Справа №639/5853/21
Провадження №2/639/93/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2024 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі

головуючого судді Баркової Н.В.,

за участю секретаря Кобзар І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа Страхування» до ОСОБА_1 , третя особа: Акціонерне товариство Страхова компанія «МЕГА-ГАРАНТ» про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу (суброгації), -

ВСТАНОВИВ:

26.08.2021 року представник позивача ПАТ «СК «Альфа Страхування» звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 , третьою особою залучено: АТ СК «МЕГА-ГАРАНТ», і просить суд стягнути з відповідача матеріальну шкоду в порядку регресу (суброгації) у розмірі 18 067,50 грн. та стягнути судові витрати у розмірі 2 270,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 14.11.2019 року між ПрАТ «СК «Альфа Страхування» та ТОВ «Е-Каліфорнія» було укладено Договір добровільного страхування ризиків, пов`язаних з експлуатацією наземного транспортного засобу № 340.0000032.522.9300, предметом Договору страхування є страхування транспортного засобу «Nissan Leaf», д.н. НОМЕР_1 (VIN НОМЕР_2 ). 01.07.2020 рокупо вул. Дудинська, 1-А в м. Харкові відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого ТЗ «Nissan Leaf», д.н. НОМЕР_1 та ТЗ марки «ВАЗ 21043», д.н. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_1 .Постановою Жовтневого районного суду м. Харкова від 14.07.2020 року у справі №639/4186/20 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні ДТП.В результаті зазначеної ДТП було пошкоджено застрахований ТЗ «Nissan Leaf», д.н. НОМЕР_1 , що підтверджується постановою суду.Враховуючи наявність Договору страхування, водій пошкодженого застрахованого ТЗ звернувся до ПрАТ «СК «Альфа Страхування» із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування.З метою визначення вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля «Nissan Leaf», д.н. НОМЕР_1 , було проведено його огляд, про що складено акт огляду ТЗ, ремонтну калькуляцію та отримано Рахунок №18 від 10.07.2020 року на суму 55 700,00 грн.ПрАТ «СК «АЛЬФА СТРАХУВАННЯ» складено страховий акт №0983.206.20.02 на суму 53 950,00 грн., згідно якого здійснено виплату на користь СТО, що підтверджується платіжним дорученням № 36977 від 23.10.2020 року. Враховуючи, що винуватцем ДТП визнано водія ТЗ «ВАЗ 21043», НОМЕР_3 , ОСОБА_1 , а його цивільно-правова відповідальність, застрахована згідно поліса ЕР200183072 в АТ СК «МЕГА-ГАРАНТ», позивач звернувся до страхової компанії відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування в порядку регресу. Згідно з Полісом ЕР200183072 ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну, складає 130 тис. грн., натомість АТ «СК «МЕГА-ГАРАНТ» виплатило позивачу лише 33 882,50 грн., що підтверджується виписками з особового рахунку позивача (два платежі на суму 20 000,00 грн. та 13 282,50 грн.) А отже, оскільки розмір витрат позивача на виплату страхового відшкодування складає 53 950,00 грн., при цьому Полісом ЕР200183072 ОСОБА_1 покрито лише частину шкоди на суму 33 882,50 грн., отже залишок шкоди складає 20667,50 грн. Відповідачем ОСОБА_1 в добровільному порядку було відшкодовано суму франшизи згідно

поліса у розмірі 2 600,00 грн., що підтверджується випискою з особового рахунку позивача, а отже

залишок шкоди, що підлягає стягненню, складає: 53 950,00 грн. 33 882,50 грн. = 20 667,50 грн., а за вирахуванням сумі франшизи в розмірі 2 600,00 грн., остаточна сума матеріальної шкоди становить 18 067,50 грн.

У зв`язку з викладеним позивач вимушений звернутися до суду з вказаним позовом.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 13.09.2021 року прийнято позов до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа Страхування» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу (суброгації). Призначено судове засідання.

24.11.2021 року ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова клопотання позивача Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа Страхування» про витребування доказів у цивільній справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа Страхування» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу задоволено. Зобов`язано ФОП ОСОБА_2 надати суду: належним чином завірену копію акту виконаних робіт по проведеному ремонту пошкодженого ТЗ NISSAN LEAF, д.н. НОМЕР_1 згідно рахунка №18 від 10.07.2020 року.

Витребувані докази не були надані на адресу суду.

03.04.2023 року на адресу суду за вх. №7036 від відповідача ОСОБА_1 надійшов відзив на позов, в якому останній зазначив, що згідно Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» на момент ДТП, що сталася 01.07.2020 року, у нього був діючий страховий поліс №200183072 віл АТ «СК «МЕГА-ГАРАНТ», який діяв з 08.06.2020 року до 07.06.2021 року включно. Згідно полісу №200183072 сума за шкоду, заподіяну майну складає 130 000,00 грн. з франшизою 2 600,00 грн. Відповідач зазначає, що згідно з полісом у добровільному порядку оплатив суму франшизи 2 600,00 грн., витрати до 130 000,00 грн. повинна покрити страхова компанія, в якій він застрахований. Отже відповідач вказує, що йому не відомо з яких причин страхова компанія не в повному обсязі відшкодувала позивачу заподіяну шкоду, тому вважає, що .

Разом з тим, 07.04.2023 року на адресу суду за вх. №ЕП-2452 від представника позивача ПАТ «Страхова компанія «Альфа Страхування» надійшла відповідь на відзив, в якій останній просить задовольнити позов у повному обсязі.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 20.04.2023 року у цивільній справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа Страхування» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу (суброгації) залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Акціонерне товариство Страхова компанія «МЕГА-ГАРАНТ» (адреса: м. Харків, вул. Донець-Захаржевського, буд. 6/8, ).

10.07.2023 року на адресу суду за вх. №14917 від відповідача ОСОБА_1 надійшли письмові заперечення на позов, у зв`язку з якими відповідач знов звернувся до суду з клопотанням про витребування доказів.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 04.10.2023 року клопотання відповідача ОСОБА_1 про витребування доказів у цивільній справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа Страхування» до ОСОБА_1 , третя особа: Акціонерне товариство Страхова компанія «МЕГА-ГАРАНТ» про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу задоволено. Зобов`язано Акціонерне товариство Страхова компанія «МЕГА-ГАРАНТ» надати суду: розрахунок (звіт) щодо визначення розміру виплаченого страхового відшкодування ПАТ «Страхова компанія «Альфа Страхування» на підставі страхового полісу №200183072 у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу «NISSAN LEAF», д.н. НОМЕР_1

Витребувані докази неодноразово витребувались судом, однак не були надані на адресу суду.

У судове засідання 23.04.2024 року учасники справи з`явились, представник позивача ПАТ «Страхова компанія «Альфа Страхування» подав до суду заяву про розгляд справи без його участі в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити та не заперечував проти заочного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, повідомлений про дату, час та місце судового засідання належним чином, надав відзив на позов, у зв`язку з чим суд прийшов до висновку про можливість розглянути справу у відсутність відповідача, що відповідає положенням ст.223 ЦПК України.

Представник третьої особи АТ СК «МЕГА-ГАРАНТ» у судове засідання не з`явився, повідомлений про дату, час та місце судового засідання належним чином, письмових пояснень суду не надав.

Суд, дослідивши письмові докази, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 14.11.2019 року між ПрАТ «СК «Альфа Страхування» та ТОВ «Е-Каліфорнія» було укладено Договір добровільного страхування ризиків, пов`язаних з експлуатацією наземного транспортного засобу № 340.0000032.522.9300, предметом Договору страхування є страхування транспортного засобу «Nissan Leaf», д.н. НОМЕР_1 (VIN НОМЕР_2 ) (а.с. 5).

Так, 01.07.2020 рокупо вул. Дудинська, 1-А в м. Харкові відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого ТЗ «Nissan Leaf», д.н. НОМЕР_1 , власником якого є ТОВ «Е-Каліфорнія» та ТЗ марки «ВАЗ 21043», д.н. НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_1 (а.с.6).

Постановою Жовтневого районного суду м. Харкова від 14.07.2020 року у справі №639/4186/20 ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює 340 (триста сорок) гривень 00 копійок. В постанові суду встановлено, що 01.07.2020 року о 10-00 год. за адресою: м. Харків, вул. Дудинська, буд. 1А, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем ВАЗ 21043 д.н.з. НОМЕР_3 та рухаючись заднім ходом не впевнившись в безпеці руху здійснив зіткнення з автомобілем Nissan Leaf д.н.з. НОМЕР_1 , який рухався позаду. При ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 10.9 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП. ОСОБА_1 в судовому засіданні свою провину визнав за обставинами, викладеними у протоколі та просив суворо не карати його. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про повну доведеність вини ОСОБА_1 , яка підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №284195 від 01.07.2020 року; схемою місця ДТП, яка сталася 01.07.2020 року; письмовими поясненнями потерпілого ОСОБА_3 від 01.07.2020 року (а.с.7).

