Справа № 168/169/24
Провадження № 2/168/104/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2024 року смт. Стара Вижівка

Старовижівський районний суд Волинської області в складі

головуючого - судді Сухоручко Ю.О.,

за участю секретаря судового засідання Таксюк О.С.,

розглянувши в смт. Стара Вижівка в залі суду у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ТОВ «Коллект Центр» звернулося до суду з позовом в якому просить стягнути з відповідачки заборгованість за договором надання позики № від 16.10.2019 р. у розмірі 57 803,97 грн., 3028,00 грн. судового збору та 17000,00 грн. витрат на правничу допомогу.

Позов обґрунтований тим, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «ІНФІНАНС» та ОСОБА_1 було укладено договір надання позики в тому числі і на умовах фінансового кредиту № від 16.10.2019 року на підставі Заявки-анкети №262880830 на умовах пропозиції (оферти) на укладення електронного договору позики, що акцептована відповідачкою, шляхом підписання електронним підписом відповідачки (вчиненим одноразовим ідентифікатором з урахуванням положень ч. 6 і 12 п.1 ст.3, ст. 12, п.12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», ч. 1 ст. 205 ЦК України).

Відповідно до умов договору позики ОСОБА_1 надано кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії окремими частинами (траншами) з максимальним лімітом 20 000 грн. в межах строку дії договору - 36 календарних місяців з дня підписання договору з остаточним терміном повернення кожного траншу кредиту не пізніше строку користування траншем, визначеного сторонами.

Пропозиція (Оферта) на отримання 4 траншу згідно Заявки-анкети №262880830 від 26.12.2019 року в рамках Договору про надання позики № від 16.10. 2019 року підписано відповідачкою 26.12.2019 року електронним цифровим підписом (одноразовий ідентифікатор в якості особистого підпису), який було надіслано за допомогою СМС-повідомлення на телефонний номер зазначений позичальником в особистому кабінеті на сайті кредитодавця.

Відповідач здійснила дії, спрямовані на укладення договору позики шляхом заповнення заявки на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої, в подальшому, кредитодавцем було перераховані кредитні кошти в розмірі 4800 грн.

14.07.2021 року між ТОВ «Інфінанс» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу № 14-07/21, відповідно до якого ТОВ «Інфінанс» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги за договором позики, у т.ч. за договором позики № від 16.10.2019 року що укладений між ТОВ «Інфінанс» та ОСОБА_1 .

У свою чергу, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до боржників за кредитними договорами Товариству з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відповідно до Договору відступлення права вимоги № 10-01/2023 від 10 січня 2023 року, у тому числі за договором позики № від 16.10.2019 року, що укладений між ТОВ «Інфінанс» та ОСОБА_1 .

Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом, що підлягає стягненню з позичальника станом на 09.01.2024 року відповідно до розрахунку заборгованості становить 88 379,90 грн. з яких: заборгованість за тілом кредиту становить 4 799, 99 грн, заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги 83 579,91 грн.

Проте, враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 57 803,97 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 4799,99 грн, заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги від ТОВ «Інфінанс» - 53 003,98 грн.

Добровільно відповідачка заборгованість не сплачує, у зв`язку із чим позивач просив стягнути з відповідачки заборгованість за договором, витрати по сплаті судового збору у сумі 3028,00 гривень, а також витрати на правову допомогу в розмірі 17 000 гривень.

Позиція учасників провадження.

Ухвалою Старовижівського районного суду Волинської області від 20.02.2024 року провадження по справі було відкрито в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, проте подав до суду заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю, просить задовольнити позов.

Відповідачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, проте подала до суду заяву, в якій просила здійснювати розгляд справи у її відсутності. Позов визнає, однак вважає, що сума витрат на правничу допомогу значно завищена, не відповідає обсягу виконаних робіт, не є співмірною з предметом позову, ціною позову та складністю справи.

Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до положення ч.2 ст.247 ЦПК України суд здійснив розгляд справи без фіксування судового процесу технічними засобами.

РОЗГЛЯНУВШИ МАТЕРІАЛИ ЦИВІЛЬНОЇ СПРАВИ, СУД ВСТАНОВИВ:

Повно та всебічно дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, суд прийшов до переконання, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного.

Правовідносини у цій справі регулюються Цивільним Кодексом України.

