провадження № 22-ц/824/144/2024 суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Березовенко Р.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого судді - Березовенко Р.В.,

суддів: Лапчевської О.Ф., Мостової Г.І.,

з участю секретаря Щавлінського С.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Укрсиббанк», поданою представником - адвокатом Агабалаєвою Яною Валеріївною на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 22 листопада 2023 року у справі за заявою Акціонерного товариства «Укрсиббанк» про видачу дубліката виконавчого листа, заінтересовані особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Дарницький відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ),-

В С Т А Н О В И В:

Заочним рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 25 листопада 2013 року позовні вимоги задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Публічного Акціонерного Товариства «УкрСиббанк» заборгованість за Договором про надання споживчого кредиту №0 від 19 листопада 2007 року в сумі 42 767,44 доларів США, що за курсом НБУ становить 341 840 грн. 17 коп. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного Акціонерного Товариства «УкрСиббанк» судовий збір в розмірі 1709,20 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Публічного Акціонерного Товариства «УкрСиббанк» судовий збір в розмірі 1709,20 грн.

13 листопада 2023 року представник АТ «УкрСиббанк» - ТОВ «СК «ФАРЕС» в особі представника Ковальчука Євгена Олександровича звернувся до Дарницького районного суду м. Києва із заявою про видачу дубліката виконавчого листа, у якій просив:

- видати дублікат виконавчого листа №753/15050/13 щодо стягнення солідарно з ОСОБА_1 на користь АТ «УкрСиббанк» заборгованості за Договором про надання споживчого кредиту №0 від 19 листопада 2007 року в сумі 42 767,44 доларів США, що за курсом НБУ становить 341 840 грн. 17 коп.

Вимоги заяви обґрунтував тим, що 21 липня 2014 року судом видано виконавчий лист за вказаним рішенням суду, а 24 грудня 2014 року виконавчий лист із заявою про відкриття виконавчого провадження представником АТ «УкрСиббанк» подано до ВДВС Дарницького РУЮ м. Києва.

30 травня 2016 року постановою державного виконавця повернуто виконавчий лист стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст. 47 Закону України про виконавче провадження.

03 квітня 2019 року через кур`єрсько-поштовий сервіс (ФОП Іваненко) АТ «УкрСиббанк» направило заяву про відкриття виконавчого провадження разом із оригіналом виконавчого документа до Дарницького РВ ДВС у м. Києві про відправлення пакета (накладна №423627).

19 червня 2023 року представник АТ «УкрСиббанк» звернувся із запитом до ФОП Іваненко кур`єрсько-поштовий сервіс щодо доставки пакета №423627 на адресу Дарницького РВ ДВС у м. Києві.

Оператор зв`язку ФОП ОСОБА_3 листом від 05 липня 2023 року повідомив заявника, що пакет №423627 від 03 квітня 2019 року мав бути вручений кур`єром представнику отримувача не пізніше наступного дня. У ФОП ОСОБА_3 на цей час відсутні на зберіганні зазначені у запиті відправлення, оскільки строк зберігання повернутих відправлень, передбачених п.101 Правил, складає 1 місяць, на даний час неможливо визначити стан доставки пакету №423627 у зв`язку із давністю строку отримання.

21 липня 2023 року у зв`язку із відсутністю інформації про відкриття виконавчого провадження представник АТ «УкрСиббанк» направив скаргу на бездіяльністю державного виконавця на адресу Дарницького ВДВС у м. Києві.

Листом від 11 вересня 2023 року управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві та Київській області повідомило, що виконавчий лист №753/15050/13, виданий 15 липня 2015 року Дарницьким районним судом м. Києва, повернуто стягувачу постановою від 30 травня 2016 року та повторно такий виконавчий лист на виконання не надходив, й станом на серпень 2023 року на виконанні не перебуває.

Враховуючи вказані обставини, вважає, що виконавчий лист №753/15050/13 від 15 липня 2015 року втрачений, а тому просить видати його дублікат, оскільки рішення суду не виконано.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 22 листопада 2023 року відмовлено у задоволенні заяви Акціонерного товариства «УкрСиббанк» про видачу дубліката виконавчого листа, заінтересовані особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Дарницький відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Не погодившись із вказаною ухвалою суду, представник АТ «УкрСиббанк» - ТОВ «СК «ФАРЕС» в особі представника Агабалаєвої Яни Валеріївни, 11 грудня 2023 року подав до Київського апеляційного суду апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення та неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неправильне встановлення обставин справи, які мають значення, просив скасувати ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 22 листопада 2023 року та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити заяву.

Підтримавши доводи заяви про видачу дублікату виконавчого листа, представник апелянта вказала, що необґрунтована відмова у видачі дублікату виконавчого листа унеможливлює виконання судового рішення у справі.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 16 лютого 2024 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Укрсиббанк», поданою представником - адвокатом Агабалаєвою Яною Валеріївною на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 22 листопада 2023 року у справі за заявою Акціонерного товариства «Укрсиббанк» про видачу дубліката виконавчого листа, заінтересовані особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Дарницький відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), надано учасникам справи строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 15 квітня 2024 року призначено справу до розгляду з повідомленням учасників справи.

У судовому засіданні представник АТ «УкрСиббанк» - ТОВ «СК «ФАРЕС» в особі представника Агабалаєвої Яни Валеріївни, вимоги апеляційної скарги підтримала та просила її задовольнити.

В судове засідання інші учасники справи не з`явилися, належним чином повідомлені про місце, час і дату розгляду справи в апеляційній інстанції, заяв та клопотань не надходило, однак їх неявка згідно вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши думку учасників справи, які прибули в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Постановляючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції виходив з того, що закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання, є підставою для відмови у задоволенні заяви про видачу дубліката виконавчого листа.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, зважаючи на наступне.

