Номер провадження: 22-ц/813/4189/24
Головуючий у першій інстанції Ярема Х.С.
Доповідач Коновалова В. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

21.05.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Коновалової В.А.,

суддів: Назарової М.В., Кострицького В.В.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач - Обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив «Пространство»,

розглянувши в порядку спрощеного провадження (без повідомлення учасників справи відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України) справу

за апеляційною скаргою Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Пространство»,

на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 29 листопада 2023 року,

за позовом ОСОБА_1 до Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Пространство» про стягнення коштів

в с т а н о в и в:

Короткий зміст позовних вимог

У листопаді 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Пространство» про стягнення коштів, в обґрунтування якого зазначив, що 02.10.2020 року між ним та ОК «ЖБК «Пространство» укладено договір про наміри, за умовами якого ОСОБА_1 повинен протягом 10 днів з моменту отримання від ОК «ЖБК «Пространство» відповідного повідомлення, але не пізніше 31.12.2020 року, вчинити усі дії по вступу до ОК «ЖБК «Пространство» як асоційований член та внести пайовий внесок. ОК «ЖБК «Пространство» зобов`язалось прийняти позивача як асоційованого члена, про що сторони мали укласти відповідну угоду («основна угода») на умовах погоджених сторонами під час укладення основної угоди та з урахуванням умов договору від 02.10.2020 року. На виконання умов договору про наміри, позивач сплатив 2000 доларів США.

У строк визначений договором про наміри, сторони 15.12.2020 року уклали угоду про членство в кооперативі.

На виконання п. 4.2. основної угоди позивач сплатив 18.12.2020 відповідачу перший платіж 4618,75 доларів США (сплачено в гривні 128486,30 грн за офіційним курсом НБУ станом на 18.12.2020 року).

16.07.2021 року відповідач повідомив позивача, що угода про членство в кооперативі вважається розірваною з 16.07.2021 року, у зв`язку з несплатою позивачем внесків.

Оскільки договір розірвано на підставі п. 5.2.2 угоди, позивач вважає, що відповідач має повернути позивачу 6618,75 доларів США (застава 2000 + перший платіж 4618,75), за вирахуванням штрафу 10% (661,88 доларів США). Однак відповідач не повернув позивачу кошти. Письмові вимоги позивача про повернення коштів залишив без відповіді.

У зв`язку з цим, позивач вважає, що відповідач мав повернути йому у строк до 16.07.2022 кошти в розмірі 5956,87 доларів США (6618,75 - 661,88 (штраф 10%).

Позивач також вважає що стягненню з відповідача підлягають 3 % річних за період починаючи з 18.07.2022 року по 31.10.2022 року, що становить 51,90 доларів США.

Позивач просив суд стягнути з Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Пространство» на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 219732,30 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Приморський районний суд м. Одеси рішенням від 29 листопада 2023 року позов ОСОБА_1 до Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Пространство» про стягнення коштів задовольнив.

Стягнув з Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Пространство» на користь ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 219732,30 гривень.

Суд першої інстанції вирішив питання розподілу судових витрат.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з необґрунтованості посилань відповідача на те, що сума 2000 доларів США сплачена на виконання умов угоди про наміри, є заставою чи завдатком, оскільки у зв`язку з повним виконанням сторонами умов договору про наміри та укладенням основної угоди, за домовленістю сторін, грошові кошти 2000 доларів США, передані позивачем кооперативу, перестали виконувати будь-яку іншу функцію, окрім того, що стали частиною першої частини паю.

Направивши позивачу лист про розірвання договору, ОК «ЖБК «Пространство» скористалося своїми правами на одностороннє розірвання договору, передбачене п. 7.6 угоди. Відтак асоційоване членство позивача в кооперативі припинено з 16.07.2021 року на підставі пункту 5.2.2 угоди, у зв`язку з несплатою внесків у порядку та розмірі, визначених статутом кооперативу та Угодою, тобто визначених п. 4.2 угоди.