Судом встановлено, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «ІНФІНАНС» та ОСОБА_1 було укладено договір надання позики в тому числі і на умовах фінансового кредиту № від 16.10.2019 року на підставі Заявки-анкети №262880830 на умовах пропозиції (оферти) на укладення електронного договору позики, що акцептована відповідачкою, шляхом підписання електронним підписом відповідачки (вчиненим одноразовим ідентифікатором з урахуванням положень ч. 6 і 12 п.1 ст.3, ст. 12, п.12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», ч. 1 ст. 205 ЦК України). (а.с. 5 -7).

Відповідно до умов договору позики кредит надається у вигляді відновлювальної кредитної лінії окремими частинами (траншами), розмір траншу - 4800 грн з максимальним лімітом 20 000 грн. в межах строку дії договору - 36 календарних місяців з дня підписання договору з остаточним терміном повернення кожного траншу кредиту не пізніше строку користування траншем (30 календарних днів), відсоткова ставка становить 1,75% за один день користування кредитом (п. 1.6).

Пропозиція (Оферта) на отримання 4 траншу згідно Заявки-анкети №262880830 від 26.12.2019 року в рамках Договору про надання позики № від 16.10. 2019 року підписано відповідачкою 26.12.2019 року електронним цифровим підписом (одноразовий ідентифікатор в якості особистого підпису), який було надіслано за допомогою СМС-повідомлення на телефонний номер зазначений позичальником в особистому кабінеті на сайті кредитодавця (а.с. 8 9, 19 - зворот).

ТОВ «Інфінанс» виконало зобов`язання за цим Договором і перерахувало 26.12.2019 року відповідачці кошти у розмірі 4800 грн, що підтверджено квитанцією №45445512 (а.с. 20).

14.07.2021 року між ТОВ «Інфінанс» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу № 14-07/21, відповідно до якого ТОВ «Інфінанс» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги за договором позики, у т.ч. за договором позики № від 16.10.2019 року що укладений між ТОВ «Інфінанс» та ОСОБА_1 (а.с. 24 -28).

Своєю чергою ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до боржників за кредитними договорами Товариству з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відповідно до Договору відступлення права вимоги № 10-01/2023 від 10 січня 2023 року, у тому числі за договором позики № від 16.10.2019 року, що укладений між ТОВ «Інфінанс» та ОСОБА_1 (а.с. 29 - 34).

Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом, що підлягає стягненню з позичальника станом на 09.01.2024 року відповідно до розрахунку заборгованості становить 88 379,90 грн. з яких: заборгованості за тілом кредиту становить 4 799, 99 грн, заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги 83 579,91 грн. (а.с. 21 - 23). Проте, позивач зазначає про принцип розумності, співмірності і пропорційності та просить стягнути з відповідачки заборгованість у розмірі 57 803,97 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 4799,99 грн, заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги від ТОВ «Інфінанс» - 53 003,98 грн.

Відповідно до ст.1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу (ч. 1 ст. 10781 ЦК України).

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття (стаття 641 ЦК України).

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом (стаття 642 ЦК України).

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Нормою статті 639 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» N 675-VIII від 03 вересня 2015 року, визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Укладений між ТОВ «Інфінанс» та ОСОБА_1 договір надання позики від 16.10.2019 року за формою відповідає вимогам Закону України «Про електронну комерцію», договір підписаний відповідачем одноразовим ідентифікатором, який є аналогом власноручного підпису.

За змістом даного договору сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов надання кредиту.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Виходячи із змісту ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до частин першої четвертої статті 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина перша статті 530 ЦК України).

Таким чином, при вирішенні вимог щодо стягнення процентів має значення строк виконання відповідного зобов`язання і природа нарахованих процентів.

У постановах від 05.03.2023 у справі № 910/4518/16, від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12, від 31.10.2018 у справі № 202/4494/16-ц Велика Палата Верховного Суду зробила висновок про те, що припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про виплату процентів за користування коштами може бути застосований лише у межах погодженого сторонами договору строку надання позики (тобто за період правомірного користування нею). Після спливу такого строку чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право позикодавця нараховувати проценти за позикою припиняється. Права та інтереси позикодавця в охоронних правовідносинах (тобто за період прострочення виконання грошового зобов`язання) забезпечує частина друга статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Суд відповідно до вимог статті 13 ЦПК України розглядає справу в межах заявлених вимог.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З матеріалів справи встановлено, що Договір надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № від 16.10. 2019 року, між ТОВ «Інфінанс» та ОСОБА_1 укладений на 36 календарних місяців з терміном погашення траншу не пізніше строку користування траншем. Строк користування кожним траншем є окремим та визначається відповідно до умов Договору: Додатку №1 та Додатку №2 при наданні (отриманні) першого траншу кредиту, та Додатку №3 та Додатку №4 до Договору при наданні (отриманні) другого та наступних траншів кредиту (п. 1.2 Договору) (а.с. 5).

