Справа № 513/629/23
Провадження №2/523/1534/24
У Х В А Л А

"27" травня 2024 р. м. Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді - Далеко К.О.,

за участю секретаря - Іванченко В.О.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні, в залі судових засідань № 17 в м. Одеса, клопотання позивача ОСОБА_1 про призначення судової оціночно будівельної експертизи в рамках розгляду цивільної справи № 513/629/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя та виплату компенсації частини його вартості,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду зі вказаною вище позовною заявою, в якій просить:

- стягнути з відповідачки ОСОБА_2 , у порядку поділу спільного майна подружжя, грошову компенсацію: 1/2 частки вартості квартири за адресою АДРЕСА_1 в сумі 967 375 (дев`ятсот шістдесят сім тисяч триста сімдесят п`ять) гривень 06 коп.; 1/2 частки вартості автомобілю марки MERCEDES BENZ А 140, 1999 року випуску, в сумі 73 140 (сімдесят три тисячі сто сорок) гривень; 1/2 частки вартості автомобілю марки ВАЗ 21070, 2005 року випуску, в сумі 36570 (тридцять шість тисяч п`ятсот сімдесят) гривень, а всього 1 077 085 (один мільйон сімдесят сім тисяч вісімдесят п`ять) гривень 06 коп.

Також, позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з клопотаннями:

- про призначення судової оціночно будівельної експертизи для вирішення питання, яка ринкова вартість квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 та яка ринкова вартість частки квартири АДРЕСА_2 ;

- про призначення судової автотоварознавчої експертизи для встановлення дійсної вартості транспортних засобів, на вирішення експертизи поставити наступні питання: яка ринкова вартість транспортного засобу - автомобілю марки MERCEDES BENZ A 140, 1999 року випуску; яка ринкова вартість транспортного засобу - автомобілю марки ВАЗ 21070, 2005 року випуску;

В судове засідання учасники процесу не з`явилися, були повідомлені про розгляд справи належним чином.

Позивач ОСОБА_1 подав до суду заяву про розгляд клопотання про призначення експертизи у його відсутність, просив його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 подала до суду відзив на позовну заяву, позовні вимоги не визнала, посилаючись, у тому числі, на неможливість врахування судом оцінки майна, яка зроблена позивачем, внаслідок її незаконності. Також, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності.

Фіксування судового засідання технічним записом не здійснювалося, відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд доходить таких висновків.

Предметом спору між сторонами являється майно, яке набувалось сторонами під-час перебування у шлюбі, а саме:

- квартира за адресою АДРЕСА_1 ;

- автомобіль марки MERCEDES BENZ А 140, 1999 року випуску;

- автомобіль марки ВАЗ 21070, 2005 року випуску;

Позивачем ОСОБА_1 заявлено вимогу про стягнення з ОСОБА_2 компенсації вартості частки нерухомого та рухомого майна,через неможливість поділу його в натурі. Відповідач ОСОБА_1 подала до суду відзив на позовну заяву, позовні вимоги не визнала, посилаючись, у тому числі, на неможливість врахування судом оцінки спірного майна, яка зроблена позивачем, внаслідок її незаконності.

Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а відповідно дост. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободтаке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Відповідно до положеньст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.189 ЦПК України, завданням підготовчого провадження є, зокрема, визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів.

Згідно з п.8 ч.1 ст.197 ЦПК України у підготовчому судовому засіданні суд вирішує питання про призначення експертизи.

Як вбачається із змісту ст.76 ЦПК України висновки експертів є засобом встановлення даних (доказів), на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.2 та ч.3 ст.102 ЦПК України, предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмету доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасників справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

Відповідно до вимог ч.7 ст.102 ЦПК України у висновку експерта має бути зазначено, що він попереджений про кримінальну відповідальність, за завідомо неправдивий висновок, а у випадку призначення експертизи судом-також про відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.

Згідно вимог ч.5 ст.106 ЦПК України у висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдимий висновок.

Відповідно до вимог ст.103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: якщо для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності. Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом. Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта.

Згідно з ч.ч.1, 3 ст.104 ЦПК України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 30.05.1997 року «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах», судова експертиза як один із засобів доказування сприяє всебічному, повному й об`єктивному дослідженню обставин справ, постановленню законних і обгрунтованих судових рішень.

Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Відповідно до статті 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

При цьому конструкція норми статті 60 СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом з тим зазначена презумпція може бути спростована одним із подружжя. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї (частини перша, четверта статті 65 СК України).

Відповідно до частини першої статті 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Згідно з частинами першою, другою статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї.

Частинами першою, четвертою статті 71 СК України передбачено, що майно, яке є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пунктах 22, 30 постанови від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. У випадку, коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.

Отже, вартість майна, що підлягає поділу, слід визначати виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Такі висновки суду відповідають правовим висновкам Верховного Суду, при розгляді аналогічних спорів, які викладені зокрема у постанові від 16 січня 2023 року Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду в рамках справи № 754/3132/16-ц, провадження № 61-5956св22 (ЄДРСРУ № 108488152).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

Таким чином, суд зазначає, що для законного та обгрунтованого вирішення справи про поділ майна подружжя, є необхідним з`ясування дійсної вартості майна, яке є предметом спору. Відповідач не визнала оцінку майна, яка була надана до суду позивачем, зазначила що вона є незаконною та необгрунтованою, при цьому не надала суду свій варіант оцінки спірного майна.

З огляду на викладене, для з`ясування дійсної вартості спірного майна, яке є предметом поділу між сторонами, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання позивача та призначити по справі:

- судову оціночно будівельну експертизу, для вирішення питання: яка дійсна вартість квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 ;

- судову автотоварознавчу експертизу, для встановлення дійсної вартості транспортних засобів, на вирішення експертизи поставити наступні питання: яка дійсна вартість транспортного засобу - автомобілю марки MERCEDES BENZ A 140, 1999 року випуску; яка дійсна вартість транспортного засобу - автомобілю марки ВАЗ 21070, 2005 року випуску;

Щодо визначення установи, якій слід доручити проведення даної експертизи, суд приходить до наступного висновку.

При призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. Суд з урахуванням обставин справи має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. (ч. 3 ст. 103 ЦПК України).

Як вбачається з поданого представником позивача клопотання, такий просить проведення експертизи доручити експертам Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України. Відповідач ОСОБА_1 до судового засідання не з`явилась, заперечень з приводу запропонованої позивачем установи, не надала.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що проведення експертизи слід доручити експертам Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.

Відповідно до п.5 ч.1, ч.4 ст.252 ЦПК України суд може за заявою особи, яка бере участь у справі, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку призначення судом експертизи, про що постановляє ухвалу.

Оскільки для проведення зазначеної експертизи потрібний значний час, суд дійшов висновку про необхідність зупинення провадження у справі на час проведення експертизи.

Керуючись статтями 103, п.5 ч.1 ст.252, 239, 293 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про призначення судової оціночно будівельної експертизи в рамках розгляду цивільної справи № 513/629/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя та виплату компенсації частини його вартості задовольнити.

Призначити по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя та виплату компенсації частини його вартості судову оціночно - будівельну експертизу, на вирішення якої поставити перед експертом таке питання:

-яка дійсна (ринкова) вартість об`єкта нерухомого майна - квартири АДРЕСА_2 ?

Призначити по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя та виплату компенсації частини його вартості судову автотоварознавчу експертизу, на вирішення якої поставити перед експертом такі питання:

- яка дійсна (ринкова) вартість транспортного засобу - автомобілю марки MERCEDES BENZ A 140, 1999 року випуску;

- яка дійсна (ринкова) вартість транспортного засобу - автомобілю марки ВАЗ 21070, 2005 року випуску;

Проведення судових оціночної - будівельної експертизи та автотоварознавчої експертизи доручити експертам Одеського науково- дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України (65000, м. Одеса, вул. Рішельєвська, 8).

Експертів Одеського науково- дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України попередити про кримінальну відповідальність за статтями 384, 385 КК України.

У розпорядження експертам надати матеріали цивільної справи 513/629/23, а також зобов`язати сторони надати експерту на його вимогу необхідну документацію для проведення експертного огляду.

Витрати по оплаті судової будівельно-технічної експертизи та судової автотоварознавчої експертизи, покласти на позивача ОСОБА_1 .

Роз`яснити сторонам положення ст.109 ЦПК України, що у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Провадження по справі на час проведення експертизи зупинити.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк.

Повний текст ухвали складено 31.05.2024р.

Суддя: