РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2024 року м. Харків

Київський районний суд м.Харкова в складі:

головуючого судді Губської Я.В.

за участю секретаря судових засідань Мордухович К.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 ), ОСОБА_4 ( АДРЕСА_3 ), ОСОБА_5 ( АДРЕСА_3 ), ОСОБА_6 ( АДРЕСА_4 ), ОСОБА_7 ( АДРЕСА_5 ), треті особи Перша Харківська державна нотаріальна контора (м. Харків, майдан Конституції, 1, Палац Праці, 7 під`їзд, 4 поверх), Служба у справах дітей Київського району м. Харкова (м. Харків, вул. Чернишевська, 55, 4 поверх) про визнання права власності у порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачі ОСОБА_2 , ОСОБА_1 02.09.2020 року звернулися до суду з позовом, в якому просили суд визнати за кожним з позивачів та за кожним з відповідачів, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 право власності в порядку спадкування на наступне майно, а саме по

-1/8 частині транспортного засобу BMW Х3 реєстраційний номер НОМЕР_1 ;

-1/8 частині транспортного засобу BMW Х5 XDRIV 301 реєстраційний номер НОМЕР_2 2010 року випуску;

-1/8 частині транспортного засобу MERSEDES-BENZ CLS350 2008 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 ;

-1/8 частині нежитлової будівлі літ. «П-1», загальною площею 53,5 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_6 ;

-1/8 частині нежитлової будівлі літ. «С-1» загальною площею 732, 0 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_6 ;

-1/8 частині нежитлових приміщень № 10, № 11 в літ. «Ж-1» загальною площею 60,8 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_7 ;

-1/8 частині нежитлових приміщень підвалу № 1, 1а, 1б, 1в, 2-:-5, 1-го поверху № 1-:-8, 10-:-18, другого поверху, № 20 в літ. «Б2», загальною площею 610,4 кв.м., нежитлові приміщення № 3,4, загальною площею 6,7 кв.м. в літ «А-1», які розташовані за адресою: АДРЕСА_8 ;

-1/8 частині садибного житлового будинку літ. «Д-2», загальною площею 173, 2 кв.м. з надвірними будівлями: гаражем літ. «Е» загальною площею 50, 1 кв.м. та літньою кухнею літ. «Ж» загальною площею 47,7 кв.м., наземними та підземними комунікаціями, багаторічними насадженнями, розташованими на земельній ділянці, загальною площею 718, 00 кв.м. за адресою: АДРЕСА_9 , в порядку спадкування за законом після ОСОБА_8 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі ст.ст.1216-1218, 1220-1223, 1261, 1268, 1269 ЦК України.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, 9 травня 2013 року загинула ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 яка є рідною дочкою позивачів.

У встановлений законом строк позивачі звернулися до Першої державної нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини.

Спадщина що відкрилася складається з:

- садибного житлового будинку літ. «Д-2», загальною площею 173,2 з надвірними будівлями : гаражем літ. «Е» загальною площею 50,1 кв. м. та літньою кухнею літ. «Ж», загальною площею 47,7 кв. м., наземними та підземними комунікаціями, багаторічними насадженнями, розташованими на земельній ділянці, загальною площею 718,00 кв. м. за адресою: АДРЕСА_10 частина якого належить ОСОБА_4 ;

- нежитлової будівлі літ. «П-1», загальною площею 53,5 кв.м. що знаходиться за адресою: АДРЕСА_6 , - по 1/4 якої належить відповідачеві ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ;

- нежитлової будівлі літ. «С-1» загальною площею 732,0 кв.м. що знаходиться за адресою: АДРЕСА_6 , - по 1/4 якої належить ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ;

- нежитлових приміщень №10, №11 в літ. «Ж-1» загальною площею 60.8 кв. м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_7 ;які належать ОСОБА_3

- нежитлові приміщення підвалу №1, 1а, 16, Ів. 2-:-5, 1-го поверху №1-:-8, 10-:-18, другого поверху, №20 в літ. «Б2», загальною площею 610,4 кв.м., нежитлові приміщення №3,4 загальною площею 6,7 кв.м. в літ «А-1» , які розташовані за адресою: АДРЕСА_8 ,- по 1/4 якої належить ОСОБА_6 , та ОСОБА_7 ;

- транспортного засобу BMW Х3 реєстраційний номер НОМЕР_1 -1/2 якого належить ОСОБА_3 ;

- транспортного засобу MERSEDES-BENZ CLS350 2008 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 - 1/2 якого належить ОСОБА_3 ;

- транспортного BMW Х5 XDRIV 301 реєстраційний номер НОМЕР_2 2010 року випуску - 1/2 якого належить ОСОБА_3 ;

- грошових коштів, складає 11460,83 грн., розміщеному на картковому рахунку № НОМЕР_4 , відкритому на ім`я ОСОБА_8 , в АТ «ОТП Банк».

