Справа № 405/6977/22
Провадження №2/405/994/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2024 року Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючого судді Іванової Л.А.

при секретарі Канатніковій Є.В., Дризі Є.В.

за участю учасників справи:

представника позивача ПрАТ «Європейський страховий альянс» Білогуб Ю.С.

та представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Кропивницькому цивільну справу №405/6977/22 за позовом приватного акціонерного товариства «Європейський страховий альянс» до ОСОБА_1 про відшкодування збитків у порядку суброгації,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ПрАТ «Європейський страховий альянс» звернувся до Ленінського районного суду м. Кіровограда з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування збитків у порядку суброгації в розмірі 27 470 грн. 69 коп., зазначивши на обґрунтування позовних вимог, що 10.12.2019 року між ПрАТ "Європейський страховий альянс", як Страховиком, та ТОВ "Телесвіт" як Страхувальником було укладено Договір добровільного страхування ризиків, пов`язаних з експлуатацією автотранспортних засобів № 1069554, відповідно до умов якого Страховик зобов`язувався відшкодувати збитки, що могли настати у зв`язку з пошкодженням, знищенням чи втратою автомобіля «FIAT», д.н.з. НОМЕР_1 . При цьому, 21.12.2019 року відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля та автомобіля «RAVONR 2», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , яку за постановою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 03.04.2020 року визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Згідно з заявою Страхувальника про виплату страхового відшкодування від 21.12.2019 року належну суму страхового відшкодування у разі визнання випадку страховим, просив виплатити на СТО за відповідними реквізитами, на підставі чого, відповідно до рахунку-фактури СТО № 00021602 від 29.01.2020 року вартість ремонтних робіт склала 149 265, 27 грн., та станом на 19.03.2020 року ним (позивачем) здійснено виплату страхового відшкодування Страхувальнику відповідно до умов Договору страхування та на підставі заяви представника Страхувальника у розмірі 149 265, 27 грн. шляхом перерахування коштів на рахунок СТО, при цьому, підтвердженням факту оплати є платіжне доручення, додане до позовної заяви, а підтвердженням факту проведення ремонтних робіт на СТО є акт виконаних робіт. Зазначив, що цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_1 була застрахована в ПрАТ "Українська пожежно-страхова компанія" за полісом серії АО № 2713027. Ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну, за даним полісом складає 130 000 грн., розмір франшизи складає 0 грн. З метою досудового врегулювання спору, 06.10.2020 року він (позивач) звернувся до ПрАТ "Українська пожежно-страхова компанія" із заявою про виплату страхового відшкодування. Статтею 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.Згідно статті 29 цього ж Закону у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу, відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.Враховуючи викладене вище, 12.04.2021 р. ПрАТ "УПСК" здійснило виплату страхового відшкодування у порядку суброгації частково, у розмірі 121 794, 58 грн. (з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу). Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).Таким чином, відповідач ОСОБА_1 , як безпосередньо винна особа у ДТП, зобов`язана відшкодувати ПрАТ "Європейський страховий альянс"різницю між завданою шкодою та виплатою ПрАТ "Українська пожежно-страхова компанія" у розмірі 27 470 грн. 69 коп.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 06 січня 2023 року прийнято до розгляду зазначений позов, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) в судове засідання учасників справи. Надано учасникам справи процесуальний строк для подання заяв по суті справи.

Представник позивача ПрАТ «Європейський страховий альянс» Білогуб Ю.С. (діє на підставі довіреності №04/2023 від 02 січня 2023 року) в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, зважаючи на обставини, викладені в позовній заяві. Просила позов задовольнити. Додатково на обґрунтування позовних вимог зазначила, що сума фактичного ремонту автомобіля «Fiat Doblo», державний номерний знак НОМЕР_1 підтверджена належними та допустимими доказами, а розмір виплаченого страхового відшкодування здійснений у відповідності до страхового законодавства України, умов Договору добровільного страхування ризиків, пов`язаних з експлуатацією автотранспортних засобів № 1069554 від 10.12.2019 року, наданих Страхувальником документів СТО щодо витрат, необхідних для відновлювального ремонту застрахованого автомобіля, обсяг ремонтних робіт та необхідності заміни деталей, що підтверджено відповідними доказами.