Згідно з п.1.6. Договору, відсотки за користування поточним кредитом (траншем) нараховуються за 1 календарний день від фактичної суми грошових коштів, які позичальник зобов`язується повернути Товариству в рамках наданого кредиту (траншу) в день такого нарахування.

Максимальний строк користування траншем становить 30 календарних днів.

Позивачем доведено суду використання та неповернення відповідачем кредитних коштів в розмірі 4800 гривень.

Відповідачка розмір заборгованості за тілом визнала, що підтверджується поданою до суду заявою.

Однак позивач, окрім тіла кредиту, заявив вимогу про стягнення процентів за період з 26.12.2019 року (з моменту отримання відповідачкою 4-ото траншу в сумі 4800 грн) до дати відступлення права вимоги 14.07.2021 року (а.с. 21). Однак доказів щодо пролонгації даного договору позики, порядок якого визначений пунктом 1.9 Правил, не надав.

Також в матеріалах справи відсутні Додатки до Договору, які є невідємною частиною договору та визначають строк користування кожним траншем. А тому проценти за користування кредитом, нараховані за період з 26.12.2019 року по 14.07.2021 року , що становлять 537 днів є необгрунтованими.

На підставі Договору факторингу № 14-07/21 від 14.07.2021 року право вимоги за кредитним договором перейшло від ТОВ «Інфінанс» до ТОВ «Вердикт Капітал» та в подальшому на підставі договору про відступлення права вимоги № 10-01/2023 від 10 січня 2023 року до ТОВ «Коллект Центр».

Враховуючи зазначені вище правові висновки Верховного Суду у постановах від 05.03.2023 у справі № 910/4518/16, від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12, від 31.10.2018 у справі № 202/4494/16-ц, суд вважає обґрунтованою вимогою щодо стягнення неповернутого тіла кредиту (4800 грн), а також процентів за користування кредитом в межах строку кредитування (30 днів) за максимальною відсотковою ставкою за користування кредитом 1,75% в день, що становить 2520 грн (4800 х1,75%:100% х30).

Таким чином, суд вважає що позов підлягає частковому задоволенню та з відповідача необхідно стягнути на користь позивача заборгованість у сумі 7320 грн (4800 + 2520). Позовні вимоги про стягнення з відповідача процентів за користування кредитними коштами, нарахованих поза межами погодженого сторонами строку кредитування, є безпідставними. Тому в решті позову слід відмовити.

Щодо стягнення судових витрат.

Відповідно до п.6 ч.1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати.

Згідно з частиною 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позовні вимоги задоволено на 12,66 % (7320 х100:57803,97), тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 383,34 грн судового збору (3028х12,66%:100).

Відповідно до п.1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу.

Згідно із ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку із розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків, тощо).

Відповідно до частини першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Частиною 1 статті 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Згідно з частиною першою статті 131-2 Конституції України для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура.

При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Згідно із ч.1, 2 ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 ЦПК України).

Аналогічна позиція висловлена Об`єднаною палатою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду у постановах: від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19, Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постановах: від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19 (провадження № 61-21442св19), від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц (провадження № 61-21197св19), від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18 (провадження № 61-44217св18).

Велика Палата Верховного Суду також вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Відповідно до ч. 5, ч. 6 ст.137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті щодо співмірності розміру витрат на оплату послуг адвоката, суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідачка ОСОБА_1 частково заперечує суму витрат на правничу допомогу, зазначена представником позивача через її не співмірність з наданням послуг.

На підтвердження наданих послуг, представником позивача долучено: договір про надання правничої допомоги №02-01/2023 від 02.01.2023 р., заявка на надання юридичної допомоги №557 від 02.02.2024 р., витяг з акту про надання юридичної допомоги, платіжна інструкція від 10.01.2024 р. (а.с 45-зворот - 50).