Відповідно до кола осіб визначених нотаріусом як спадкоємців по закону належать: ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є неповнолітніми дітьми ОСОБА_3 , який у розумінні ч. 2 ст. 39 ЦПК є законним їх представником.

Рішенням Київського районного суду від 15 вересня 2015 року по справі №640/884/15-ц було задоволено позов ОСОБА_3 , та встановлено факт проживання ОСОБА_3 зі ОСОБА_8 однією сім`єю з 22 жовтня 2003 року, та право на 1/2 частину майна що було з 22 жовтня 2003 року до моменту її смерті.

Позивачі зазначили, що неодноразово пропонували відповідачеві дійти згоди щодо поділу спадкового майна, але відповідач категорично відмовлявся від таких пропозицій з тих підстав, що вищевказане спадкове майно і так фактично знаходиться у його власності та користуванні, він має повні можливості щодо одноосібного використання цього майна на свій розсуд. Позивачам не вдалося отримати у Першій харківській нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, про що свідчать копії постанов про відмову у вчиненні нотаріальних дій. Таким чином позивачі вважають, що діями відповідача порушені права позивачів та права його неповнолітніх дітей.

Заперечуючи проти позову відповідачі зазначають у відзиві, що не оспорюють право власності позивачів на 1/8 спадкового майна, однак, позивачі жодним чином не довели факт існування спору між ними та відповідачами. Посилання позивачів на те, що їм не вдалося отримати в Першій Харківській нотаріальні конторі свідоцтво про право на спадщину, оскільки ОСОБА_3 умисно не надав відповідні документи - суперечить дійсності, оскільки позивачі жодного разу не зверталися до відповідача з проханням надати їм документи.

Відповідачі зазначають у відзиві, що у доданих до позову Постановах про відмову у вчиненні нотаріальної дії зазначено, що відмова у видачі свідоцтва про право на спадщину відбулася на підставі того, що ухвалою Київського районного суду міста Харкові від 04.02.2015 р. у справі № 640/1471/15-ц був накладений арешт на все вищезазначене майно. Проте ухвалою Київського районного суду м. Харкова у справі № 640/884/15-ц були скасовані заходи забезпечення позову. Відмова у видачі свідоцтва про право на спадщину відбулася також на підставі наявних розбіжностей у складі майна, зокрема розмір площі нежитлових приміщень, що зазначені у правовстановлювальних документах не співпадає з інформацією про реєстрацію права власності. Відповідач у відзиві також стверджує, що позивачі звернулися до неналежних відповідачів, тому що ОСОБА_3 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , оскільки вони не є спадкоємцями майна право власності на яке визнають позивачі. Також відповідачі заперечували проти стягнення з них вартості судових витрат у розмірі 30000,00 грн. за послуги адвоката через відсутність доказів понесення таких витрат саме у даній справі.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Харкова від 07.09.2020 року було відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання.

02.10.2020 на адресу суду надійшов відзив представника відповідача ОСОБА_3

11.11.2020 до суду надійшов відзив, представника відповідачів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 .

Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 11.03.2021 року в задоволенні клопотання представника відповідача про зупинення розгляду справи відмовлено.

Згідно ухвали Київського районного суду м. Харкова від 11.03.2021 року підготовче провадження по вищевказаній справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу справ між суддями Київського районного суду м.Харкова від 22.09.2021, вказана справа розподілена в провадження судді Губської Я.В.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 06.07.2023 за клопотанням позивача витребувано копію спадкової справи, заведену після смерті ОСОБА_8

24.08.2023 на адресу суду надійшла копія спадкової справи, заведена після смерті ОСОБА_8 .