Представник відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 (діє на підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Алфімовою І.М. 27.02.2023 року, зареєстровано в реєстрі за №73) в судовому засіданні просив відмовити позивачу в задоволенні позову, підтримавши при цьому письмові пояснення, які зареєстровані судом 01.05.2023 року за вх. № 10539, за якими в акті виконаних робіт № 00021602 від 24 квітня 2020 року по ремонту автомобіля «Fiat Doblo», д.н.з. НОМЕР_1 вказано перелік запасних частин і грошові витрати, які не відповідають протоколу технічного огляду та фотографіям вищезазначеного транспортного засобу від 27 грудня 2019 року, складеного спеціалістом автотоварознавцем ОСОБА_3 , а саме: п. 18 радіатор інтеркулера 3420 грн., п. 19 корпус повітряного фільтра 4738,50 грн., п. 23 поперечина 1822,50 грн., п. 26, 27 петля капота 936 грн., п. 28 бачок омивача 4275 грн., п. 34 опора ДВС 868,50 грн., п. 37 бачок головного циліндра 292,50 грн., п. б/н арка колеса лівого 1620 грн., п. б/н ремонт радіатора гідроусилителя 994,50 грн., всього 18 967, 50 грн. В рахунку-фактурі № 00021602 від 29.01.2020 року по ремонту автомобіля «Fiat Doblo», д.н.з. НОМЕР_1 вказано перелік запасних частин і грошові витрати, які не відповідають протоколу технічного огляду та фотографіям вищезазначеного транспортного засобу від 27 грудня 2019 року, складеного спеціалістом автотоварознавцем ОСОБА_3 , а саме товар: п. 2 витратні матеріали СТО 405 грн., п. 9 петля капота 936 грн., п. 11 підсилювач (усилитель) бампера 2070 грн., п. 14 панель передня 1890 грн., п. 17 радіатор інтеркулера 3420 грн., п. 18 підсилювач (усилитель) 2917 грн., п. 19 заглушка 585 грн., п. 20 заглушка 585 грн., п. 21 заглушка буксирувального гака 99 грн., п. 23 блок 7380 грн., п. 30 деталь кузова 13050 грн., а всього 33 337 грн. Послуга: п. 1 мийка комплексна 270 грн., п. 46 арка колеса заднього лівого-ремонт 2295 грн., п. 59 бачок омивача - заміна 135 грн., п. 61 послуги евакуатора 6930 грн., а всього 9 630 грн. Загальна сума складає 61 934, 50 грн. Крім того, зазначив, що наданий позивачем рахунок-фактура від 29 січня 2020 року не відповідає в частині запропонованих до ремонту позицій, пропонує відновлення транспортного засобу, в т.ч. пошкоджень, які не мають відношення до ДТП, тим самим, вартість відновлювального ремонту автомобіля «Fiat Doblo», д.н.з. НОМЕР_1 не відповідає дійсності, сума потребує коригування в напрямку зменшення, та яка (сума) фактично вже відшкодована позивачу страховою компанією відповідача, в якій остання застрахувала свою цивільно-правову відповідальність перед третіми особами.