Суд першої інстанції вважав доведеним наявність обов`язку відповідача повернути позивачеві фактично сплачені ним грошові кошти у сумі 6618,75 доларів США, зменшені на суму штрафу у розмірі 10% від зазначеної суми, тобто на 661,87 доларів США, що відповідно складає 5956,87 доларів США.

Посилання відповідача на обов`язок позивача сплатити пеню за прострочення сплати паю, яка передбачена п. 7.1 угоди про членство в кооперативі від 15.12.2020 року, суд першої інстанції вважав беззмістовним, оскільки сторони самі погодили в п. 5.3 угоди, що сума фактично сплачених коштів, які підлягають поверненню асоційованому члену, зменшується лише на суму штрафу у розмірі 10% від суми паю, тобто без вирахування пені.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі Обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив «Пространство» просить рішення Приморського районного суду м. Одеси від 29 листопада 2023 року скасувати,провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОК «ЖБК «Пространство» про стягнення коштів закрити, посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи, порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

(1) Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

В апеляційній скарзі Обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив «Пространство» посилається на те, що судом першої інстанції порушено вимоги ч. 6 ст. 259 ЦПК України.

Скаржник зазначає, що позивачу підлягають поверненню грошові кошти за вирахуванням штрафу 12848,63 грн та пені 28720,72 грн. Також скаржник посилається на необхідність включення у розрахунок 3% річних та індексу інфляції за прострочення сплати пайових внесків. Зазначає, що листи позивача від 21.07.2022 року та 17.08.2022 року не отримував, однак вказаним обставинам належної правової оцінки не надано.

Скаржник вважає, що спір підлягає розгляду в порядку господарського судочинства, оскільки спір виник між колишнім членом кооперативу позивачем та скаржником з приводу діяльності кооперативу, а саме - щодо виключення його з членів кооперативу та стягнення коштів у зв`язку із таким виключенням.

(2) Позиція інших учасників справи

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 13.02.2024 року ОСОБА_1 роз`яснювалось право подання до апеляційного суду відзиву на апеляційну скаргу.

Копію ухвали про відкриття провадження та копію апеляційної скарги представник ОСОБА_1 отримав в особистому кабінеті Електронного суду 13.02.2024 року та 30.01.2024 року відповідно, що підтверджується довідками.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін, посилаючись на те, що застава у розмірі 2000 доларів США забезпечувала виключно зобов`язання позивача у вигляді укладення основної угоди. В наслідок укладення сторонами угоди про членство в кооперативі 15.12.2020 року, сплачена попередньо позивачем, як асоційованим членом кооперативу, сума в розмірі 2000 доларів США стала першим пайовим внеском та, відповідно, правомірно стягнута судом. Скаржником не заперечується наявність підстав для стягнення основної суми та прив`язки до курсу НБУ. Асоційований член обслуговуючого кооперативу не наділений правомочностями, які б відповідали ознакам поняття корпоративних прав, а тому спори між асоційованим членом та обслуговуючим кооперативом не є такими, що виникають з корпоративних відносин.

Копію ухвали про відкриття провадження скаржник отримав 13.02.2024 року в особистому кабінеті Електронного суду, що підтверджується довідкою.

Частиною першої ст. 369 ЦПК України визначено, що апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Предметом позову в цій справі є вимога про стягнення заборгованості у розмірі 219732,30 грн, тобто ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2684 * 100 = 2684000 грн).

Тому розгляд апеляційної скарги проводиться без повідомлення учасників справи відповідно до ч. 1 ст. 369ЦПК України.

Згідно ч. 1 ст. 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час та місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи.

Інформація про призначення даної справи до розгляду у апеляційному суді без повідомлення учасників справи завчасно розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить розглянути апеляційну скаргу з викликом сторін.

Колегія суддів вважає, що клопотання позивача не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

З урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції може розглянути апеляційні скарги, зазначені в частинах першій та другій цієї статті, у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи (ч. 3 ст. 369 ЦПК України).

