Справа № 201/4657/23
Провадження № 2/201/260/2024
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2024р. Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Ткаченко Н.В.

за участю секретаря Алпенідзе К.Т.

за участю позивача ОСОБА_1

за участю представника позивача адвоката Ліфлянчика С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (третя особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Златова Наталія Анатоліївна) про визначення додаткового строку для прийняття спадщини за заповітом,

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 20.04.2023р. надійшла позовна заява ОСОБА_3 до ОСОБА_2 (третя особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Златова Наталія Анатоліївна) про визначення додаткового строку для прийняття спадщини за заповітом.

Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 24.04.2023р. позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження по справі та призначено розгляд справи в загальному позовному провадженні з проведенням підготовчого засідання (а.с. № 33).

В обґрунтування позовних вимог представник позивачки адвокат Ліфлянчик С.І. (діяв на підставі ордеру від 19.04.2023р. а.с. № 29) посилався на те, що ОСОБА_4 є матір,ю ОСОБА_3 . ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . За життя, а саме 03.04.1998р., мати позивачки отримала державний акт на право приватної власності на земельну ділянку площею 0,0156га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Після смерті матері відкрилася спадщина на вищевказану земельну ділянку. Оскільки мати позивачки завжди документи тримала в невідомих для родичів місцях, то державний акт на земельну ділянку, а також заповіт від 12.09.1998р. на ім,я доньки (позивачки) остання знайшла випадково за шафою під час прибирання, в березні 2023р. Відразу, а саме 28.03.2023р., позивачка звернулася з заявою про прийняття спадщини за законом та за заповітом після смерті матері до приватного нотаріуса ДМНО Златової Н.А., втім постановою від 03.04.2023р. їй було відмовлено у видачі свідоцтва через пропуск строку для подачі заяви про прийняття спадщини. Так само її рідний брат (відповідач у справі) 28.03.2023р. звернувся з заявою про прийняття спадщини за законом після смерті матері до приватного нотаріуса ДМНО Златової Н.А. і йому також постановою від 03.04.2023р. було відмовлено у видачі свідоцтва через пропуск строку для подачі заяви про прийняття спадщини. Вважаючи причини пропуску строку на подачу заяви на прийняття спадщини поважними, посилаючись на ст. 1272 ЦК України, представник позивачки просив визнати поважними причини пропуску позивачкою строку на подачу заяви на прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , та визначити додатковий строк для подачі заяви на прийняття спадщини за заповітом терміном на 3 місяці.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла позивачка - ОСОБА_3 (а.с. № 75).

Ухвалою суду від 27.06.2023р. провадження по справі було зупинене у зв`язку зі смертю позивачки ОСОБА_3 на шість місяців до встановлення правонаступників (а.с.№93).

16.11.2023р. та повторно 30.01.2024р. на адресу приватного нотаріуса ДМНО Златової Н.А. були направлені запити щодо надання копії матеріалів спадкової справи (а.с. № 97, 104) та 08.02.2024р. матеріали спадкової справи надійшли суду (а.с. № 105, 106-203).

Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 15.02.2024р. провадження по цивільній справі було поновлено та здійснено заміну позивачки на її правонаступника сина ОСОБА_1 (а.с.№205).

Підготовче засідання відповідно до положень ст. 197, ч.3 п.2 ст. 200 ЦПК України було проведено 22.04.2024р., справу призначено для судового розгляду, під час підготовчого засідання було задоволено клопотання про допит позивача як свідка (а.с. №230).

В судовому засіданні 27.05.2024р. позивач ОСОБА_1 (правонаступник ОСОБА_3 ) позовні вимоги підтримав, просив визначити йому додатковий строк для подачі заяви на прийняття спадщини за заповітом на ім`я ОСОБА_3 після смерті бабусі ОСОБА_4 , вважаючи поважними причини пропуску своєю матір,ю строку на подачу заяви на прийняття спадщини після смерті її матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Допитаний 27.05.2024р. в якості свідка позивач, суду дав свідчення про те, що рік назад він у бабусі вдома за шафою знайшов заповіт бабусі за 1998р. на ім`я своєї матері на земельну ділянку під домоволодінням по АДРЕСА_1 . Цей заповіт він передав матері, а вона потім звернулася до суду з позовом, що наразі розглядається судом, втім померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Також ОСОБА_1 суду повідомив, що після смерті своєї матері ОСОБА_3 він вже отримав свідоцтва на право на спадщину за заповітом на автомобіль та на дві земельні ділянки. Також ОСОБА_1 суду свідчив, що його дядько (відповідач у справі) від бабусі ОСОБА_4 мав також заповіт та вже оформив свою спадщину.