Згідно з п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Аналізуючи зміст даної норми, єдиною підставою для видачі судом дублікату виконавчого листа - є його втрата.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, подати докази на підтвердження втрати виконавчого листа, а суд має перевірити, чи не було виконано рішення суду на підставі якого його видано, чи не втратило судове рішення законної сили, чи не пропущений строк на пред`явлення до виконання.

У постанові від 21 серпня 2019 року у справі №2-836/11 Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, якщо строк для пред`явлення виконавчого документу до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

У постанові від 19 квітня 2021 року у справі №2-1316/285/11 (провадження №61-34св21) Верховний Суд зазначив, що єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. Сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено. У той же час, обов`язковою умовою видачі дубліката виконавчого листа є звернення із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду.

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 жовтня 2019 року у справі №2-6471/06, від 03 лютого 2021 року у справі №643/20898/13-ц, від 20 травня 2022 року у справі №1005/7133/2012, від 19 липня 2022 року у справі №750/13088/14 та ін.

Таким чином, питання видачі дублікату виконавчого листа є похідним від вирішення питання про поновлення строку для пред`явлення його до виконання.

Виконавча давність це встановлений у законі строк, протягом якого рішення може бути пред`явлено саме до примусового виконання, тому що для добровільного виконання строки не встановлені в тому сенсі, що добровільне виконання рішення після закінчення строку виконавчої давності повинно визнаватися належним. Рішення суду, за загальним правилом, може бути пред`явлено до примусового виконання протягом трьох років з моменту набрання ним законної сили.

Перебіг строку виконавчої давності починається з набранням рішенням суду законної сили. Переривається перебіг цього строку пред`явленням виконавчого документа до виконання, а також частковим виконанням рішення. Пропуск строку виконавчої давності, за загальним правилом, позбавляє стягувача права на примусове виконання рішення. Однак, у разі пропуску цього строку за поважної причини стягувач може звернутися до суду із заявою про поновлення пропущеного строку.

Статтею 22 Закону України «Про виконавче провадження» 1999 року передбачено строк пред`явлення виконавчого листа до виконання протягом року.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» (чинний з 05 жовтня 2016 року) виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Згідно з п. 5 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження» (чинний з 05 жовтня 2016 року) виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Рішення у справі №753/15050/13 набрало законної сили 15 січня 2014 року, а тому первісний стягувач та заявник мали можливість пред`явити до виконання виконавчий лист у справі у строк до 14 січня 2015 року, однак цього не зробив.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 27 травня 2015 року за заявою ПАТ «УкрСиббанк» видано дублікати виконавчих листі на підставі рішення Дарницького районного суду м. Києва від 25 листопада 2013 року по справі за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 23 червня 2015 року поновлено ПАТ «УкрСиббанк» строк пред`явлення до виконання виконавчих листів по справі №753/15050/13-ц, виданих Дарницьким районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 суми борг та судових витрат.

Відповідно до листа Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області від 04 вересня 2023 року, у Дарницькому ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) перебувало виконавче провадження №48311363 з примусового виконання виконавчого листа у справі №753/15050/23, виданого 15 липня 2015 року Дарницьким районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» боргу в сумі 341 840,17 грн.

Постановою державного виконавця від 30 травня 2016 року виконавчий лист повернуто стягувачу відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними). Повторно такий виконавчий лист на виконання не надходив, й станом на серпень 2023р. на виконанні не перебуває

За правилами ч. 5 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» (чинний з 05 жовтня 2016 року) у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Таким чином, строк пред`явлення до примусового виконання виконавчого листа у справі №753/15050/23, виданого 15 липня 2015 року Дарницьким районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» боргу в сумі 341 840,17 грн, сплив 30 травня 2019 року.

При цьому посилання апелянта на те, що 03 квітня 2019 року через кур`єрсько-поштовий сервіс (ФОП Іваненко) АТ «УкрСиббанк» направило заяву про відкриття виконавчого провадження разом із оригіналом виконавчого документа до Дарницького РВ ДВС у м. Києві про відправлення пакета (накладна №423627), що свідчить про відсутність пропуску строку на пред`явлення виконавчого документу на виконання, розцінюються апеляційним судом критично і до уваги не приймається, оскільки дані доводи самі по собі не свідчать про пред`явлення виконавчого документу до виконання в межах строку, бо виконавче провадження не відкривалося, а могло б бути одним з доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку, який повинен бути розцінений у сукупності з іншими обставинами справи, однак питань про поновлення строку заявником не ставилося.

Отже, установивши, що строк пред`явлення виконавчого листа щодо боржника ОСОБА_1 сплинув до подання цієї заяви, а заявником не ставиться питання про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання, місцевий суд дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні заяви про видачу дубліката виконавчого листа.

Доводів на спростування таких висновків суду першої інстанції апеляційна скарга не містить та лише зводиться до не згоди із судовим рішенням і тлумачення норм права на розсуд апелянта.

Європейським судом з прав людини зазначено, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», від 18 липня 2006 року № 63566/00, § 23). Оскаржуване судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Отже, право на обґрунтоване рішення дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32.) Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бюрг та інші проти Франції» (Burg and others v. France), (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гору проти Греції» №2) [ВП], § 41» (Gorou v. Greece no.2).

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин апеляційний суд доходить висновку, що ухвала суду першої інстанції відповідає обставинам справи, постановлена з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасована з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст. 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Київський апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Укрсиббанк», подану представником - адвокатом Агабалаєвою Яною Валеріївною - залишити без задоволення.

Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 22 листопада 2023 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 05 червня 2024 року.

Головуючий: Р.В. Березовенко

Судді: О.Ф. Лапчевська

Г.І. Мостова