В судове засідання позивач ОСОБА_2 та його представник не з`явилися, надали до суду заяви, в якій позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили позов задовольнити та розглянути справу без їх участі. Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримала, крім вимоги щодо стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 15000грн., в подальшому подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні проти визнання за позивачами права власності по 1/8 кожному на спадкове майно не заперечував, однак посилався на невірний спосіб захисту, посилався також на те, що права неповнолітніх дітей(на час смерті спадкодавиці) та повнолітніх на час розгляду справи ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ним не порушувались, позовна вимога 3 не відповідає вимогам законодавства, в подальшому відповідачі в судове засідання не з`явилися, будучи завчасно повідомленими належним чином про час та місце розгляду справи. Представник відповідачів адвокат Гуляєв А.В. подав на адресу суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, заперечував проти вимог позову про визнання права власності за ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , щодо вимог про визнання права власності за позивачами покладався на розсуд суду.

Суд, вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Вимогами ч.3 ст.12, ч.1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні обставини і відповідні ним правовідносини.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть, серія НОМЕР_5 , виданого 10 травня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції ІНФОРМАЦІЯ_5 померла ОСОБА_8 , позивачі ОСОБА_2 , ОСОБА_1 16.05.2013 звернулися з заявою про прийняття спадщини до Першої Харківської державної нотаріальної контори, як спадкоємці померлої батьки, згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_6 від 02.03.1976. (а.с. 7-13 т.с.2)

Згідно заяви відповідача ОСОБА_3 до Першої Харківської державної нотаріальної контори, він звернувся з заявою про прийняття спадщини 08.07.2013.(а.с.14 т.с.2)

Згідно заяви відповідача ОСОБА_3 до Першої Харківської державної нотаріальної контори, він звернувся в інтересах спільних його та померлої ОСОБА_8 малолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 з заявою про прийняття спадщини 08.07.2013.(а.с.15-19 т.с.2)

Згідно заяви відповідача ОСОБА_3 до Першої Харківської державної нотаріальної контори, він звернувся в інтересах спільних його та померлої ОСОБА_8 малолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 з заявою від 25.02.2014 про видачу свідоцтва про право на спадщину щодо майнового права засновника ПП «ДАРА». Відповідно до свідоцтв про право на спадщину за законом від 04.03.2014 після смерті ОСОБА_8 по кожному ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 видані свідоцтва на майнові права засновника ПП «Дара».

11.12.2017 ОСОБА_1 та ОСОБА_9 звернулися до нотаріальної контори з заявою, в якій повідомили щодо наявності спадкового майна після смерті їх дочки ОСОБА_8 , спадкоємцями якої вони є та щодо неможливості надання право встановлювальних документів на наступне майно померлої: нежитлові будівлі «П-1», «С-1» по вул.Воєнна,5 у м.Харкові, транспортні засоби BMW Х3 реєстраційний номер НОМЕР_1 , - MERSEDES-BENZ CLS350, BMW Х5 XDRIV 301 реєстраційний номер НОМЕР_2 .

11.12.2017 за вих. №6471/02-31 державним нотаріусом Першої ХДНК було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтв про право на спадщину на вказане майно у зв`язку із неподанням відповідних правовстановлюючих документів, що свідчать про належність даного майна спадкодавці.

Також, нотаріусом Першої ХДНК 17.01.2018 було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтв про право на спадщину на грошові кошти в АТ «ОТП Банк», через наявність рішення суду у справі № 640/884/15-ц, у зв`язку із чим неможливо визначити склад спадкового майна.

16.02.2018 державним нотаріусом Першої ХДНК було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтв про право на спадщину на нежитлові приміщення №1, 1а, 1б, Ів, 2-:-5, 1-го поверху №1-:-8, 10-:-18, другого поверху, №20 в літ. «Б2», загальною площею 610,4 кв.м., нежитлові приміщення №3,4 загальною площею 6,7 кв.м. в літ «А-1» , які розташовані за адресою: АДРЕСА_8 через наявність арешту на вказані приміщення, наявність розбіжностей у реєстрації та право встановлювальних документах на вказане майна, неможливість визначення складу спадкового майна.