Заслухавши представника позивача ОСОБА_4 , представника відповідача ОСОБА_2 , дослідивши докази по справі в їх сукупності, з`ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, виходячи з положень ст. 12 та ст. 13 ЦПК України, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін, суд вважає, що позовні вимоги позивача обґрунтовані, ґрунтуються на вимогах закону, який регулює спірні правовідносини, разом з тим є такими, що підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, підтверджується матеріалами справи та не заперечувалося сторонами по справі, що 21.12.2019 року о 13 год. 50 хв. в м. Кропивницький на перехресті вул. Покровської та вул. Архангельської водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Ravon R2», державний номерний знак НОМЕР_2 , була неуважною, не стежила за зміною дорожньої обстановки та перед виїздом з другорядної дороги на головну, не надала переваги в русі автомобілю «Fiat Doblo», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який рухався по головній дорозі вул. Архангельської (праворуч від автомобіля під керуванням ОСОБА_1 ) та допустила з ним зіткнення. В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Зазначеними діями водій ОСОБА_1 порушила вимоги п.п. 2.3 «б», 16.11 Правил дорожнього руху.

Постановою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 03 квітня 2020 року (справа №405/9155/19), яка набрала законної сили 14 квітня 2020 року, за зазначеним вище фактом ДТП, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 340 грн.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Преюдиційні факти це факти, встановлені судовим рішенням, що набрали законної сили і не підлягають доведенню в іншій справі.

При розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, ця постанова обов`язкова для суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою, на підставі чого, розглядаючи справу, суд не вправі обговорювати вину такою особи, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування.

Тим самим, наявність вини у діях відповідача ОСОБА_1 у настанні дорожньо-транспортної пригоди, у даному випадку, встановлена і не підлягає доказуванню.

Крім того, з письмових доказів, наданих позивачем, судом також встановлено, що згідно з Договором добровільного страхування ризиків, пов`язаних з експлуатацією автотранспортних засобів №1069554 від 10 грудня 2019 року, укладеного між позивачем ПрАТ «Європейський страховий альянс», як Страховиком, та ТОВ «Телесвіт», як Страхувальником, Страховик при настанні страхового випадку зобов`язується здійснити виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Відповідно до Додатку №1 до Договору страхування №1069554 від 10 грудня 2019 року «Перелік застрахованих транспортних засобів по ризикам КАСКО», до вказаного Переліку за порядковим номером 19, включено і транспортний засіб «Fiat Doblo», реєстраційний номер НОМЕР_1 , строком дії Договору по ризикам КАСКО з 18.12.2019 року по 17.12.2020 року.

Згідно з наказом директора Кропивницької філії ТОВ «ТЕЛЕСВІТ» «Про дозвіл на використання службових транспортних засобів працівниками Кропивницької філії ТОВ «ТЕЛЕСВІТ» №21 від 30 вересня 2019 року, дозволено використання транспортного засобу «FIAT Doblo Combi 1.3», д.н.з. НОМЕР_1 , за службовим призначенням, зокрема, співробітнику Кропивницької філії ТОВ «ТЕЛЕСВІТ» ОСОБА_5 , фахівцю інфокомунікацій, який має посвідчення на право керування транспортними засобами.

29 грудня 2019 року представник Страхувальника ТОВ «ТЕЛЕСВІТ» звернувся до Страховика ПрАТ «Європейський страховий альянс» з повідомленням, яке зареєстроване за №3208/19, про подію з транспортним засобом «Fiat Doblo», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_5 , яка мала місце 21 грудня 2019 року в період часу з 13:30 год. по 14:00 год. в м. Кропивницькому на перехресті вул. Архангельська (Червоногвардійська) та вул. Покровська, та, з заявою про виплату страхового відшкодування, за якою належну суму страхового відшкодування у разі визнання випадку страховим просив виплатити на СТО за відповідними реквізитами.

Відповідно до звіту №253/19 про оцінку автомобіля «Fiat Doblo», державний номерний знак НОМЕР_1 , складеного 02 січня 2020 року суб`єктом оціночної діяльності ПП ОСОБА_3 , зазначено, що вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Fiat Doblo», державний номерний знак НОМЕР_1 , станом на 27 грудня 2019 року складає 260 409 грн. 27 коп.

Відповідно до рахунку-фактури № 00021602 від 29 січня 2020 року, виданим постачальником фізичною особою-підприємцем ОСОБА_6 замовнику ТОВ «ТЕЛЕСВІТ», сума ремонтних робіт автомобіля «Fiat Doblo», державний номерний знак НОМЕР_1 становить 149 265 грн. 27 коп., з яких: Товар в розмірі 96 156 грн. 27 коп. з ПДВ, Послуги в розмірі 54 099 грн. з ПДВ.

Згідно з актом виконаних робіт № 00021602 від 24 квітня 2020 року ФОП « ОСОБА_6 » були виконані ремонтні роботи транспортного засобу «Fiat Doblo», державний номерний знак НОМЕР_1 на замовлення власника ТОВ «ТЕЛЕСВІТ» на загальну суму 149 265 грн. 27 коп. з ПДВ.

Відповідно до висновку ТОВ «Європейський страховий альянс» щодо розміру заподіяної шкоди (страховий акт №3208/19/50/ТР25/00/2) від 29 січня 2020 року на підставі рахунку фактури СТО №00021602 від 29 січня 2020 року розмір заподіяної шкоди визначено у сумі 149 265 грн. 27 коп.

На підставі страхового акту №3208/19/50/ТР25/00/2, затвердженого Головою Правління ПрАТ «Європейський страховий альянс», страхова виплата в сумі 149 265 грн. 27 коп. була перерахована на р/р ФОП « ОСОБА_6 », що підтверджується платіжним дорученням №2886 від 11 березня 2020 року на суму 35 000 грн., платіжним дорученням № 3007 від 13 березня 2020 року на суму 45 000 грн. та платіжним дорученням №3203 від 19 березня 2020 року на суму 69 265 грн. 27 коп.

Крім того, судом також встановлено, що транспортний засіб «Ravon R2», державний номерний знак НОМЕР_2 , яким керувала ОСОБА_1 на час ДТП був застрахований в ПрАТ «Українська пожежно страхова компанія» за полісом АО № 2713027, з лімітом за шкоду життю та здоров`я в розмірі 260 000 грн., та з лімітом за шкоду майну в розмірі 130 000 грн.

06 жовтня 2020 року ПрАТ «Європейський страховий альянс» звернувся з заявою до ПрАТ «Українська пожежно страхова компанія» про виплату страхового відшкодування в порядку суброгації в розмірі 130 000 грн., відповідно до ліміту відповідальності за шкоду, заподіяну майну,

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 07 червня 2021 року (справа №910/3043/21) закрито провадження у справі за позовом ПрАТ Європейський страховий альянс» до ПрАТ «Українська пожежно страхова компанія»про відшкодування збитків в сумі 130 000 грн., з підстав припинення предмета спору на час розгляду справи в суді, зокрема, сплатою ПрАТ «УПСК» на користь ПрАТ «Європейський страховий альянс» грошові кошти в розмірі 121 794, 58 грн.

Також судом встановлено, що відповідно до виписки по рахунку ПрАТ «Європейський страховий альянс» від 12 квітня 2021 року, ПрАТ «Українська пожежно страхова компанія» перерахувало на рахунок ПрАТ «Європейський страховий альянс» страхове відшкодування в сумі 121 794 грн. 58 коп. згідно акту №173/037/008027/21/1 за автомобіль д.н.з. НОМЕР_1 .

Крім того, встановлено, що з метою досудового врегулювання спору 05 жовтня 2020 року та 08 грудня 2020 року позивач ПрАТ «Український страховий альянс» звертався до ОСОБА_1 з вимогами за вих. №3369/8 та №4104/8 відповідно про виплату страхового відшкодування (в порядку суброгації) та просив у порядку суброгації відшкодувати різницю між завданою майновою шкодою та виплатою її страховою компанією ПрАТ «Українська пожежно страхова компанія» в розмірі 19 265 грн. на поточний рахунок ПрАТ «Європейський страховий альянс», які (вимоги) ОСОБА_1 отримала особисто 09.10.2020 року та 11.12.2020 року, що підтверджується рекомендованими поштовими повідомленнями, які залишені останньою без розгляду, та, крім того, 30 липня 2021 року звертався з вимогою до відповідача за вих.№3208/19, в якій розмір суброгації збільшив до 27 470, 69 грн., що є різницею між завданою майновою шкодою та виплатою страховою компанією ОСОБА_1 , яка останньою також залишена без розгляду, що стало підставою для звернення позивача ПрАТ «Український страховий альянс» до суду за захистом порушеного права.

При цьому, звертаючись до суду з зазначеним позовом про стягнення з відповідача ОСОБА_1 збитків у порядку суброгації в розмірі 27 470 грн. 69 коп., як на обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідно до ст.27 Закону України «Про страхування» та ст.993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток, на підставі чого, та враховуючи, що ним (позивачем) виплачено потерпілій в ДТП особі страхове відшкодування на ремонт автомобіля в розмірі 149 265, 27 грн., а цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_1 застрахована в ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» за полісом серії АО №2713027, та якою (страховою компанією) здійснено виплату страхового відшкодування в порядку суброгації частково в розмірі 121 794, 58 грн., з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, на підставі чого з відповідача ОСОБА_1 , як особи, яка безпосередньо винна у ДТП, підлягає стягненню різниця між завданою шкодою в розмірі 149 265, 27 грн. та виплатою ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» страхового відшкодування в розмірі 121 794, 58 грн., що становить 27 470, 69 грн.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі (пункт 3 частини другої статті 11 ЦК України).

Відповідно до частин другої, п`ятої статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим замість завдавача шкоди в передбаченому Законом порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням.

У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи (пункт 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

При цьому, згідно з положеннями статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Статтею 993 ЦК України, статтею 27 Закону України «Про страхування» визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

У разі наявності юридичних фактів, передбачених статтею 993 ЦК України, відбувається перехід права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика (суброгація). Нового зобов`язання із відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: від потерпілого (страхувальника) переходить страховику право вимоги до особи, відповідальної за завдання шкоди. Страховик внаслідок виконання обов`язку винної особи (боржника) перед потерпілим (кредитором), набуває права кредитора в частині фактичних витрат. При цьому деліктне зобов`язання не припиняться, але відбувається заміна сторони у цьому зобов`язанні (заміна кредитора) - замість потерпілої особи прав кредитора набуває страховик. Вживання терміну «перехід» означає, що право вимоги існувало раніше та продовжує існувати, але переходить від однієї особи до іншої, відповідно - від потерпілої особи у деліктному зобов`язанні до страховика.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі №755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18) зроблено висновок, що «стаття 1191 ЦК України та стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з одного боку, і стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією».

Таким чином, відповідно до статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування» до ПрАТ «Європейський страховий альянс», який є страховиком потерпілої особи, після виплати страхового відшкодування за Договором добровільного страхування ризиків, пов`язаних з експлуатацією автотранспортних засобів №1069554 від 10.12.2019 року в межах фактичних витрат в розмірі 149 265, 27 грн., як до страховика потерпілої особи перейшло право вимоги до заподіювача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування, тобто відбулася заміна кредитора у деліктних відносинах, що виникли у зв`язку із завдання шкоди відповідачем, в порядку суброгації.

В свою чергу, відносини ж між відповідачем ОСОБА_1 та його страховиком (ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія») регулюються умовами, визначеними у договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, та правилами статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», згідно з частиною першою зазначеної статті у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Таким чином, страховик відповідача виконав свої зобов`язання, відшкодувавши витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу з урахуванням його зносу, що підтверджується такожінформацією ПрАТ «Українська пожежно страхова компанія» від 11.09.2023 року за вих. № 2729/17, наданої на виконання ухвали суду від 22.08.2023 року про витребування доказів, за якою ПрАТ «УПСК» не замовляло виконання звіту про оцінку пошкодженого транспортного засобу «Fiat Doblo», д.н.з. НОМЕР_1 , оскільки виплату страхового відшкодування ПрАТ «УПСК» було проведено на підставі заяви ПрАТ «Європейський страховий альянс» про виплату страхового відшкодування (в порядку суброгації) №3379/8 від 06.10.2020 року.

