Справа № 353/588/24
Провадження № 2-н/353/58/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2024 рокум.Тлумач

Суддя Тлумацького районного суду Івано-Франківської області Луковкіна У.Ю., розглянувши заяву Івано-Франківської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу, -

В С Т А Н О В И В:

04.06.2024 року до Тлумацького районного суду Івано-Франківської області надійшла заява Івано-Франківської філії ТзОВ «Газорозподільні мережі України» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 , жителя АДРЕСА_1 , заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу в сумі 4117,15 грн., яка виникла за період з 01.10.2023 року по 31.05.2024 року.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 163 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником або його представником. У заяві повинно бути зазначено: найменування суду, до якого подається заява; повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника; ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) представника заявника, якщо заява подається представником, його місце проживання або місцезнаходження; вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги. До заяви про видачу судового наказу додаються: 1) документ, що підтверджує сплату судового збору; 2) документ, що підтверджує повноваження представника, якщо заява підписана представником заявника; 3) копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; 4) інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

В обґрунтування заяви заявник зазначає, що між ТзОВ «Газорозподільні мережі України», в особі Івано-Франківської філії «Газорозподільні мережі України», та ОСОБА_1 було укладено договір про розподіл природного газу шляхом приєднання ОСОБА_1 до цього договору.

Частинами 1, 2 ст. 207 ЦК України встановлено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно п.1.1 долученого заявником Типового договору розподілу природного газу, цей Договір розподілу природного газу (далі - Договір) є публічним та регламентує порядок і умови забезпечення цілодобового доступу споживача до газорозподільної системи, розподіл (переміщення) природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки до межі балансової належності об`єкта споживача та переміщення природного газу з метою фізичної доставки оператором ГРМ обсягів природного газу до об`єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи.

Відповідно до п. 1.3 договору, цей договір є договором приєднання, що укладається з врахуванням вимог статтей 633, 634, 641, 642 ЦК України на невизначений строк. Фактом приєднання споживача до умов цього договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною в додатку 1 (для побутових споживачів) або у додатку 2 (для споживачів, що не є побутовими) до цього договору, яку в установленому порядку оператор ГРМ направляє споживачу інформаційним листом за формою, наведеною у додатку 3 до цього договору, та/або сплата рахунка оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу.

Водночас заявник посилався, як на підставу виникнення договірних зобов`язань, саме на заяву-приєднання до умов договору розподілу природного газу (для побутового споживача), підписану 24.10.2023 року побутовим споживачем ОСОБА_1 та фактичне споживання природного газу на вказаному об`єкті газопостачання. З долученого до заяви розрахунку заборгованості за послуги з розподілу природного газу вбачається, що вона виникла за період з 01.10.2023 року по 31.05.2024 року.

Разом з тим, до заяви про видачу судового наказу заявником долучено Додаток 1 «Заяву-приєднання до умов договору розподілу природного газу (для побутового споживача)», у якій казано зовсім іншу адресу побутового споживача ОСОБА_1 та іншу адресу, за якою надається послуга з розподілу природного газу, а саме: АДРЕСА_2 . При цьому з вказаної заяви-приєднання вбачається, що початок розподілу природного газу споживачу - з 24.10.2023 року, тоді як заявник просить стягнути заборгованість, яка виникла за період з 01.10.2023 року по 31.05.2024 року.

До цього ж, з долучених до матеріалів справи документів: інформації про використання об`ємів (обсягів) природного газу споживачем, розрахунку заборгованості, вбачається, що адресою побутового споживача ОСОБА_1 , за якою нараховано заборгованість за надані послуги з розподілу природного газу, є АДРЕСА_1 . Тоді як заявник у своїй заяві вказує на те, що боржник є споживачем природного газу за адресою: АДРЕСА_1 .

Тобто, беззаперечних доказів на підтвердження приєднання ОСОБА_1 до умов Договору розподілу природного газу саме за адресою: АДРЕСА_1 , як зазначено у заяві про видачу судового наказу, користування ним природним газом за зазначеною адресою, направлення та вручення рахунків за надані послуги з розподілу природного газу та доказів їх сплати ОСОБА_1 , суду не надано.

До цього ж долучений до заяви про видачу судового наказу бланк типового договору розподілу природного газу не містить підпису боржника ОСОБА_1 .

Дані обставини свідчать про відсутність доказів того, що між сторонами виникли договірні правовідносини, та про відсутність безспірної заборгованості ОСОБА_1 перед ТзОВ «Газорозподільні мережі України», в особі Івано-Франківської філії «Газорозподільні мережі України», за надані послуги з розподілу природного газу саме до об`єкту споживача, розташованого по АДРЕСА_1 .

Суд зауважує, що факт споживання ОСОБА_1 природного газу без укладення договору в письмовій (в тому числі електронній) формі не є підставою для видачі судового наказу, адже стаття 163 ЦПК України не містить виключень з обов`язку щодо подання копії договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення безспірної грошової заборгованості.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, вважаю за необхідне відмовити у видачі судового наказу, оскільки заява про видачу судового наказу подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 161, 163, 164, 165, 166, 260, 261, 353 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити Івано-Франківській філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 ЦПК України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Роз`яснити заявнику, що відповідно до ч. 2 ст. 164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення, що є датою її ухвалення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СуддяУ. Ю. ЛУКОВКІНА