12.03.2018 державним нотаріусом Першої ХДНК було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтв про право на спадщину на нежитлові приміщення за адресами: АДРЕСА_11 , через наявність розбіжностей у документах щодо площі приміщень, неможливості визначення складу спадкового майна.(а.с.38-48 т.с.2)

Рішенням Київського районного суду м.Харкова від 15.09.2015по цивільній справі №640/884/15-ц встановлено факт проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_8 з 22 жовтня 2003 року. Визнано за ОСОБА_3 (податковий номер НОМЕР_7 ) право власності на майно, що належало ОСОБА_8 та ОСОБА_3 :

-1/2 частину садибного (індивідуального) житлового будинку літ. «Д-2», загальною площею 173,2 кв.м. з надвірними будівлями: гаражем літ. «Е» загальною площею 50,1 кв.м. та літньою кухнею літ. «Ж», загальною площею 47,7 кв.м., наземними та підземними комунікаціями, багаторічними насадженнями, розташованими на земельній ділянці, загальною площею 718,00 кв.м. що знаходиться за адресою: АДРЕСА_9 ;

-1/2 частину нежитлової будівлі літ. «П-1», загальною площею 53,5 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_6 ;

-1/2 частину нежитлової будівлі літ. «С-1», загальною площею 732,0 кв.м.,що знаходиться за адресою: АДРЕСА_6 ;

-1/2 частину нежитлових приміщень № 10, № 11 в літ. « Ж-1», загальною площею 60,8 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_7 ;

-1/2 частину нежитлових приміщень підвалу № 1, 1а, 1б, 1в, 2-:-5, 1-го поверху, № 10-:-18, 2 го поверху № 20 в літ. «Б-2», загальною площею 610,4 кв.м., 1/2 частину нежитлових приміщень № 3,4, загальною площею 6,7 кв.м., в літ. «А-1», які розташовані за адресою: АДРЕСА_8 ;

- 1/2 частину транспортного засобу ВМW ХЗ, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2006 року випуску;

- 1/2 частину транспортного засобу ВМW Х5 ХDRIV301, реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2010 року випуску;

- 1/2 частину транспортного засобу MERCEDES BENZ CLS350, 2008 року випуску;

- 1/2 частину грошових коштів, що складає 11460 грн. 83 коп. , розміщених на картковому рахунку № НОМЕР_4 , відкритому на ім`я ОСОБА_8 в АТ «ОТП Банк».

24.11.2015 вищевказане рішення змінено рішенням Апеляційного суду Харківської області, ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22.02.2017 вказане рішення апеляційного суду було скасовано та справу направлено до суду апеляційної інстанції до розгляду. Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 30.08.2017 рішення Київського районного суду м.Харкова від 15.09.2015 залишено без змін та набрало законної сили. (а.с. 173 т.с.2)

Відповідно до ст. 356 Цивільного кодексу України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Суб`єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади.

Згідно статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно статті 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Згідно стаття 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Згідно статті 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України).

Також судом враховано надані відповідачем докази щодо не належності йому на час розгляду справи частки житлового будинку № з по 4-му Ісаївському в`їзду в м.Харкові, яка на підставі договору дарування від 29.03.2019 належить ОСОБА_4 , належності частки нежитлових приміщень № 1, 1а, 1б, 1в, 2-:-5, 1-го поверху, № 10-:-18, 2 го поверху № 20 в літ. «Б-2», загальною площею 610,4 кв.м., 1/2 частину нежитлових приміщень № 3,4, загальною площею 6,7 кв.м., в літ. «А-1», які розташовані за адресою: АДРЕСА_8 ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , також належності по1/4 частці кожній ОСОБА_6 , ОСОБА_7 нежитлової будівлі літ. «П-1», загальною площею 53,5 кв.м. та нежитлової будівлі літ. «С-1», загальною площею 732,0 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_6 .

Оскільки судом було встановлено факт проживання однією сім`єю відповідача ОСОБА_3 зі спадкодавицею ОСОБА_8 та подання ним до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, доводи відповідача ОСОБА_3 що неналежності його у справі, як відповідача не знайшло свого підтвердження.

Також, суд погоджується з твердженням позивачів, що відсутність у них правовстановлювальних документів на спадкове майно, що залишилося після смерті ОСОБА_8 , у зв`язку з чим позивачі звернулися з даним позовом до суду, після відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, а тому заперечення відповідача з даного питання судом не приймається до уваги.

Відповідно до наявної в матеріалах справи відповіді ОСОБА_1 з КП «ХМБТІ», станом на 31.12.2012 за померлою ОСОБА_8 зареєстровано право власності на майно, зазначене в позовній заяві, відомості про вказане майно внесені до ДРПНМ.