У відзиві на апеляційну скаргу не викладені обставини, за яких справа повинна розглядатися у судовому засіданні з викликом сторін, посилання на необхідність вирішення чималої кількості питань під час апеляційного перегляду не є підставою для розгляду справи, предметом позову якої є вимога про стягнення заборгованості у розмірі 219732,30 грн з викликом сторін.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що у задоволенні клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного провадження із повідомленням (викликом) учасників справи слід відмовити.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з необґрунтованості посилань відповідача на те, що сума 2000 доларів США сплачена на виконання умов угоди про наміри, є заставою чи завдатком, оскільки у зв`язку з повним виконанням сторонами умов договору про наміри та укладенням основної угоди, за домовленістю сторін, грошові кошти 2000 доларів США, передані позивачем кооперативу, перестали виконувати будь-яку іншу функцію, окрім того, що стали частиною першої частини паю.

Направивши позивачу лист про розірвання договору, ОК «ЖБК «Пространство» скористалося своїми правами на одностороннє розірвання договору, передбачене п. 7.6 угоди. Відтак асоційоване членство позивача в кооперативі припинено з 16.07.2021 року на підставі пункту 5.2.2 угоди, у зв`язку з несплатою внесків у порядку та розмірі, визначених статутом кооперативу та угодою, тобто визначених п. 4.2 Угоди.

Суд першої інстанції вважав доведеним наявність обов`язку відповідача повернути позивачеві фактично сплачені ним грошові кошти у сумі 6618,75 доларів США, зменшені на суму штрафу у розмірі 10% від зазначеної суми, тобто на 661,87 доларів США, що відповідно складає 5956,87 доларів США.

Посилання відповідача на обов`язок позивача сплатити пеню за прострочення сплати паю, яка передбачена п. 7.1 угоди про членство в кооперативі від 15.12.2020 року, суд першої інстанції вважав беззмістовним, оскільки сторони самі погодили в п. 5.3 угоди, що сума фактично сплачених коштів, які підлягають поверненню асоційованому члену, зменшується лише на суму штрафу у розмірі 10% від суми паю, тобто без вирахування пені.

Проаналізувавши встановлені судом першої інстанції обставини у справі, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що 02.10.2020 року між ОК «Житлово-будівельний кооператив «Пространство» та ОСОБА_1 укладено договір про наміри № Д/А-А.602-3.

Положенням п. 1.1 договору про наміри визначено, що ОСОБА_1 зобов`язується протягом 10 днів з моменту отримання від ОК «ЖБК «Пространство» відповідного повідомлення, але не пізніше 31.12.2020 року, вчинити усі дії по вступу до ОК «ЖБК «Пространство» як асоційований член та внести пайовий внесок, а ОК «ЖБК «Пространство» - забезпечити прийняття ОСОБА_1 як асоційованого члена, про що сторони мали укласти відповідну угоду про членство в кооперативі («Основна угода»), на умовах погоджених сторонами під час укладення основної угоди, з урахуванням умов встановлених цим договором, а саме, що основна угода має регулювати взаємовідносини сторін, щодо отримання у власність ОСОБА_1 паю, а саме майнових прав на апартаменти № А. АДРЕСА_1 , площею 35,02 кв.м.

Вартість об`єкта договору про наміри 44125,20 доларів США (п. 1.1.1 договору про наміри).

Згідно п. 2.1.1 договору про наміри ОК «ЖБК «Пространство» зобов`язалось за заявою ОСОБА_1 забезпечити його прийняття як асоційованого члена та укласти з ним основну угоду, а ОСОБА_1 - подати заяву про прийняття його асоційованим членом та укласти основну угоду.

Виконання зобов`язань ОСОБА_1 , визначених п. 2.2.1 щодо укладення основної угоди забезпечується заставою, що передається ОСОБА_1 до ОК «ЖБК «Пространство» під час укладення цього договору, розмір якої за п. 3.2 договору про наміри складає 2000 доларів США (п. 3.1, 3.2 договору про наміри).