Позицію позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав і його представник - адвокат Ліфлянчик С.І. (діє на підставі ордеру від 24.05.2023р. а.с. № 78), наполягав на задоволенні позовних вимог.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання 27.05.2024р. не з,явився, про дату розгляду справи був повідомлений належним чином, у справі наявні підтвердження (а.с. № 246). Своєю заявою від 02.05.2024р., яка посвідчена нотаріально приватним нотаріусом ДМНО Карпенко Н.В., повідомив суду, що він визнає позовні вимоги, підтвердив, що їх мати з ОСОБА_3 була скритною людиною, подробиці свого життя мало кому розповідала та наявні в неї документи тримала у невідомих жодній людині місцях, ніхто з близьких та родичів не був обізнаний про існування складеного на ім`я сестри заповіту. В цій заяві відповідач також просив справу розглядати за його відсутності (а.с. № 241).

Третя особа приватний нотаріус ДМНО Златова Н.А. в судове засідання 21.05.2024р. не з,явилася, про дату розгляду справи повідомлена належним чином, у справі наявні письмові докази (а.с. № 247, 248).

Ухвалою суду від 21.05.2024р. (постановлена без виходу до нарадчої кімнати з огляду на положення ст. 353 ЦПК України) судом постановлено про розгляд справи за відсутності відповідача та третьої особи (а.с. № 252-253, дія № 27).

Суд, вивчивши матеріали справи, надавши оцінку змісту заперечень проти позовних вимог, оцінивши докази у відповідності до вимог ст. 89 ЦПК України та у сукупності з нормами чинного законодавства, вважає, що в задоволені позову слід відмовити з наступних підстав.

Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України).

Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1 ст.13 ЦПК України).

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Правовідносини у цивільній справі регулюються нормами ЦК України, в редакції Закону України від 16.01.2003р. № 435-IV, який набрав чинності з 01.01.2004р., оскільки і ОСОБА_4 і ОСОБА_3 померли після ІНФОРМАЦІЯ_3

ОСОБА_4 є матір,ю ОСОБА_3 та відповідно бабусею ОСОБА_1 , що підтверджується матеріалами двох спадкових справ (а.с. № 40-71, 106-203).

ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. № 27).

В свій час, а саме 12.09.1998р. ОСОБА_4 склала на ім`я своєї доньки ОСОБА_5 заповіт (а.с. № 26, 17, 18).

Відповідно до положень ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно із ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Протягом встановленого ст. 1270 ЦК України шестимісячного строку, ОСОБА_3 не звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті матері, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

По приватного нотаріуса ДМНО Златової Н.А. з заявою про прийняття спадщини після смерті матері за законом та за заповітом ОСОБА_3 звернулася лише 28.03.2023р. (а.с. № 56), через що постановою приватного нотаріуса від 03.04.2023р. їй було відмовлено у видачі свідоцтва через пропуск строку на подачу заяви про прийняття спадщини (а.с. № 71).

20.04.2023р. представник позивачки адвокат Ліфлянчик С.І., посилаючись на положення ст. 1272 ЦК України, подав до суду позов про визначення додаткового строку для прийняття спадщини за заповітом.

24.04.2023р. відкрито провадження по цивільній справі (а.с. № 33).

25.04.2023р. позивачка ОСОБА_3 помирає (а.с. № 75).

За заявою сина померлої позивачки ОСОБА_3 - ОСОБА_1 про прийняття спадщини за законом та за заповітом 15.05.2023р. відкрита спадкова справа (а.с. № 106-203). У спадковій справі наявний заповіт від 09.02.2023р. (а.с. № 111).

15.02.2024р. ОСОБА_1 судом залучено у справу в якості правонаступника померлої позивачки ОСОБА_3 (а.с. № 205).

В ході розгляду цивільної справи, як зазначено вище, ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав та просив визначити додатковий строк для подачі заяви від імені його матері ОСОБА_3 для прийняття спадщини за заповітом після смерті її матері - ОСОБА_4 .

Суд зазначає, що для задоволення цих позовних вимог відсутні правові підстави з огляду на наступні висновки та положення цивільного законодавства.

Відповідно до частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України).

За змістом частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно з частиною першою статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини.

У разі відсутності такої згоди, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (стаття 1272 ЦК України).

Відповідно до статті 1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія).

Право на прийняття спадщини у цьому випадку здійснюється на загальних підставах протягом строку, що залишився. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців.

Спадкова трансмісія це перехід права на прийняття спадщини від померлого спадкоємця, який не встиг реалізувати своє право на прийняття спадщини, до його спадкоємців, тобто - перехід права, а не виникнення права на спадкування після смерті першого спадкодавця.

Право на прийняття спадщини за трансмісією у разі його виникнення реалізується на загальних підставах, з урахуванням строків, встановлених статтею 1270 ЦК України.

Спадщина може бути прийнята в порядку спадкової трансмісії після спливу строку для прийняття спадщини за письмовою згодою спадкоємців або в судовому порядку, якщо суд визнає причини пропуску цього строку поважними (частини друга, третя статті 1272 ЦК України).

Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (частина перша статті 1272 ЦК України).