ПрАТ «УПСК», як Страховик за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, у разі настання страхового випадку, відшкодовує оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП, здоров`ю, майну третьої особи, в порядку та на умовах, встановлених Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». За приписами ст. 29 вказаного Закону України у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальннм ремонтом транспортного засобу з урахуваннях зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Як вбачається із матеріалів, наданих ПрАТ «ЄСА», для транспортного засобу «Fiat Doblo», д.н.з. НОМЕР_1 наявні підстави для обрахунку та застосування коефіцієнта фізичного зносу. Коефіцієнт фізичного зносу Ез складає 0,3212.

Відповідно до вимог п. 8.2 Методики вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу транспортного засобу розраховується за формулою: Сврз = Ср + См + Сс х (1 - Ез), де:Ср - вартість ремонтно-відновлювальних робіт, грн.; См вартість необхідних для ремонту матеріалів, грн.; Сс- вартість нових складників, що підлягають заміні під час ремонту, грн.; ЕЗ коефіцієнт фізичного зносу. Згідно рахунку-фактури СТО №00021602 від 29.01.2020 року, наданого ПрАТ «ЄСА», без урахування фізичного зносу вартість відновлювального ремонту складає 149 265,27 грн., в тому числі: вартість ремонтних робіт (Ср) - 53 109 грн., вартість матеріалів (См) - 10 631,07 грн., вартість складових, що підлягають заміні (Сс) - 85 525,20 грн.

Таким чином, підставивши вихідні дані, вартість відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу (Сврз) складає: Сврз = Ср + См + Сс х (1 - Ез)Сврз 53 109,00 гри. + 10 631,07 грн. + 85 525,20 грн. х (1 - 0,0,3212) = 121 794, 58 грн.

Зазначене страхове відшкодування в сумі 121 794 грн. 58 копвідповідно до виписки по рахунку ПрАТ «Європейський страховий альянс» від 12 квітня 2021 року, було перераховано ПрАТ «Українська пожежно страхова компанія» на рахунок ПрАТ «Європейський страховий альянс».

Відповідно до ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана оплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

У зв`язку із заміною сторони кредитора у деліктному правовідношенні у межах фактичних витрат до позивача перейшло право вимоги у відповідній частині до відповідача, оскільки страхова виплата страховика відповідачає недостатньою для повного відшкодування завданої ним шкоди.

Отже, за змістом статті 993 ЦК України у системному зв`язку зі статтею 27 Закону України «Про страхування» можна дійти висновку про те, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди у межах різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

При цьому, у постанові Верховного Суду від 07.02.2019 року у справі №645/3746/16-ц викладено позицію, згідно з якою: «якщо для відновлення попереднього стану речі, яка мала певну зношеність, зокрема автомобіля, було використано нові вузли, деталі, комплектуючі частини, у тому числі іншої модифікації, що випускаються в обмін знятих із виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не має права вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого вартості такого майна (у разі відшкодування збитків). З урахуванням наведеного, правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці.

З огляду на викладене вище, та, встановивши, що вартість матеріального збитку, завданого потерпілій у ДТП особі пошкодженням автомобіля внаслідок ДТП, яка сталась з вини відповідача ОСОБА_1 , перевищує виплачений страховиком відповідача ПрАТ «УПСК» позивачу ПрАТ «Європейський страховий альянс» розмір страхового відшкодування, суд вважає, що з відповідача як з винної особи на користь позивача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром понесених витрат та отриманим страховим відшкодуванням.

