Єдиний унікальний номер судової справи: 487/2960/23
Номер провадження: 22-з/812/45/24 Cуддя - доповідач апеляційного суду - Крамаренко Т.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(додаткова)

24 травня 2024 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючого - Крамаренко Т.В.,

суддів: Темнікової В.І., Тищук Н.О.,

із секретарем судового засідання - Горенко Ю.В.,

без участі сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за апеляційною скаргою

ОСОБА_1

на рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 04 березня 2024 року, ухвалене під головуванням судді - Мікульшиної Г.А. в приміщенні того ж суду у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 за участю третьої особи - Органу опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її виховані, визначення порядку участі у вихованні дитини,

в с т а н о в и в:

У травні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні, визначення порядку участі у вихованні дитини.

24 липня 2023 року від відповідачки ОСОБА_2 на адресу суду надійшов зустрічний позов, в якому вона просила суд визначити місце проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з матір`ю ОСОБА_2 .

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 31 липня 2023 року ОСОБА_2 відмовлено у прийнятті її зустрічного позову.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 23 листопада 2023 року прийнято до розгляду заяву ОСОБА_1 від 01 листопада 2023 року про зменшення розміру позовних вимог, в якій позивач просив суд: зобов`язати ОСОБА_2 не чинити перешкод ОСОБА_1 у спілкуванні з дочкою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та визначити наступні умови здійснення ним права на особисте виховання доньки шляхом особистого і безперешкодного спілкування з нею за місцем її проживання в Україні, кожні три місяці у році, а також подорожувати разом з дитиною за згодою останньої та домовленістю з матір`ю; особистого і безперешкодного спілкування з донькою засобами дистанційного зв`язку.

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 04 березня 2024 року позов задоволено частково. Визначено ОСОБА_1 наступний спосіб у спілкуванні та вихованні дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 : з 01 липня кожного року протягом 21 календарного дня - за місцем проживання батька; святкові дні (день народження батька, день народження дитини, Різдво, Новий Рік, Великдень) - протягом 7 календарних днів почергово за місцем проживання кожного з батьків або на нейтральній території (за домовленістю між батьками щодо узгодження часу та місця), починаючи з наступного, після постановлення рішення суду Різдва за місцем проживання батька.

Порядок виконання способу участі батька ОСОБА_1 у спілкуванні та вихованні дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відстрочити на час дії воєнного стану в Україні та перебування дитини у цей період за кордоном.

На час дії воєнного стану в Україні та перебування дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у цей період за кордоном зобов`язати мати дитини ОСОБА_2 організувати спілкування доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з батьком ОСОБА_1 в режимі відеозв`язку через засоби мобільного зв`язку кожного вівторка, четверга та суботи з 19:00 годин протягом 30 хвилин. В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 858,88 грн.

Не погодившись з зазначеним рішенням суду, ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на його незаконність, просив скасувати рішення суду та ухвалити нове про задоволення позову в повному обсязі.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідачка ОСОБА_2 просила рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Також просила врахувати графік навчання дитини у школі, щоб вона не пропускала заняття. У гімназії навчання відбувається з 1 вересня по 30 червня, з зимовими канікулами від 24 грудня до 5-6 січня, осінні та весняні канікули змінюються за календарем відповідно до свята Паски.

Постановою Миколаївського апеляційного суду від 15 травня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 04 березня 2024 року змінено, виклавши абзац 5 та 6 резолютивної частини рішення суду в наступній редакції:

Відстрочити виконання рішення в частині зустрічей батька ОСОБА_1 з дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на території України до закінчення дії воєнного стану на території України.

Зобов`язати матір дитини ОСОБА_2 організувати спілкування доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з батьком ОСОБА_1 в режимі відеозв`язку через засоби мобільного зв`язку кожного дня з 19:00 години до 20:00 години. В іншій частині рішення суду залишено без змін.

20 травня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат.

Заява обґрунтована тим, що під час прийняття постанови у даній справі судом апеляційної інстанції не вирішено питання про розподіл судових витрат.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що наявні підстави для ухвалення додаткового рішення у даній справі, виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати .

Відповідно до частини 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Підпунктами б) та в )пункту 4 частини 1 статті 382 ЦПК України передбачено, що постанова суду апеляційної інстанції складається з резолютивної частини із зазначенням нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення; розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Проте, як вбачається із змісту вказаної постанови при прийнятті судового рішення судом апеляційної інстанції не вирішено питання про розподіл судового збору за розгляд апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 04 березня 2024 року.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 141 ЦПК та керуватися тим, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві - пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Предметом позову в справі, яка переглядається, є вимога немайнового характеру про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною.

Станом на 01 січня 2023 року прожитковий мінімум для працездатних осіб був встановлений у розмірі 2 684 грн.

На день подання позовної заяви до суду першої інстанції ставка судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою складала 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1073, 60 грн).

Відповідно до пп. 6 п.1 ч. 2. ст. 4 Закону за подання апеляційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 150% ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

При цьому, відповідно до ч.3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

При зверненні до суду з апеляційною скаргою, ОСОБА_1 відповідно до ухвали Миколаївського апеляційного суду було сплачено судовий збір у розмірі 1288, 32 грн як за вимогу немайнового характеру (1073,60 х 150%) х 0,8.

Згідно постанови Миколаївського апеляційного суду від 15 травня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 04 березня 2024 року змінено, виклавши абзац 5 та 6 резолютивної частини рішення суду в наступній редакції:

Відстрочити виконання рішення в частині зустрічей батька ОСОБА_1 з дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на території України до закінчення дії воєнного стану на території України.

Зобов`язати матір дитини ОСОБА_2 організувати спілкування доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з батьком ОСОБА_1 в режимі відеозв`язку через засоби мобільного зв`язку кожного дня з 19:00 години до 20:00 години. В іншій частині рішення суду залишено без змін.

Відповідно до роз`яснень, наведених у п. 36 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 р. № 10, вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір, (наприклад, його сплачено за мінімальною ставкою, визначеною Законом № 3674-VI).

Якщо вимогу пропорційності розподілу судових витрат при частковому задоволенні позову точно визначити неможливо (наприклад, при частковому задоволенні позову немайнового характеру), то судові витрати розподіляються між сторонами порівну.

Такий висновок також викладено у постановах Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 641/1355/18, від 11 листопада 2020 року у справі № 610/1905/18.

За такого, з огляду на те, що судом апеляційної інстанції апеляційну скаргу задоволено частково, а рішення суду першої інстанції змінено, на користь ОСОБА_1 з ОСОБА_2 підлягає стягненню судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 644,16 грн. (1288,32 грн : 2).

Керуючись статтями 141, 270, 381, 382 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) 644,16 грн судового збору за подання апеляційної скарги.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення у випадках та з підстав, передбачених ст.389 ЦПК України.

Головуючий: Т.В. Крамаренко

Судді: В.І. Темнікова

Н.О. Тищук

Повний текст постанови складено 24 травня 2024 року.