Справа № 451/63/24
Провадження № 2/459/131/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2024 року Червоноградський міський суд Львівської області в складі головуючого судді Мельникович М. В., за участю секретаря судового засідання Мікало А. О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Червонограді за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом, поданим адвокатом Боровцем Миколою Степановичем в інтересах ОСОБА_1 до Червоноградської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

У С Т А Н О В И В :

Представник позивача ОСОБА_2 через підсистему Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд» звернувся до суду з вищевказаним позовом, у якому просив визначити ОСОБА_1 додатковий строк для подання до нотаріальних органів заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном в три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили.

В обґрунтування позову представник вказав, що після смерті спадкодавця - ОСОБА_3 (матері позивача) залишилась спадщина, а саме: двохкімнатна квартира загальною площею 45,0 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Із відомостей з будинкової книги та довідки №2547 від 18.06.2023 вбачається, що інших зареєстрованих осіб за вищевказаною адресою немає. Відтак, після смерті спадкодавця ОСОБА_3 , спадщину фактично ніхто не прийняв. Позивач не знав про наявність заповіту. Лише у жовтні 2023 під час здійснення ремонтних робіт у вищевказаній квартирі він знайшов заповіт. Сама ж ОСОБА_3 не повідомила своєму сину про наявність заповіту, який був складений ще у 2007 році. У зв`язку з чцим позивач своєчасно не звернувся із заявою про відкриття спадщини та не прийняв спадкове майно. Відповідно до заповіту все своє майно ОСОБА_3 заповідає своєму сину ОСОБА_1 , а у випадку його смерті до відкриття спадщини і не прийняття ним спадщини чи відмови від спадщини заповідає невістці ОСОБА_4 . Також представник зазначив, що позивач звернувся до приватного нотаріуса Червоноградського районного нотаріального округу Львівської області Степчук І. С. з метою відкриття спадкової справи та отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Однак, йому було відмовлено у зв`язку з пропущенням строку для прийняття спадщини та рекомендовано звернутись до суду із заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Відтак представник, посилаючись на постанову Верховного Суду від 26.06.2019 року у справі №565/1145/17, вважає, що позивач пропустив строк на прийняття спадщини з поважних причин, а саме не знав про наявність заповіту. Тому, враховуючи вищенаведене, просить позов задовольнити.

Ухвалою від 29.02.2024 у справі відкрито загальне позовне провадження та призначено справу до підготовчого судового засідання.

Ухвалою від 22.04.2024 підготовче провадження було закрито та справу призначено справу до судового розгляду.

21.05.2024 сторони у судове засідання не з`явились про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності та повне підтримання позовних вимог.

Від представник відповідача надійшло клопотання про розгляд справи у відсутності, у якому також зазначено, що при винесенні рішення покладається на думку суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З огляду на зазначені обставини, суд, у відповідності до ст. 247 ЦПК України, судовий розгляд справи здійснив на підставі наявних матеріалів без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Частиною 4 ст. 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки усіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його оголошення.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Оскільки повне рішення виготовлено 30 травня 2024 року, то незважаючи на те, що судове засідання відбулося 21 травня 2024 року, датою ухвалення даного рішення є саме 30 травня 2024 року в силу ч. 5 ст. 268 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , його батьками є: ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим 25.03.1955 (а. с. 19).

Мати позивача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 17.02.2023 Червоноградським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Червоноградському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (а. с. 20).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на належне їй майно, а саме на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала їй на праві приватної власності, що підтверджується свідоцтвом про право власності на квартиру (будинок) від 28.08.1995 (а. с. 21).

Відповідно до заповіту, посвідченого 29.05.2007 нотаріусом Червоноградської державної нотаріальної контори Заєць М. В. та зареєстрованого в реєстрі за №1-1196 ОСОБА_3 на випадок своєї смерті робить таке розпорядження: належну їй на праві приватної власності квартиру АДРЕСА_1 , також предмети домашньої обстановки та вжитку, що знаходять у цій квартирі, також все своє майно, що буде належати їй на день смерті, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось і на що буде мати законне право, в тому числі грошові вклади, заповідає своєму сину, ОСОБА_1 , а у випадку його смерті до відкриття спадщини і неприйняття ним спадщини чи відмови від спадщини, заповідає невістці, ОСОБА_4 (а. с. 28).

