Справа № 182/3478/23
Провадження № 6/0182/95/2024
У Х В А Л А

Іменем України

20.05.2024 року м. Нікополь

Суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області Кобеляцька-Шаховал І.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про поновлення строку пред`явлення виконавчого документу до виконання по цивільній справі за її заявою щодо видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 21 липня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області перебувала заява ОСОБА_1 щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.

Судовим наказом Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 вересня 2023 року її заяву було задоволення та видано судовий наказ, яким стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (ІПН НОМЕР_1 ), який зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (ІПН НОМЕР_2 ), яка зареєстрована та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 21 липня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття. Згідно з поштовим повідомленням, заявниця 19 вересня 2023 року про розгляд справи та ухвалення судового наказу було проінформована та судовий наказ нею було отримано.

Як вбачається з матеріалів справи, вищевказаний судовий наказ в строк, зазначений до 07 листопада 2023 року, пред`явлений до виконання не був, що фактично й стало підставою для звернення ОСОБА_1 до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області з заявою, в якій вона просить суд поновити їй строк пред`явлення судового наказу до виконання. В обгрунтування своїх вимог посилається на те, що, після отримання судового наказу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 вересня 2023 року, вона з`ясувала, що строк його пред`явлення до виконання - до 07 листопада 2023 року. Проте, на час прийняття судового наказу та на даний час боржник по справі проживає та працює в Республіці Польща, а тому, в момент отримання рішення суду, вона не зверталась до Нікопольського ВДВС у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) з приводу виконання судового наказу від 04 вересня 2023 року у справі № 182/3478/23. Як на підставу даного твердження, вона посилається на те, що Інструкцією про виконання в Україні Конвенції про міжнародне стягнення аліментів на дітей та інших видів сімейного утримання, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 15 вересня 2017 року № 2904/5, та Інструкції про виконання в Україні Конвенції про стягнення аліментів за кордоном, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 29 грудня 2006 року № 121/5 передбачено, що усі звернення про стягнення аліментів на дитину, на виконання Конвенції в Україні, надсилаються для передачі за кордон Міністерству юстиції України через міжрегіональні управління Міністерства юстиції України. Заява і документи, що до неї додаються, надаються українською мовою разом з перекладом на офіційну мову Договірної Сторони, на території якої пропонується стягнути аліменти. На момент отримання судового наказу від 04 вересня 2023 року у справі № 182/3478/23 вона працювала у АТ „Нікопольський завод феросплавів, робота якого була зупинена, заробітна плата майже не виплачувалась. Інших доходів вона не мала, при цьому, вона самостійно утримує доньку і не мала фінансової можливості оплатити переклад заяви і доданих до неї документів на польську мову. Крім цього, з 21 липня 2022 року Нікопольська міська територіальна громада внесена до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309, як територія, на якій ведуться активні бойові дії, що позбавило її можливості своєчасно підготувати та направити заяву до Міністерства юстиції України. Таким чином, вважає, що, на підставі викладеного, з метою недопущення порушення прав дитини ОСОБА_3 на матеріальне утримання з боку батька, строк пред`явлення до виконання судового наказу від 04 вересня 2023 року у справі № 182/3478/23 може бути поновлений. Тому, просить суд ухвалити рішення про поновлення строку пред`явлення до виконання судового наказу від 04 вересня 2023 року у справі № 182/3478/23 про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 21 липня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття.

Суддя, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Згідно зі ст.1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що, відповідно до цього Закону,підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч.1 ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Виконання судового рішення являє собою заключний етап юрисдикційної діяльності суду. Без належної реалізації цієї стадії юрисдикційної діяльності втрачається сенс попередньої діяльності суду та інших органів, які уповноважені на здійснення захисту прав, свобод та законних інтересів фізичних, юридичних осіб, територіальних громад та держави.

Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, право на виконання рішення, яке виніс суд, є невід`ємною частиною «права на суд», на ефективний захист сторони у справі, а отже, і відновлення справедливості, передбачає зобов`язання адміністративних органів виконувати рішення (п. 41 рішення ЄСПЛ «Горнсбі проти Греції від 19 березня 1997 року).

Тобто, саме фактичним повним виконанням судового рішення завершується процес захисту у судовому порядку суб`єктивних майнових та особистих немайнових прав громадян та юридичних осіб шляхом їх фактичної реалізації у спосіб та в порядку, визначених Конституцією України та законами України.

Згідно з пунктом 5 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону «Про виконавче провадження» № 1404-VIII, виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Частиною 1 статті 12 Закону № 1404-VIII встановлено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі: 1) пред`явлення виконавчого документа до виконання; 2) надання судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, відстрочки або розстрочки виконання рішення; частина 4 статті 12 Закону № 1404-VIII.

У частині 5 статті 12 Закону № 1404-VIII зазначено, що у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Та разом з цим, стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, частина 6 статті 12 Закону № 1404-VIII. Водночас, справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, у тому числі у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.

Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.

Відповідно до частини 1 статті 433 ЦПК України, у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Підставою для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання є факт пропуску стягувачем такого строку з поважних причин. Поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для стягувача отримати та подати у встановлений законом строк виконавчий лист до примусового виконання.

Крім того, поважність причин пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання пов`язана не тільки з часом безпосередньої обізнаності особи про певні обставини (факти порушення її прав), а й з об`єктивною можливістю цієї особи знати про ці обставини. Можливість знати про порушення своїх прав випливає із загальних засад захисту цивільних прав та інтересів, за якими особа, маючи право на захист, здійснює його на власний розсуд у передбачений законом спосіб, що створює в неї цю можливість знайти про посягання на права. Обов`язок доведення часу, з якого особі стало відомо про порушення її права, покладається на заявника.

У пунктах 44 47 постанови Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року в справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19) зроблено висновок, що стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції (частина шоста статті 12 Закону № 1404-VIII). У разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено (частина перша статті 433 ЦПК України; близький за змістом припис відображений у частині першій статті 329 ГПК України).

Відповідно до підпункту 17.4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів: у разі втрати виконавчого документа, суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання (аналогічний припис відображений у підпункті 19.4 пункту 1 розділу «Перехідні положення» ГПК України).

Відтак, приймаючи до уваги ту обставину, що заявниця, отримавши судовий наказ з зазначенням строку пред`явлення до виконання - до 07 листопада 2023 року, пропустила строк пред`явлення його до примусового виконання з причин, які суд визнає поважним, з метою захисту прав та інтересів дитини, суд вважає, що наявні правові підстави для поновлення строку судового наказу до виконання, тим самим задовольнивши заяву ОСОБА_1 .

На підставі викладеного та керуючись п.п.17.4. п.17 Перехідних положень ЦПК України, ст. 258-260, 261, 353, 433 ЦПК України, ст.129-1 Конституції України, ст.1 Закону України «Про виконавче провадження», суд -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про поновлення строку пред`явлення виконавчого документу до виконання по цивільній справі за її заявою щодо видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 21 липня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття - задовольнити.

Поновити строк для пред`явлення до примусового виконання судового наказу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 вересня 2023 року про стягнення з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (ІПН НОМЕР_1 ), який зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (ІПН НОМЕР_2 ), яка зареєстрована та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 21 липня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя: І. О. Кобеляцька-Шаховал