Положеннями пункту 3.3. договору про наміри за домовленістю сторін сума застави є поворотною від ОК «ЖБК «Пространство» до ОСОБА_1 у будь-якому випадку, крім випадків відмови ОСОБА_1 від цього договору до настання строку, передбаченого п. 1.1, або не укладення основної угоди, в строк передбачений п. 1.1 з вини ОСОБА_1 .

Згідно з п. 3.4 договору про наміри в разі невиконання ОСОБА_1 зобов`язання, забезпеченого заставою, у визначений цим договором строк, на наступний день після строку відведеного для виконання зобов`язання, застава залишається у ОК «ЖБК «Пространство».

Положеннями пункту 3.5. договору про наміри, у разі виконання зобов`язання забезпеченого заставою у встановлений строк, грошові кошти за цим договором вважаються частиною першої частини паю, що підлягає сплаті за основою угодою.

15.12.2020 року між ОК «ЖБК «Пространство» та ОСОБА_1 укладено угоду про членство в кооперативі № Е/А-А.602.

Положеннями п. 4.1 угоди про членство в кооперативі визначено, що розмір паю визначається та сплачується у гривні, однак є змінним та підлягає перерахунку на день платежу із врахуванням зміни договірного курсу на день платежу в частині, що підлягає сплаті. сторони визначають грошовий еквівалент зобов`язання асоційованого члена по сплаті паю кооперативу в доларах США. Пай станом на дату укладення цієї угоди, становить 1173859,46 грн, що на момент підписання цієї угоди в еквіваленті грошового зобов`язання становить 42125 доларів США.

Пунктом 4.2 угоди про членство в кооперативі визначено порядок сплати ОСОБА_1 паю: 4618,75 доларів США мають бути сплачені протягом 5 робочих днів з моменту підписання основної угоди: 6618,75 доларів США до 15.01.2021 року, 4412,50 доларів США до 01.03.2021 року, 6618,75 доларів США до 15.04.2021 року, 4412,50 доларів США до 31.05.2021 року, 4412,50 доларів США до 31.07.2021 року, 4412,50 доларів США до 30.09.2021 року, 4412,50 доларів США до 30.11.2021 року, 2206,25 доларів США до 31.12.2021 року. Усього 42125 доларів США.

ОСОБА_1 18.12.2020 року сплатив на рахунок кооперативу платіж у розмірі 128486,30 грн, що підтверджується квитанцією № ПН3053 від 18.12.2020 року.

За п. 5.2 угоди про членство в кооперативі асоційоване членство в кооперативі припиняється у разі: п. 5.2.1 добровільного виходу з кооперативу; п. 5.2.2 несплати внесків у порядку та в розмірі, визначених статутом кооперативу та угодою; п. 5.2.3. - невиконання зобов`язань, визначених статутом кооперативу та угодою.

Відповідно до частини 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частина 1 статті 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Положеннями ч. 1 ст. 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

В силу ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 589 ЦК України у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.

Відповідно статті 1 Закону України «Про заставу» та статті 572 ЦК України застава є способом забезпечення зобов`язань. В силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Оскільки угода про членство в кооперативі укладена сторонами 15.12.2020 року, тобто у строк визначений договором про наміри, отже сторонами свої зобов`язання за договором про наміри від 02.10.2020 року виконані належним чином, підстав для набуття відповідачем права на 2000 доларів США, як заставної суми, не встановлено, оскільки позивачем виконані умови п. 3.1 договору про наміри та сплачено відповідачу 2000 доларів США.

Обставини сплати позивачем у рахунок виконання умов договору про наміри 2000 доларів США ОК «ЖБК «Пространство», останнім в апеляційній скарзі не заперечується.

Оскільки відповідно до п. 4.1 договору про наміри останній діє до повного виконання сторонами зобов`язань, останній припинив свою дію.

Сплачені позивачем кошти у відповідності до умов п. 3.5 договору про наміри стали частиною першого паю, що підлягав сплаті позивачем за основною угодою.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що посилання відповідача на те, що 2000 доларів США є заставою чи завдатком необґрунтовані, оскільки у зв`язку з повним виконанням сторонами умов договору про наміри та укладенням основної угоди, за домовленістю сторін, грошові кошти 2000 доларів США, передані позивачем кооперативу, перестали виконувати будь-яку іншу функцію, окрім того, що стали частиною першого пайового внеску.