Частиною третьою статті 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Аналіз вищезазначеної норми закону свідчить про те, що поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через власну пасивну поведінку, то правових підстав для визначення додаткового строку для прийняття спадщини немає.

Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, тимчасова непрацездатність, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини, невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини.

Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємця, складні умови праці, які пов`язані із тривалими відрядженнями, у тому числі закордонними, перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України, відбування покарання, з чим пов`язана неможливість прийняття спадщини тощо.

Отже, право на прийняття спадщини в порядку спадкової трансмісії може бути здійснене у строк, який не сплив на момент смерті спадкодавця.

Тобто смерть спадкоємця, який би мав право на спадщину, має наступити в межах шестимісячного строку з дня відкриття спадщини після смерті першого спадкодавця. Право на прийняття спадщини за спадковою трансмісією переходить до спадкоємців цієї особи у межах строків для прийняття спадщини.

Якщо спадкоємець не прийняв спадщину і помер після спливу строку, встановленого для її прийняття, спадкова трансмісія не застосовується. У даному випадку вважається, що спадкоємець відмовився від прийняття спадщини шляхом юридичної бездіяльності.

У справі, що розглядається судом, ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , її донька спадкоємець за заповітом - ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто через 19 років після смерті своєї матері і після спливу строку встановленого для прийняття спадщини.

ОСОБА_3 із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори у визначений законом шестимісячний строк (тобто до 21.07.2004р.) не звернулася. Спадкова справа відкрита лише 28.03.2023р. за заявами обох дітей померлої ОСОБА_4 (а.с. № 40, 56).

Оскільки мати позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 не прийняла спадщину і померла після спливу строку, встановленого для її прийняття, спадкова трансмісія не застосовується.

Суд зазначає, що статтею 1276 ЦК України передбачено перехід права на прийняття спадщини спадкоємця, який не встиг її прийняти внаслідок смерті в межах строку для прийняття спадщини, а не перехід права на подання позову про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Такі висновки містить постанова Верховного Суду віл 02.06.2021р. у цивільній справі № 155/1584/18 (провадження № 61-10364св20).

Щодо переходу до спадкоємця права на подання позову про визначення додаткового строку для прийняття спадщини в порядку трансмісії за аналогією закону, суд зазначає про те, що статтею 1276 ЦК України передбачено перехід права на прийняття спадщини спадкоємця, який не встиг її прийняти внаслідок смерті в межах строку для прийняття спадщини, а не перехід права на подання позову про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Хоча ОСОБА_3 за 5 днів до смерті і подала позов про визначення додаткового строку для прийняття спадщини за заповітом після смерті матері ОСОБА_4 , позитивного для неї рішення у цивільній справі та такого, що набрало б законної сили, не було ухвалено.

Розглядаючи цей цивільно-правовий спір, також варто зазначити, що заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Право спадкоємця ( ОСОБА_3 ) прийняти спадщину не перейшло до її власних спадкоємців (зокрема, для ОСОБА_1 ).

Правовий аналіз змісту правовідносин, що випливають із неприйняття спадщини спадкоємцем, який не встиг її прийняти внаслідок смерті в межах строку для прийняття спадщини і правовідносин, які випливають із неприйняття спадщини спадкоємцем, який пропустив строк для прийняття спадщини, не дає підстав для висновку, що такі правовідносини подібні за змістом, а тому відсутні підстави для застосування аналогії закону, передбаченої статтею 8 ЦК України.

Оскільки позивач не є спадкоємцем померлої бабки і не має права на подання заяви про прийняття спадщини, мати позивача - ОСОБА_3 не прийняла спадщину у встановлений шестимісячний строк, то підстав для визначення додаткового строку для прийняття спадщини немає, незалежно від причин пропуску такого строку.

Покази допитаного в якості свідка позивача правового значення для вирішення цивільно-правого значення не мають, оскільки суд відмовляє в задоволенні позовних вимог, не з підстав оцінки поважності/неповажності причин пропуску з боку ОСОБА_3 строку для подачі заяви на прийняття спадщини після смерті своєї матері ОСОБА_4 , а з інших, вищезазначених підстав.

За вищезазначеного, судом не знайдено підстав для задоволення позовних вимог.

Обговорюючи питання розподілу судових витрат відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, з урахуванням того, що в задоволенні позовних вимог відмовлено, судові витрати по справі покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1270, 1272, 1276 ЦК України (в редакції Закону України від 16.01.2003р. № 435-IV), постановою Верховного Суду віл 02.06.2021р. у справі № 155/1584/18 (провадження № 61-10364св20), ст.ст. 4, 10, 12, 13, 19, 76-81, 89, 141, 223, ч.1 ст.247, ст.ст. 259, 263-265 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (третя особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Златова Наталія Анатоліївна) про визначення додаткового строку для прийняття спадщини за заповітом відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 273 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя: Ткаченко Н.В.