Із матеріалів справи вбачається, що 02.01.2023 р. між ТОВ «Коллект Центр» та Адвокатським об`єднанням «Лагал Ассістанс» укладено договір про надання правової допомоги № 02-01/2023, відповідно до умов якого, клієнт доручає, а адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу в обсязі та на умовах, передбаченим Договором (п.1.1).

Згідно з п. 4.1. договору про надання правової допомоги, вартість послуг узгоджується сторонами у формі заявок на надання юридичної допомоги, які є невід`ємними додатками до договору.

Сума, визначена актом про надання юридичної допомоги цього договору є гонораром адвокатського об`єднання за надання юридичної допомоги та поверненню не підлягає (п. 4.5 договору).

Відповідно до заявки на надання юридичної допомоги № 557 від 02.01.2024 р. та Витягу з акту №3 про надання юридичної допомоги від 08.01.2024 року, адвокатським об`єднанням надано такі правові послуги: надання усної консультації з вивченням документів (витрачено 2 години, вартість години 2000 грн.); підготовка пропозицій (витрачено 2 год, вартість години 2000 грн.); складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду (витрачено 5 год, вартість години 2000 грн.). Вартість вказаних робіт становить 17000 грн.

Вирішуючи питання про стягнення витрат на правничу допомогу, суд бере до уваги клопотання відповідача про зменшення витрат на правничу допомогу, зміст заяв та клопотань представника позивача по суті, складність справи, витрачений представником позивача час на виконання ним відповідних робіт щодо правової консультації, збирання доказової бази, а також результат розгляду справи, ціна позову 57 803, 97 грн., відсоток, на який задоволено позовні вимоги, а тому суд виходить з конкретних обставин справи, вважає що визначений розмір оплати є завищеним та не є співмірним обсягу наданих послуг.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та є неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг в конкретному регіоні.

Вказаний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02 жовтня 2019 року у справі № 211/3113/16-ц (провадження № 61-299св17).

Також Пунктом 3.02. Рішення Конституційного Суду України від 30.09.2009 №23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Як убачається з матеріалів справи, витрати на правничу допомогу адвоката в сумі 17 000 грн не відповідають обсягу виконаних робіт, не є співмірними з предметом позову, ціною позову та складністю справи.

Очевидно, що перелічені в договорі та акті виконаних робіт дії адвоката не вимагали від нього витрат часу у зазначеному ним обсязі, а заявлена до відшкодування сума не відповідає критеріям обґрунтованості та розумної необхідності.

При цьому суд також враховує, що позовні вимоги задоволені лише частково.

Враховуючи викладене, приписи ч.2 ст. 141 ЦПК України, оцінивши усі необхідні аспекти цієї справи: складність та обсяг виконаних адвокатом робіт, час, витрачений на виконання відповідних робіт, значення справи для сторони, з урахуванням критеріїв співмірності необхідних і достатніх витрат суд приходить до висновку, що справедливим та виваженим буде стягнення з відповідачки витрат на правничу допомогу в сумі - 2152,20 грн (17 000 х12,66%:100), оскільки позовні вимоги задоволено на 12,66%. Така сума відповідає принципам розумності та справедливості.

Керуючись ст.ст. 1, 2, 4, 12, 76, 78, 81, 82, 95, 141, 263-268, 280-284, 288, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 530, 610, 611, 1054 ЦК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», (, адреса: 01133, м. Київ, вул.Мечнікова, буд. 3, офіс 306) заборгованість за договором надання позики в тому числі і на умовах фінансового кредиту № від 16.10.2019 року на підставі Заявки-анкети №262880830 у розмірі - 7320 (сім тисяч триста двадцять) гривень, з яких:

- заборгованість за тілом кредиту - 4800,00 (чотири тисячі вісімсот) гривень,

-заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги від ТОВ «Інфінанс» - 2 520 (дві тисячі п`ятсот двадцять ) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», (, адреса: 01133, м. Київ, вул.Мечнікова, буд. 3, офіс 306) суму сплаченого судового збору у розмірі 383,34 (триста вісімдесят три) гривень 34 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» (, адреса: 01133, м. Київ, вул.Мечнікова, буд. 3, офіс 306) витрати на професійну правничу (правову) допомогу - 2152,20 (дві тисячі сто п`ятдесят дві) гривень 20 коп.

В решті позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Волинського апеляційного суду, протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр», , адреса: вул.Мечнікова, 3, офіс 306, м.Київ.

Відповідачка: ОСОБА_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя Старовижівського районного суду

Волинської області Ю.О. Сухоручко