Пунктом 5.2 угоди про членство в кооперативі сторони погодили випадки припинення асоційованого членства в кооперативі, зокрема, пунктом 5.2.2 передбачили, що таке членство припиняється у разі несплати внесків у порядку та розмірі, визначених статутом кооперативу та угодою.

Позивачем умови основної угоди щодо сплати пайових внесків не виконані належним чином, у зв`язку з чим ОК «ЖБК «Пространство» листом № 63/21 від 16.07.2021 року повідомило позивача про те, що угода про членство в кооперативі вважається розірваною з 16.07.2021 року на підставі пункту 5.2.2. угоди. Також повідомлено про необхідність надання реквізитів для повернення грошових коштів зменшених на суму штрафу, що становить 10% сплаченої суми та пені.

Обставини невиконання умов угоди про членство в кооперативі та розірвання договору в односторонньому порядку на підставі п. 5.2.2 сторонами не заперечуються.

Листом від 21.07.2022 року ОСОБА_1 повідомив ОК «ЖБК «Пространство» реквізити для повернення коштів.

Сторони в п. 5.3 угоди про членство в кооперативі від 15.12.2020 погодили, що асоційоване членство якої у кооперативі припинилося на підставі п. 5.2.1-5.2.3 угоди до повернення їй паю у майновому вигляді (прав на нерухоме майно), кооператив зобов`язаний повернути суму паю, фактично сплачену цією особою, зменшену на штраф у розмірі 10 % від суми паю, не раніше дати отримання від нового члена кооперативу (який прийнятий на той же самий пай) зазначеної грошової суми, але в будь-якому випадку строк повернення суми паю не може перевищувати року з моменту припинення членства такої особи в кооперативі.

Положеннями п. 7.6 угоди про членство в кооперативі, у разі відмови асоційованого члена від виконання грошових зобов`язань та/або зобов`язання прийняти пай, та/або при наявності обставин, що свідчать про небажання асоційованого члена продовжувати взаємовідносини з кооперативом, кооператив вправі розірвати цю угоду в односторонньому порядку з поверненням асоційованому члену усіх сплачених ним на рахунок кооперативу грошових коштів, збільшених на користь асоційованого члена на штрафну санкцію у сумі еквівалентній 2000 доларів США за договірним курсом (штрафна санкція підлягає сплаті ОСОБА_1 члену у разі оплати асоційованим членом не менш як 50% паю), розрахованим на день повернення відповідної суми. Відшкодування асоційованому члену будь-яких збитків при цьому не здійснюється, а пай не передається.

Відповідач вважає, що сума, яка підлягає поверненню позивачу підлягає зменшенню на суму пені, обов`язок сплати якої визначено п. 7.1 угоди про членство в кооперативі, відповідно до якого за прострочення сплати паю чи його частини позивач сплачує відповідачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла на час прострочення, від суми заборгованості за кожен день прострочення.

В цій частині колегія суддів погоджується з доводами позивача, викладеними у відзиві на апеляційну скаргу та зазначає, що відповідач до суду першої інстанції із зустрічним позовом про стягнення з ОСОБА_1 пені за невиконання умов угоди про членство в кооперативі не звертався.Також апеляційна скарга не містить відомостей про звернення відповідача до суду першої інстанції з окремим позовом про стягнення пені на підставі п. 7.1 угоди про членство в кооперативі.

Враховуючи викладене зменшення суми паю, яка підлягає поверненню позивачу на підставі п. 5.3 угоди про членство в кооперативі на пеню нараховану відповідно до п. 7.1 угоди про членство в кооперативі колегія суддів вважає необґрунтованим.

Звертаючись до суду з позовом позивачем враховано необхідність зменшення суми паю яка підлягає поверненню на 10% штрафу, на виконання вимог п. 5.3 угоди про членство в кооперативі. Вказана сума позивачем розрахована у розмірі 661,88 доларів США.