Відповідно до ч. ч. 4, 6 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Отже обставини ДТП, яка сталась в результаті незаконних дій ОСОБА_1 доказуванню не підлягають, оскільки встановлені постановою суду, яка набрала законної сили.

Враховуючи наявність Договору страхування, водій пошкодженого застрахованого ТЗ ОСОБА_3 звернувся до ПрАТ «СК «Альфа Страхування» із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування (а.с. 8-9).

З метою визначення вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля «Nissan Leaf», д.н. НОМЕР_1 , було проведено його огляд, про що складено акт огляду ТЗ, ремонтну калькуляцію та отримано Рахунок №18 від 10.07.2020 рокувід ФОП ОСОБА_2 на суму 55 700,00 грн. (а.с. 10-13).

ПрАТ «СК «Альфа Страхування» складено страховий акт №0983.206.20.02, яким визначено страхове відшкодування в сумі 53 950,00 грн. (а.с.14) і здійснено його виплату ФОП ОСОБА_2 , що підтверджується платіжним дорученням № 36977 від 23.10.2020 року (а.с.15).

Між тим, цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_1 на момент ДТП, що сталася 01.07.2020 року, також була застрахована в АТ «Страхова компанія «МЕГА-ГАРАНТ» згідно поліса ЕР200183072, чинного з 08.06.2020 року до 07.06.2021 року, за яким ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну, складає 130 тис. грн., а розмір франшизи 2600,00 грн., який сплачено відповідачем(а.с. 16, 88).

АТ «СК «МЕГА-ГАРАНТ» виплатило ПрАТ «СК «Альфа Страхування» 33 882,50 грн. (двома платежами - на суму 20 000,00 грн. та 13 282,50 грн.), що підтверджується виписками з особового рахунку позивача, також оплачену відповідачем франшизу (а.с.17-18).

Таким чином, оскільки розмір витрат позивача на виплату страхового відшкодування складає 53 950,00 грн., при цьому згідно з полісом Полісом ЕР200183072 АТ «СК «МЕГА-ГАРАНТ» відшкодовано позивачу шкоду в розмірі 33 882,50 грн., то залишок шкоди, становить 53 950,00 грн. 33 882,50 грн. = 20 667,50 грн. і за вирахуванням суми франшизи в розмірі 2600, 00 грн. складає 18 067,50 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно зі ст. 12 ЦПК України та відповідно до ч.ч. 1, 5 та 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасникам справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

В частині 2 статті 78 ЦПК України закріплено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» №4 від 01.03.2013 (далі Постанова), передбачено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні керуватися положеннями ст. 1166, 1187 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною 2 статті 1187 ЦК України, передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Виходячи зі змісту п. 4 вищезазначеної Постанови, шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її заподіювача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Відповідно до п. 11 вищевказаної Постанови, зазначено, що за вибором потерпілого вимога про відшкодування шкоди може бути пред`явлена безпосередньо до винної особи.

Аналогічні правові позиції висловлені колегіями суддів Верховного Суду України у постановах від 11.11.2015 року по справі №6-309цс15 та від 14.09.2016 року по справі №6-725цс16, відповідно до яких зазначено, що право вимоги як до безпосереднього заподіювача шкоди виникає з моменту, коли сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої пошкоджено автомобіль позивача і йому завдано шкоди.

Разом з тим, відповідно до ст. 20 Закону України «Про страхування» передбачено перелік обов`язків страховика, зокрема, при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом.

Статтею 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Так, згідно зі ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Згідно зі ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» вказує, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

В силу положень ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Згідно зі ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків.

Положеннями ч. 1 ст. 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що страховик, керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 36 Закону, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом «а» пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов`язані з відшкодуванням збитків.

У відповідності до пункту 7 статті 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" рішення страховика про здійснення або відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) може бути оскаржено страхувальником чи особою, яка має право на відшкодування, у судовому порядку.

Положеннями ст. 1192 ЦК України передбачено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до ст. 980 ЦК України та ст. 4 Закону України «Про страхування» предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з: життям, здоров`ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування); володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування); відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності).

Таким чином, Цивільний кодекс України та Закон України «Про страхування» передбачає три види страхування, а саме особисте, майнове та страхування відповідальності.