При цьому, суд зауважує, що цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_1 була застрахована у ПрАТ «Українська пожежно страхова компанія» за полісом серії АО №2713027, з лімітом відповідальності за шкоду майну в розмірі 130 000 грн., на підставі чого, виходячи з ліміту страхової суми за шкоду майну в розмірі 130 000 грн., виплаченого позивачем страхового відшкодування в розмірі 149 265, 27 грн., та сплаченого позивачу страховою компанією відповідача страхового відшкодування в розмірі 121 794, 58 грн., з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ПрАТ «Європейський страховий альянс» підлягають стягненню збитки в порядку суброгації в розмірі 19 265 грн. 27 коп. (149 265 грн. 27 коп. 130 000 грн. = 19 265 грн. 27 коп.), як різниця між завданою шкодою, що становить вартість відновлювального ремонту застрахованого транспортного засобу «Fiat Doblo», державний номерний знак НОМЕР_1 , та лімітом відповідальності за шкоду, заподіяну майну.

Відповідно до ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, тобто, позивач, звертаючись до суду, повинен довести належними доказами наявність порушення його прав та законних інтересів.

Частина друга статті 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з якихз гідно пункту 3 вказаної частини, є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частиною п`ятою статті 12 ЦПК України, яка також покладає і на суд певні обов`язки зі створення для сторін змагального процесу, суд керує ходом судового процесу, сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами, роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процессу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом, запобігає зловживанню учасниками судового процессу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Відповідно до ст.263 ЦПК України рішення суду ґрунтується на досліджених судом наявних у справі доказах.

Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами, як письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів, показаннями свідків.

Відповідно до ч.1 ст.77, ч.2 ст.78, ст.79 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Таким чином, надання доказів, які мають бути належними, допустимими та достовірними з метою підтвердження своїх вимог та заперечень є процесуальним обов`язком сторін у справі.

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

При цьому, судом відзначається, що принцип змагальності сторін у цивільному судочинстві не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Відповідно до ч.3 ст.13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч.4 ст.12 ЦПК України).

З огляду на викладене вище, судом не приймаються до уваги за їх недоведеністю належними доказами доводи представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 щодо невідповідностей витрат по ремонту транспортного засобу «Fiat Doblo», державний номерний знак НОМЕР_1 , які зазначені в акті виконаних робіт №00021602 від 24 квітня 2020 року та протоколі технічного огляду транспортного засобу від 27 грудня 2019 року, складеного спеціалістом автотоварознавцем ОСОБА_3 .

При цьому, щодо інших аргументів учасників справи, суд зазначає, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Вирішуючи в порядку ст.141 ЦПК України питання про розподіл судових витрат між сторонами, судом відзначається, що позивачем ПрАТ «Європейський страховий альянс» заявлено судові витрати, що складаються з судового збору в розмірі 2 481 грн., що підтверджується платіжним дорученням №8265 від 21 липня 2022 року, при цьому, враховуючи, що позов задоволено частково, на підставі чого з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ПрАТ «Європейський страховий альянс» підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1 739 грн. 93 коп.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76, 80-81, 141, 235, 258, 259, 263, 265 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов приватного акціонерного товариства «Європейський страховий альянс» до ОСОБА_1 про відшкодування збитків у порядку суброгації в розмірі 27 470 грн. 69 коп., - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь приватного акціонерного товариства «Європейський страховий альянс», , збитки в порядку суброгації в розмірі 19 265 (дев`ятнадцять тисяч двісті шістдесят п`ять) грн. 27 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь приватного акціонерного товариства «Європейський страховий альянс», , cудовий збір в розмірі 1739 грн. 93 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення, або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження з підстав, передбачених ч.ч.2, 3 ст.354 ЦПК України.

Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції, яким є Кропивницький апеляційний суд.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда Лілія Андріївна Іванова