Апеляційна скарга не містить доводів щодо неправильного розрахунку розміру штрафу на який підлягає зменшенню сума паю, фактично сплачена позивачем.

Умовами угоди про членство в кооперативі не передбачено повернення сплаченого паю, зменшеного на суму нарахованої пені.

Враховуючи викладене, відповідачем на підставі умов угоди про членство в кооперативі підлягає поверненню позивачу 5956,94 (2000+4618,75-661,81) доларів США.

Позивач обрахував розмір паю, який підлягає поверненню відповідачем у національній валюті, виходячи з курсу долара США до гривні, встановленого Національним банком України станом на 31.10.2022 року, та просив стягнути 219732,30 грн.

Апеляційна скарга доводів щодо стягнення розміру сплаченого паю у національній валюті та її розрахунок, виходячи зі курсу долара США до гривні, встановленого Національним банком України станом на 31.10.2022 року не містить.

Останнім днем повернення позивачеві коштів на підставі п. 5.3 угоди про членство в кооперативі є 16.07.2022 року.

Стаття 625 ЦК України визначає загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання. Тобто дія цієї статті поширюється на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, що регулює окремі види зобов`язань.

Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки відповідачем зобов`язання щодо повернення сплаченого розміру паю не виконано, тому колегія суддів вважає обґрунтованими підстави для стягнення 3 % річних.

Розрахунок проведений позивачем, відповідач ні у суді першої інстанції ні під час апеляційного перегляду не спростував, власного розрахунку не навів, тому висновок суду першої інстанції про стягнення з відповідача на користь позивача 3 % річних у заявленому позивачем розмірі є обґрунтованим.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що листи позивача від 21.07.2022 року та 17.08.2022 року відповідач не отримував, не зрозуміло кому вони направлялись (не за адресою відповідача) та вручали не встановленій особі яка ніколи не була посадовою особою скаржника.

На підтвердження обставин надсилання листа від 21.07.2022 року з повідомленням ОК «ЖБК «Пространство» реквізитів для повернення коштів ОСОБА_1 надав: накладну № 034, квитанцію ПАТ Укрпошта та опис відправлення.

Вказані докази є належними та підтверджують надсилання 22.07.2022 року ОСОБА_1 на адресу ОК «ЖБК «Пространство» (м. Одеса, вул. Жуковського, буд. 22) листа від 21.07.2022 року щодо повернення грошових коштів згідно угоди № Е/а-А.602 від 15.12.2020 року.

Також позивачем надано копію квитанції кур`єрської служби № 1017, з якої вбачається відправлення ОСОБА_1 , на адресу ОК «ЖБК «Пространство» (м. Одеса, вул. Жуковського, буд. 22) листа від 21.07.2022 року щодо повернення грошових коштів згідно угоди № Е/а-А.602 від 15.12.2020 року. Вказане відправлення отримане 19.08.2022 року Поташовою.

Колегія суддів звертає увагу, що позивачем поштові відправлення направлялись на адресу місцезнаходження відповідача, яка ним зазначається, зокрема у апеляційній скарзі.

Напис про одержання поштового відправлення учасником справи, в якому зазначене його прізвище, зроблений працівником поштового зв`язку, зазвичай є переконливим доказом отримання відправлення саме адресатом. Таке переконання ґрунтується на презумпції добросовісного виконання працівниками пошти своїх обов`язків. Однак таку презумпцію може бути поставлено під сумнів і спростовано (аналогічний висновок викладено Верховним Судом у постанові від 20.03.2019 року у справі № 222/1402/16).

Доказів на підтвердження обставин отримання вказаного повідомлення особою, яка не є уповноваженою ОК «ЖБК «Пространство», або її працівником, відповідачем не надано.