Відповідно п. 27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття «регрес» та «суброгація». Наприклад, у випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов`язанні (заміна активного суб`єкта) зі збереженням самого зобов`язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов`язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. При цьому, регрес регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема,статтею 1191 ЦК), а також статтею 38 Закону № 1961-IV, а для суброгації відповідно до статті 993 ЦК і статті 27 Закону України «Про страхування» встановлено особливий правовий режим. При суброгації перебіг строку позовної давності починає обчислюватися з моменту виникнення страхового випадку, а при регресі - з того моменту, коли страховик виплатив страхове відшкодування. Оскільки при суброгації відбувається заміна особи в зобов`язанні, тому з урахуванням положення статті 515 ЦК суброгація застосовується лише до майнового страхування.

Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе, у межах суми страхового відшкодування, виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди в межах суми страхового відшкодування.

Так, дослідивши надані учасниками справи письмові докази, суд приходить до висновку, що в даному випадку між ПАТ «СК «Альфа Страхування» та ТОВ «Е-Каліфорнія» було укладено Договір добровільного страхування ризиків, пов`язаних з експлуатацією наземного транспортного засобу №340.0000032.522.9300, предметом Договору страхування є страхування транспортного засобу «Nissan Leaf», д.н. НОМЕР_1 (VIN НОМЕР_2 . ПАТ «СК «Альфа Страхування» взяті на себе зобов`язання виконало, перерахувавши суму страхового відшкодування у розмірі 53 950,00 грн. потерпілій особі (через автосервіс), що підтверджено наданими суду доказами. Разом з тим, на момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_1 була застрахована АТ «СК «МЕГА-ГАРАНТ». Позивач у свою чергу звернувся до страхової компанії відповідача ОСОБА_1 із заявою про виплату страхового відшкодування в порядку регресу. Згідно з Полісом ЕР200183072 ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну, складає 130 000,00 грн., однак АТ «СК «МЕГА-ГАРАНТ» виплатило позивачу 33 882,50 грн., та відповідач ОСОБА_1 відшкодував суму франшизи згідно поліса у розмірі 2 600,00 грн. Отже страхова компанія АТ «СК «МЕГА-ГАРАНТ» покрила страховою виплатою лише частину шкоди, спричиненої неправомірними діями відповідача. Відповідач ОСОБА_1 , заперечував проти позовних вимог, але не скористався своїм правом та не оскаржував рішення АТ «СК «Мега-гарант» щодо визначення розміру страхового відшкодування, і будь-якими іншими доказами не довів суду неправильність визначення розміру шкоди, спричиненої в результаті ДТП, або неправомірність рішення АТ «СК «МЕГА-ГАРАНТ» щодо визначення розміру страхового відшкодування. Відтак на підставі досліджених доказів, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа Страхування» до ОСОБА_1 , третя особа: Акціонерне товариство Страхова компанія «МЕГА-ГАРАНТ» про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу (суброгації) підлягають задоволенню, а з відповідача на користь позивача підлягає стягненню матеріальна шкода в у розмірі 18 067,50 грн., що відповідає наданим позивачем розрахункам.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити суду, та відмінності, які існують в державах учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. (Проніна проти України, №63566/00, пр.23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 р.).

Окрім того, на підставі вимог ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з задоволенням позову в повному обсязі з відповідача на користь позивача також підлягає стягненню судовий збір, сплачений відповідно до платіжного доручення №106 від 07.06.2021 року у сумі 2 270,00 грн. (а.с.4).

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.1-18, 76-82, 95, 131, 133, 137, 141, 228, 229, 235, 244, 245, 259, 263-268, 354 ЦПК України, ст.ст. 515, 908, 993, 1187, 1188, 1191, 1194 ЦК України, Законом України «Про страхування», Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа Страхування» до ОСОБА_1 , третя особа: Акціонерне товариство Страхова компанія «МЕГА-ГАРАНТ» про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу (суброгації) задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа Страхування» матеріальну шкоду в порядку регресу (суброгації) у розмірі 18 067 (вісімнадцять тисяч шістдесят сім) гривень 50 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа Страхування» судовий збір у розмірі 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) гривень 00 копійок

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Альфа Страхування», місцезнаходження: м. Київ, вул. Рибальська, буд. 22, адреса для листування: м. Київ, вул. Кіото, 25, офіс 203, подана його представником,

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ;

Третя особа: Акціонерне товариство Страхова компанія «МЕГА-ГАРАНТ», , адреса: м. Харків, вул. Донець-Захаржевського, буд. 6/8.

Повне рішення складено 07.06.2024 року.

Суддя Н.В. Баркова