Із будинкової книги для прописки громадян, які проживають у будинку АДРЕСА_1 , яка зареєстрована в ЖЕК № НОМЕР_3 за №792 від 17.10.1995 убачається, що зареєстрована у даній квартира лише ОСОБА_3 (а. с. 22-25).

Із відповіді відділу реєстрації Червоноградської міської ради №2574 від 18.09.2023 встановлено, що за адресою: АДРЕСА_1 станом на 18.09.2023 зареєстрованих осіб немає (а. с. 26).

Позивач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується витягом №320 від 21.09.2023 (а. с.10).

Згідно з витягом із Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №75386915 від 11.01.2024 у реєстрі відсутня інформація після смерті ОСОБА_3 (а. с. 27).

Із листа приватного нотаріуса Степчук Ірини Степанівни, адресованого ОСОБА_1 убачається, що останньому рекомендовано звернутись у судові органи, у зв`язку пропущенням терміну для прийняття спадщини (а. с. 29).

Представник позивача просить встановити останньому додатковий строк для прийняття спадщини, оскільки йому не було відомо про наявність заповіту.

При ухваленні рішення суд керується наступними правовими нормами.

За змістом статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно зі статтями 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За загальними положеннями спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1270 ЦК України).

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до статтей 1222, 1223 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємцями за заповітом можуть бути юридичні особи та інші учасники цивільних відносин (стаття 2 цього Кодексу). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до статей 1233, 1234, 1236 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається. Чинність заповіту щодо складу спадщини встановлюється на момент відкриття спадщини.

Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251 - 1252 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК УКраїни спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Згідно з ст.1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Зі змісту заповіту вбачається, що спадкодавець ОСОБА_3 зробила розпорядження щодо належного їй майна у виді вказаної квартири, яке заповідала своєму сину ОСОБА_1 .. Заповіт підписаний власноруч заповідачем та посвідчений нотаріусом.

Проте, ОСОБА_1 не знав про наявність заповіту, а тому у встановлений законом строк не звернувся з заявою про прийняття спадщини.

Строк для прийняття спадщини закінчився.

Відповідно до ч. 3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України N 7 від 30 травня 2008 р. "Про судову практику у справах про спадкування" особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини із поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

За результатами розгляду справи №306/27/15-ц в ухвалі від 01.02.2017 Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ вказав, що поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій, відсутність відомостей про існування заповіту свідчить про поважність причин пропуску цього строку.

У постановах від 26.06.2019 у справі №565/1145/17, від 28 березня 2022 року у справі №750/2158/21 (провадження № 61-753св22) Верховним Судом було сформовано наступну правову позицію: поважними причинами пропуску строку прийняття спадщини визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо; якщо позивач на час відкриття спадщини не проживав із спадкодавцем, і про наявність заповіту складеного на його користь дізнався поза межами строку, передбаченого ч.1 ст.1270 ЦК України, такі обставини свідчать про поважність причин, пов`язаних з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця при поданні заяви про прийняття спадщини, що є підставою для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Під час вирішення питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту, як фундаментальний принцип спадкового права - констатував Касаційний цивільний суд (КЦС) у складі ВС у постанові від 15 квітня 2021 року у справі № 591/1271/18.

Таким чином, приймаючи до уваги те, що позивач є спадкоємцем за заповітом та має право на спадщину, яка відкрилася за померлою ОСОБА_3 , суд приходить до переконання, що позивачем ОСОБА_1 строк для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті матері пропущено з поважних причин, а саме: через те, що позивач не знав про наявність заповіту.

Відтак, йому слід визначити додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини за заповітом.

Крім того, суд звертає увагу на те, що визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не вирішує питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК України, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного.

Згідно з вимогами п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

При зверненні до суду із даним позовом позивач просив не стягувати судовий збір з відповідача.

Відповідно до ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

У зв`язку з наведеним вище, суд вирішив задовольнити таке клопотання позивача та не стягувати з відповідача судові витрати, а залишити їх за позивачем.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10; 11; 16; 213; 215 ЦПК України, ч.1 ст.1269, ч.1 ст.1270, ст. 1272 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов, поданий адвокатом Боровцем Миколою Степановичем в інтересах ОСОБА_1 до Червоноградської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , тривалістю у три місяці з дня набрання даним рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного тексту судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 30.05.2024.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_3 ).

Відповідач: Червоноградської міської ради (, адреса: 80100, Львівська область, м. Червоноград, пр. Шевченка, 19).

Суддя: М. В. Мельникович