Щодо доводів відповідача про те, що спір підлягає розгляду в порядку господарського судочинства, оскільки спір виник між колишнім членом кооперативу позивачем та скаржником з приводу діяльності кооперативу, а саме - щодо виключення його з членів кооперативу та стягнення коштів у зв`язку із таким виключенням, апеляційний суд зазначає таке.

Право членства в кооперативі - це сукупність (система) правових норм (правил) стосовно реалізації конституційного права стати членом кооперативу, порядку й умов вступу до кооперативу та виходу з його складу, визначення й реалізації його правомочностей як поєднання членських прав та обов`язків, припинення членства й виходу з кооперативу. Зміст членських правовідносин становлять суб`єктивні права і юридичні обов`язки суб`єктів щодо утворення кооперативної організації або порядку вступу, прийняття в члени вже діючого кооперативу, участі в діяльності кооперативу, вихід (виключення) з нього. Суб`єктами членських правовідносин, з одного боку виступають особи, які створили кооперативну організацію (засновники), та особи, які стали членами вже діючої кооперативної організації, а з іншого - кооперативна організація як суб`єкт господарювання.

Згідно зі статтею 10 Закону «Про кооперацію» членами кооперативу можуть бути громадяни України, іноземці та особи без громадянства, юридичні особи України та іноземних держав, що діють через своїх представників, які внесли вступний внесок та пай у розмірах, визначених статутом кооперативу, додержуються вимог статуту і користуються правом ухвального голосу. Кооператив зобов`язаний вести облік своїх членів та видати кожному з них посвідчення про членство.

За предметом правового регулювання зазначена норма права поділяє всі права і обов`язки членів кооперативної організації на: управлінські (участь в ухваленні рішень загальними зборами кооперативної організації, а також у роботі інших органів управління кооперативної організації; участь у виконанні рішень органів управління й органів контролю за діяльністю кооперативної організації тощо); майнові (участь у формуванні майнових фондів кооперативної організації; отримання кооперативних виплат і виплат на паї; отримання паю в разі виходу з кооперативу); господарські (участь у господарській діяльності кооперативної організації); трудові (виникають у тому разі, якщо член кооперативної організації одночасно перебуває з цією організацією в трудових відносинах); соціальні (користування послугами кооперативу, внесення пропозицій, спрямованих на поліпшення її роботи).

Закон України «Про кооперацію» визначає два види членства в кооперативі: дійсне і асоційоване та не залежно від статусу такого членства передбачає сплату особою, яка вступає в члени кооперативу, вступного внеску та паю, не встановлює жодних винятків (обмежень) такого розподілу членства за типами кооперативу.

За положеннями статті 12 Закону України «Про кооперацію» основними правами дійсного члена кооперативу є, зокрема, участь у господарській діяльності кооперативу, а також в управлінні кооперативом, право голосу на його загальних зборах, право обирати і бути обраним в органи управління; користування послугами кооперативу; право вносити пропозиції щодо поліпшення роботи кооперативу, усунення недоліків у роботі його органів управління та посадових осіб; право звертатися до органів управління та органів контролю за діяльністю кооперативу, посадових осіб кооперативу із запитами, пов`язаними з членством у кооперативі, діяльністю кооперативу та його посадових осіб, одержувати письмові відповіді на свої запити.

Законодавче визначення асоційованого членства в кооперативі міститься у статті 14 Закону України «Про кооперацію», за якого асоційований член кооперативу - це фізична чи юридична особа, яка внесла пайовий внесок і користується правом лише дорадчого голосу в кооперативі. При ліквідації кооперативу асоційований член кооперативу має переважне порівняно з повними членами кооперативу право на одержання паю.

Асоційованим членом кооперативу може бути будь-яка юридична або фізична особа, яка є членом такого кооперативу та внесла пайовий внесок у порядку та розмірах, визначених статутом кооперативу, що дає переважне порівняно з дійсними членами кооперативу право на одержання паю при ліквідації кооперативу.

Асоційовані члени кооперативу виступають насамперед його інвесторами, оскільки вони не зв`язані з кооперативом трудовою функцією, а беруть лише майнову (інвестиційну) участь у діяльності кооперативу.