Таким чином, протягом судового розгляду на підставі наданих доказів встановлено, що спадкоємцями померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 є її батьки ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , її діти ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , також підтверджена належність спадкодавці ОСОБА_8 майна, переліченого в позовних вимогах. Доказів на спростування наведеного до суду стороною відповідача не подано, відповідач ОСОБА_3 фактично не заперечував проти визнання права власності за позивачами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 по 1/8 кожному на вказане майно.

При визначенні часток судом враховано, що право власності на частку цього майна було визнано за ОСОБА_3 на підставі рішення суду, тому частка підлягає поділу між 4 спадкоємцями першої черги в рівних частках, тобто по 1/8 кожному.

При цьому, з урахуванням процесуальних прав, визначених ст.49 ЦПК України та способів захисту цивільних прав, згідно ст.16 ЦК України не підлягають задоволенню позовні вимоги, заявлені ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання права власності за відповідачами ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які на час розгляду справи досягли повної дієздатності, не подавали самостійних вимог про визнання за ними права власності в даному позові та не позбавлені можливості у разі наявності спору звернутися за захистом своїх прав самостійно.

За таких обставин, суд відмовляє позивачам ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в задоволенні позовної вимоги про визнання за ОСОБА_4 та ОСОБА_5 права власності по

-1/8 частині транспортного засобу BMW Х3 реєстраційний номер НОМЕР_1 ;

-1/8 частині транспортного засобу BMW Х5 XDRIV 301 реєстраційний номер НОМЕР_2 2010 року випуску;

-1/8 частині транспортного засобу MERSEDES-BENZ CLS350 2008 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 ;

-1/8 частині нежитлової будівлі літ. «П-1», загальною площею 53,5 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_6 ;

-1/8 частині нежитлової будівлі літ. «С-1» загальною площею 732, 0 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_6 ;

-1/8 частині нежитлових приміщень № 10, № 11 в літ. «Ж-1» загальною площею 60,8 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_7 ;

-1/8 частині нежитлових приміщень підвалу № 1, 1а, 1б, 1в, 2-:-5, 1-го поверху № 1-:-8, 10-:-18, другого поверху, № 20 в літ. «Б2», загальною площею 610,4 кв.м., нежитлові приміщення № 3,4, загальною площею 6,7 кв.м. в літ «А-1», які розташовані за адресою: АДРЕСА_8 ;

-1/8 частині садибного житлового будинку літ. «Д-2», загальною площею 173, 2 кв.м. з надвірними будівлями: гаражем літ. «Е» загальною площею 50, 1 кв.м. та літньою кухнею літ. «Ж» загальною площею 47,7 кв.м., наземними та підземними комунікаціями, багаторічними насадженнями, розташованими на земельній ділянці, загальною площею 718, 00 кв.м. за адресою: АДРЕСА_9 , в порядку спадкування за законом після ОСОБА_8 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно з ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати їм документа, який засвідчує його права власності.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування"зазначено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

З тексту постанов про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.12.2017, 17.01.2018, 16.02.2018 та 12.03.2018 вбачається, що нотаріусом відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку із відсутністю правовстановлювальних документів на спадкове майно, право власності на яке зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно у встановленому законом порядку, Єдиному державному реєстрі транспортних засобів, також в КП «ХМБТІ», станом на 31.12.2012, про що свідчать дані реєстру, підтверджено рішенням суду у справі №640/884/15-ц, що набрало законної сили.

Враховуючи наведене, судом встановлено, що право власності на наступне майно померлої ОСОБА_8 підтверджено протягом судового розгляду: т.з. BMW Х3 реєстраційний номер НОМЕР_1 ;т.з. BMW Х5 XDRIV 301 реєстраційний номер НОМЕР_2 2010 року випуску; т.з. MERSEDES-BENZ CLS350 2008 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 ; нежитлової будівлі літ. «П-1», загальною площею 53,5 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_6 ; нежитлової будівлі літ. «С-1» загальною площею 732, 0 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_6 ; частину нежитлових приміщень № 10, № 11 в літ. «Ж-1» загальною площею 60,8 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_7 ; частину нежитлових приміщень підвалу № 1, 1а, 1б, 1в, 2-:-5, 1-го поверху № 1-:-8, 10-:-18, другого поверху, № 20 в літ. «Б2», загальною площею 610,4 кв.м., нежитлові приміщення № 3,4, загальною площею 6,7 кв.м. в літ «А-1», які розташовані за адресою: АДРЕСА_8 ; частину садибного житлового будинку літ. «Д-2», загальною площею 173, 2 кв.м. з надвірними будівлями: гаражем літ. «Е» загальною площею 50, 1 кв.м. та літньою кухнею літ. «Ж» загальною площею 47,7 кв.м., наземними та підземними комунікаціями, багаторічними насадженнями, розташованими на земельній ділянці, загальною площею 718, 00 кв.м. за адресою: АДРЕСА_9 та належало на момент відкриття спадщини спадкодавцю та підлягає визнанню за позивачами, як спадкоємцями за законом в рівних частка, по 1/8 кожному.

