Справа № 521/8789/24
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

06 червня 2024 року м. Одеса

Суддя Малиновського районного суду м. Одеси Роїк Д.Я. розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства, -

ВСТАНОВИВ:

До Малиновського районного суду м. Одеси надійшла вищезазначена позовна заява.

Згідно з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючим суддею по справі визначено суддю Роїк Д.Я.

30.05.2024 року на виконання вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України судом від ВАДР ГУ ДМС в Одеській області отримано відомості про зареєстроване місце проживання відповідачки ОСОБА_2 , яким є АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Розглянувши матеріали позовної заяви, суд приходить до наступних висновків.

З позовної заяви вбачається, що позивач та відповідач з 2009 року перебували між собою у фактичних шлюбних відносинах. У цей період, ІНФОРМАЦІЯ_1 , у сторін народилася спільна дитина ОСОБА_3 . Відомості щодо батька дитини здійснені на підставі ч.1 ст. 135 СК України, що і стало підставою для звернення до суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: 1) за заявою матері та батька дитини; 3) за рішенням суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до ч. 1 ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду.

З наведеного вбачається, що чинне сімейне законодавство визначає два способи визначення походження дитини від батька: 1) позасудовий, який реалізується в порядку ст. 126 СК України за спільною заявою чоловіка та жінки, що не перебували у шлюбі; 2) судовий, який реалізується у порядку ст. 128 СК України, за умови відсутності заяви в порядку ст. 126 СК України.

У зв`язку з цим суд звертає увагу, що відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Захист прав наперед або прав, що можуть бути порушені у майбутньому, не допускається.

У позовній заяві позивачем ОСОБА_1 зазначається, що він разом з відповідачем ОСОБА_2 та їх спільною дитиною ОСОБА_3 , про визнання батьківства щодо якого ставиться питання, наразі спільно проживають однією сім`єю, у зв`язку з цим суду не зрозуміло, за захистом яких порушених, невизнаних, оспорюваних прав, свобод та законних інтересів звернувся ОСОБА_1 та в чому саме полягає таке порушення, невизнання, оспорювання. Відповідно зі змісту позовної заяви не вбачається наявність будь-якого спору про право, що є предметом розгляду суду у порядку позовного провадження.

У позовній заяві позивачем не зазначається про неможливість подання спільної заяви чоловіка та жінки з метою визначення походження дитини від батька в позасудовому порядку відповідно до ст. 126 СК України, однак підтвердження на існування відповідних перешкод до позовної заяви не додано, зокрема, відмови органу реєстрації у проведенні реєстраційних дій тощо.

Тому з метою усунення недоліків позовної заяви позивачу необхідно надати документальне підтвердження неможливості визначення походження дитини від батька у позасудовому порядку відповідно до ст. 126 СК України.

Крім того, суд звертає увагу, що в порушення ст. 175 ЦПК України, позовна заява не містить відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності), викладу обставин, якими позивач обгрунтовує свої вимоги та зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини, зокрема походження дитини саме від позивача по справі ОСОБА_1 як біологічного батька.

Залишення позовної заяви без руху не є обмеженням у доступі до правосуддя. Так, згідно практики Європейського суду з прав людини, сформульовану, зокрема, в рішеннях від 20 травня 2010 року у справі «Пелевін проти України» (пункт 27), від 30 травня 2013 року у справі «Наталія Михайленко проти України» (пункт 31) зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою: регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб. Крім того необхідно врахувати позицію Європейського суду з прав людини, сформовану, зокрема, у пункті 55 справи «Креуз проти Польщі», що обмеження, накладене на доступ до суду, буде несумісним із пунктом першим статті 6 Конвенції, якщо воно не переслідує законної мети або коли не існує розумної пропорційності між застосованими засобами та законністю цілі, якої прагнуть досягти.

Відповідно до ч. 2 ст. 185 ЦПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Таким чином, позивачу потрібно усунути вищезазначені недоліки позовної заяви, надавши підтвердження неможливості визначення походження дитини від батька відповідно до ст. 126 СК України, тобто у позасудовому порядку, що обумовлювало б порушення, невизнання, оспорювання прав, свобод та законних інтересів позивача.У разі не усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачу.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 190 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства, залишити без руху.

Встановити строк для усунення недоліків протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.

У разі не усунення недоліків позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Д.Я. Роїк