Майнова складова правового статусу асоційованого члена наближає його до права участі в господарських товариствах, тоді як повне членство характеризується, насамперед, особистою трудовою участю членів у спільній виробничій діяльності кооперативу.

Пайові внески у споживчих та обслуговуючих кооперативах мають інвестиційний, але водночас непідприємницький характер. Зокрема, через створення обслуговуючих кооперативів відбувається de facto інвестування у будівництво житла, отже, комплекс прав членів таких кооперативів також може бути представлений як корпоративним паєм нарівні з корпоративними паями (частками, акціями) учасників господарських товариств та виробничих кооперативів.

У таких випадках, як правило, правовідносини між сторонами вичерпуються після повного внесення коштів на будівництво житла та передачі об`єкта нерухомості у власність замовнику.

Асоційоване членство не передбачає рівного з іншими (повними членами) права участі в господарській діяльності кооперативу, що свідчить про фактичне відсторонення асоційованих членів від управління справами кооперативу. Водночас асоційоване членство надає переважне порівняно з іншими членами кооперативу право на одержання паю в разі його ліквідації.

Також асоційовані члени кооперативу не можуть обирати органи управління та бути у них обраними

Відтак між асоційованими членами кооперативу та кооперативом можуть виникати лише майнові (у випадку участі у формуванні майнових фондів кооперативної організації; отримання кооперативних виплат і виплат на паї; отримання паю в разі виходу з кооперативу); господарські (у випадку участі у господарській діяльності кооперативної організації); трудові (якщо член кооперативної організації одночасно перебуває з цією організацією в трудових відносинах); та соціальні відносини (у випадку користування послугами кооперативу, внесення пропозицій, спрямованих на поліпшення її роботи).

При цьому корпоративних правовідносин у повному обсязі між асоційованим членом та кооперативом або його іншими членам не виникає.

Отже, системне тлумачення норм Закону України «Про кооперацію», ЦК та ГК України дає підстави для висновку, що асоційований член обслуговуючого кооперативу не наділений правомочностями, які б у повному обсязі відповідали ознакам поняття корпоративних прав, а спори між ним та кооперативом не є такими, що виникають із корпоративних відносин.

Таким чином, спори між асоційованим членом обслуговуючого кооперативу і таким кооперативом щодо сплати пайових внесків, визначених кооперативними договорами, не пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності цього кооперативу.

Отже, такі спори слід розглядати за правилами цивільного судочинства.

Вказаний висновок викладено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 10 квітня 2024 року у справі № 750/319/18.

Предметом позову у цій справі є стягнення коштів, а саме повернення сплаченого паю, у зв`язку з розірванням угоди про членство у кооперативі, позовні вимоги не стосуються корпоративних відносин, не пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, тому вимоги щодо закриття провадження у справі є необґрунтованими.

Положеннями ч. 3 ст. 376 ЦПК України визначено, що порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо: 1) справу розглянуто неповноважним складом суду; 2) в ухваленні судового рішення брав участь суддя, якому було заявлено відвід, і підстави його відводу визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованими, якщо апеляційну скаргу обґрунтовано такою підставою; 3) справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою; 4) суд прийняв судове рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі; 5) судове рішення не підписано будь-ким із суддів або підписано не тими суддями, які зазначені у рішенні; 6) судове рішення ухвалено суддями, які не входили до складу колегії, що розглядала справу; 7) суд розглянув в порядку спрощеного позовного провадження справу, що підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження.

Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги щодо порушення норм процесуального права, а саме ч. 6 ст. 259 ЦПК України, не є обов`язковою підставою для скасування судового рішення на підставі ч. 3 ст. 376 ЦПК України.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду першої інстанції та не є підставою для скасування оскаржуваного рішення.

Щодо суті апеляційної скарги

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому відповідно до ст. 375 ЦПК України апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, 384 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Пространство», залишити без задоволення.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 29 листопада 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків встановлених ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий В.А. Коновалова

Судді М.В. Назарова

В.В. Кострицький