Вимоги ч. 1 ст. 4 ЦПК України передбачають, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до п.1 ч1 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Таким чином, дослідивши усі надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги щодо визнання за позивачами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по 1/8 частки у праві власності кожному в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_8 підлягають задоволенню, оскільки знайшли своє повне підтвердження в судовому засіданні і не спростовані протягом судового розгляду.

Згідно ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

Враховуючи, що при зверненні до суду позивачі були звільнені від сплати судового збору, позовні вимоги підлягають задоволенню на 2/3, з відповідачів на користь держави підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 7006,67 грн, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Також, суд вважає, що є обґрунтованою вимога позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7000,00 грн. з огляду на наступне.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Згідно вимог ч. 8 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

За приписами ч.ч. 1, 3 ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справ. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:на професійну правничу допомогу;пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

В частині першій статті 59 Конституції України закріплено право кожного на правову допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Відповідно до правової позиції Конституційного Суду України таке право є гарантованою Конституцією України можливістю фізичної особи одержати юридичні (правові) послуги (абзац другий пункту 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000). Це право є одним із конституційних, невід`ємних прав людини і має загальний характер; реалізація права на правову допомогу не може залежати від статусу особи та характеру її правовідносин з іншими суб`єктами права; вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати; конституційне право кожного на правову допомогу за своєю суттю є гарантією реалізації, захисту та охорони інших прав і свобод людини і громадянина, і в цьому полягає його соціальна значимість (абзаци третій, четвертий, п`ятий підпункту 3.1, абзац перший підпункту 3.2 пункту 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009).

Кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, визначених законом, держава забезпечує надання професійної правничої допомоги безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав та особи, яка надає правничу допомогу. Для надання професійної правничої допомоги діє адвокатура. Забезпечення права на захист від кримінального обвинувачення та представництво в суді здійснюються адвокатом, за винятком випадків, установлених законом. Витрати учасників судового процесу на професійну правничу допомогу відшкодовуються в порядку, визначеному законом (стаття 10 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року).

Пунктом 2 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» визначено, що адвокатська діяльність - це незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Відповідності до статті 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Визначення договору про надання правової допомоги міститься в статті 1 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», згідно з якою договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до частини першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19 та від 06 грудня 2019 року у справі № 910/353/19, а також постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 25 травня 2021 року у справі № 910/7586/19.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем було надано: попередній розрахунок суми судових витрат, за яким загальний розмір витрат на професійну правничу допомогу складає 30000,00 грн. (включає детальний обсяг робіт адвоката: консультація клієнта, пошук, аналіз судової практики, складення позовної заяви, складення заяви про звільнення від сплати судового збору, ознайомлення з відзивом, участь у судових засіданнях) -копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю адвоката Сергєєва М.А. договір про надання правової допомоги ОСОБА_2 , в якому вартість послуг зазначена 15000грн.

З огляду на викладене суд вважає, що заявлена вимога ОСОБА_2 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу підлягає частковому задоволенню, на суму 7000 грн з урахуванням критеріїв співмірності, складності справи, часу розгляду справи та розумності, враховуючи, що позивач ОСОБА_1 відмовилась від стягнення на її користь частини понесених витрат у розмірі 15000грн, а також, часткового задоволення позовних вимог та заперечень сторони відповідача щодо розміру витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись ст.ст. 259,265,268 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 ), ОСОБА_4 ( АДРЕСА_3 ), ОСОБА_5 ( АДРЕСА_3 ), ОСОБА_6 ( АДРЕСА_4 ), ОСОБА_7 ( АДРЕСА_5 ), треті особи Перша Харківська державна нотаріальна контора (м. Харків, майдан Конституції, 1, Палац Праці, 7 під`їзд, 4 поверх), Служба у справах дітей Київського району м. Харкова (м. Харків, вул. Чернишевська, 55, 4 поверх) про визнання права власності у порядку спадкування задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН: НОМЕР_8 ) право власності в порядку спадкування на наступне майно:

-1/8 частину транспортного засобу BMW Х3 реєстраційний номер НОМЕР_1 ;

-1/8 частину транспортного засобу BMW Х5 XDRIV 301 реєстраційний номер НОМЕР_2 2010 року випуску;

-1/8 частину транспортного засобу MERSEDES-BENZ CLS350 2008 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 ;

-1/8 частину нежитлової будівлі літ. «П-1», загальною площею 53,5 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_6 ;

-1/8 частину нежитлової будівлі літ. «С-1» загальною площею 732, 0 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_6 ;

-1/8 частину нежитлових приміщень № 10, № 11 в літ. «Ж-1» загальною площею 60,8 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_7 ;

-1/8 частину нежитлових приміщень підвалу № 1, 1а, 1б, 1в, 2-:-5, 1-го поверху № 1-:-8, 10-:-18, другого поверху, № 20 в літ. «Б2», загальною площею 610,4 кв.м., нежитлові приміщення № 3,4, загальною площею 6,7 кв.м. в літ «А-1», які розташовані за адресою: АДРЕСА_8 ;

-1/8 частину садибного житлового будинку літ. «Д-2», загальною площею 173, 2 кв.м. з надвірними будівлями: гаражем літ. «Е» загальною площею 50, 1 кв.м. та літньою кухнею літ. «Ж» загальною площею 47,7 кв.м., наземними та підземними комунікаціями, багаторічними насадженнями, розташованими на земельній ділянці, загальною площею 718, 00 кв.м. за адресою: АДРЕСА_9 .

Визнати за ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , ІПН: НОМЕР_9 ) право власності в порядку спадкування на наступне майно:

-1/8 частину транспортного засобу BMW Х3 реєстраційний номер НОМЕР_1 ;

-1/8 частину транспортного засобу BMW Х5 XDRIV 301 реєстраційний номер НОМЕР_2 2010 року випуску;

-1/8 частину транспортного засобу MERSEDES-BENZ CLS350 2008 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 ;

-1/8 частину нежитлової будівлі літ. «П-1», загальною площею 53,5 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_6 ;

-1/8 частину нежитлової будівлі літ. «С-1» загальною площею 732, 0 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_6 ;

-1/8 частину нежитлових приміщень № 10, № 11 в літ. «Ж-1» загальною площею 60,8 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_7 ;

-1/8 частину нежитлових приміщень підвалу № 1, 1а, 1б, 1в, 2-:-5, 1-го поверху № 1-:-8, 10-:-18, другого поверху, № 20 в літ. «Б2», загальною площею 610,4 кв.м., нежитлові приміщення № 3,4, загальною площею 6,7 кв.м. в літ «А-1», які розташовані за адресою: АДРЕСА_8 ;

-1/8 частину садибного житлового будинку літ. «Д-2», загальною площею 173, 2 кв.м. з надвірними будівлями: гаражем літ. «Е» загальною площею 50, 1 кв.м. та літньою кухнею літ. «Ж» загальною площею 47,7 кв.м., наземними та підземними комунікаціями, багаторічними насадженнями, розташованими на земельній ділянці, загальною площею 718, 00 кв.м. за адресою: АДРЕСА_9 .

Стягнути солідарно з ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 ), ОСОБА_4 ( АДРЕСА_3 ), ОСОБА_5 ( АДРЕСА_3 ), ОСОБА_6 ( АДРЕСА_4 ), ОСОБА_7 ( АДРЕСА_5 ) на користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 ), ОСОБА_4 ( АДРЕСА_3 ), ОСОБА_5 ( АДРЕСА_3 ), ОСОБА_6 ( АДРЕСА_4 ), ОСОБА_7 ( АДРЕСА_5 ) на користь держави судовий збір в сумі 7006,67 грн., тобто по 1401,34 грн. з кожного.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене позивачем до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Суддя: Я.В. Губська