючи спір суд виходив з наступних норм та мотивів.

Так, відповідно до статті 29 ЦК України місце проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків або одного із з них, з ким вона проживає.

Відповідно до ст. 160 Сімейного кодексу України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Згідно з ч.1 ст. 242 ЦК України батьки є законними представниками своїх малолітніх та неповнолітніх дітей.

У ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» вказано, що батьки або інші законні представники зобов`язані зареєструвати місце проживання новонародженої дитини протягом трьох місяців з дня державної реєстрації її народження. Реєстрація місця проживання особи здійснюється в день подання особою документів. Реєстрація місця проживання за заявою особи може бути здійснена органом реєстрації з одночасним зняттям з попереднього місця проживання.

Згідно зі статтею 10 Закону України «Про свободу пересування і вільний вибір місця проживання в Україні» правила здійснення реєстрації місця проживання, форми необхідних для цього документів порядок передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 № 207 затверджено Правила реєстрації місця проживання.

Відповідно до пункту 11 Правил орган реєстрації відмовляє в реєстрації/знятті з реєстрації місця проживання, якщо особа не подала необхідних документів або інформації.

Рішення про відмову в реєстрації/знятті з реєстрації місця проживання приймається в день звернення особи або її представника шляхом зазначення в заяві про реєстрацію/зняття з реєстрації місця проживання підстав відмови. Зазначена заява повертається особі або її представнику.

У разі реєстрації місця проживання батьків за різними адресами місця проживання дитини, яка не досягла 14 років, разом з одним із батьків здійснюється за письмовою згодою другого із батьків у присутності особи, яка приймає заяву, або на підставі засвідченої в установленому порядку письмової згоди другого із батьків (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування).

Статтею 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що місце проживання це житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини.

Як зазначено у статті 3 Конвенції «Про права дитини», схваленої резолюцією 44 сесії Генеральної Асамблей ООН від 20 листопада 1989 року № 44/25, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Основним законом, який визначає охорону дитинства в Україні як стратегічний загальнонаціональний пріоритет і з метою забезпечення реалізації прав дитини на життя, охорону здоров`я, освіту, соціальний захист та всебічний розвиток встановлює основні засади державної політики у цій сфері є Закон України «Про охорону дитинства».

Відповідно до статті 18 вказаного Закону держава забезпечує право дитини на проживання в таких санітарно-гігієнічних та побутових умовах, що не завдають шкоди її фізичному та розумовому розвитку. Діти - члени сім`ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем.

Отже, у випадку наявності будь-якої правової колізій, неповноти, нечіткості або суперечливості законодавства, що регулює спірні правовідносини, що стосуються інтересів дитини, з урахуванням положень статті 3 Конвенції «Про права дитини», пріоритети повинні надаватися якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Вказане узгоджується з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 20.02.2020 у справі №711/1435/19.

Відтак, в ході судового розгляду судом встановлено, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі та від спільного подружнього життя у сторін народилося двоє дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ..

Рішенням суду від 20.06.2019 шлюб між сторонами було розірвано та після розірвання шлюбу малолітні діти залишилися проживати з матір`ю.

Беручи до уваги те, що малолітні діти сторін ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з моменту народження проживали разом з мамою, позивачем у справі ОСОБА_1 яка створила для дітей належні умови для проживання, займається їхнім вихованням, то на думку суду, найкращим інтересам дітей відповідатиме надання позивачу дозволу на здійснення реєстрації дітей без згоди батька за їхнім фактичним місцем проживання.

Також суд приймає до уваги те, що в ході судового розгляду відповідач ОСОБА_2 позов визнав та не заперечив щодо задоволення позовних вимог з якими звернулася до суду позивачка ОСОБА_1 ..

Виходячи зі встановлених обставин цієї справи, враховуючи, що батьки не змогли самостійно вирішити спір щодо визначення місця проживання дітей, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в переєстрації дітей по їхньому фактичному місцю проживання підлягає задоволенню.

При цьому, вирішуючи питання про спосіб захисту порушеного права, суд дійшов висновку, що сформульовані позовні вимоги не цілком спрямовані на ефективний захист порушених прав та інтересів дітей, та суд вважає, що слід надати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 дозвіл на реєстрацію малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_2 без згоди батька дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ..

Разом з тим на переконання суду, у даному випадку не має місця вихід за межі позовних вимог, оскільки сама зміна формулювання вжитого способу захисту не змінює мети, з якою позивачка зверталася до суду.

Тому, позовні вимоги позивачки підлягають до задоволення.

Керуючись ст. ст. 4, 10, 12, 13, 76-81, 89, 141, 263-265, 268 ЦПК України, суд ,-

вирішив :

позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в переєстрації дітей по їхньому фактичному місцю проживання. задовольнити.

Надати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 дозвіл на реєстрацію малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_2 без згоди батька дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ..

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 1211,20 грн сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_5 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_6 , адреса реєстрації: АДРЕСА_4 .

Повний текст рішення виготовлено 06.06.2024.

Суддя У.І. Костюк