РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2024 року

м. Рівне

Справа № 565/1612/14-ц

Провадження № 22-ц/4815/16/24

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Ковальчук Н. М.,

суддів: Гордійчук С. О., Хилевича С. В.

секретар судового засідання Андрошулік І. А.

учасники справи:

позивач Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України»,

відповідач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Рівненського обласного управління АТ «Ощадбанк» на рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 16 березня 2023 року у складі судді Бренчук Г. В., ухвалене в м. Вараш Рівненської області о 16 годині 12 хвилин, повний текст рішення складено 20 березня 2023 року,

в с т а н о в и в :

Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог вказувало, що 01 жовтня 2007 року між АТ «Ощадбанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №239/07, за умовами якого Банк зобов`язався надати ОСОБА_1 кредит в сумі 18 686,00 доларів США, а позичальник зобов`язався їх прийняти, належним чином використати та повернути кредит, сплатити відсотки за користування ним в розмірі 12,3 % річних та комісійну винагороду в порядку, у строки та на умовах, визначених договором. Останній платіж в рахунок погашення кредиту та сплати процентів позичальник зобов`язувався здійснити не пізніше 30 вересня 2014 року. За порушення взятих на себе зобов`язань по поверненню основної суми кредиту та своєчасній сплаті процентів за користування кредитом, комісійних винагород та інших платежів за договором, позичальник зобов`язувався сплатити на користь банку пеню в розмірі подвійної ставки НБУ від суми несплаченого платежу, за кожний день прострочення. З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором було укладено договір поруки №239/07/1 від 01 жовтня 2007 року з ОСОБА_2 та договір застави автомобіля від 02 жовтня 2007 року з позичальником. Взяті на себе зобов`язання позичальник не виконав, що призвело до утворення заборгованості за кредитним договором, яка станом на 21 червня 2017 року склала: залишок простроченої позики 6532,54 дол. США; нараховані та несплачені відсотки за користування позикою 605,01 дол. США; нарахована та несплачена пеня по основному боргу 218468,00 грн; нарахована та несплачена пеня по відсотках 19354,62 грн; 3 % річних за прострочену заборгованість за основним боргом 786,57 дол. США; 3 % річних за прострочену заборгованість по відсотках 66,28 дол. США (з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог), яку і просив стягнути на свою користь з відповідачів

Рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 16 березня 2023 року у задоволенні вказаного позову відмовлено. Стягнуто з Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на користь ОСОБА_1 52 855,60 грн. витрат на проведення експертизи.

Рішення суду першої інстанції вмотивоване передбаченим законом обов`язком позичальника повернути кредит у строк та на умовах, передбачених договором, та обґрунтовано тими обставинами справи, які вказують, що такий обов`язок відповідачем ОСОБА_1 як позичальником був дотриманий в повному обсязі, що підтверджено результатами Висновку судово-економічної експертизи.

Вважаючи рішення суду першої інстанції незаконним, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права, за невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи, Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» оскаржило його в апеляційному порядку. В поданій апеляційній скарзі зазначає, що єдиною підставою для відмови у позові місцевий суд вказав відсутність заборгованості позичальника перед Банком, яка встановлена Висновком експерта за результатами проведення судово-економічної експертизи № 8650 від 29.11.2022 року. Доводить неповноту та неправильність вказаного висновку, зокрема, і тому, що відповідь експертом дана лише на два із чотирьох поставлених запитань. Додає, що вартість проведення експертного дослідження 52 855, 60 грн. не відповідає ні його якості, ні складності. Просить суд призначити у справі повторну судово-економічну експертизу. Звертає увагу, що матеріали справи містять графік здійснених платежів, розрахунок заборгованості, поданий Банком 03.12.2019 року № 115.20-07/02/665, які не досліджені експертом, та суд їм також не дав належної оцінки. Зазначає про порушення процесуальних норм, які виявились у недотриманні судом при розгляді спору принципів змагальності та пропорційності, в тому числі при задоволенні клопотання відповідача про повернення на стадію підготовчого судового засідання та призначення експертизи, хоча перед цим було проведено сім судових засідань, у одному з яких суд відмовив позивачу у перерві для підготовки позиції Банку щодо висновку експерта. З наведених міркувань просить: призначити у справі повторну судово-економічну експертизу; скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову в повному обсязі, а також стягнути з відповідача судові витрати.

У поданому на апеляційну скаргу відзиві ОСОБА_1 вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, просить залишити його без зміни, апеляційну скаргу без задоволення, а також заперечує проти клопотання апелянта про призначення у справі повторної судово-економічної експертизи.

Дослідивши матеріали та обставини справи на предмет повноти їх встановлення, надання їм судом першої інстанції належної юридичної оцінки, вивчивши доводи апеляційної скарги стосовно дотримання норм матеріального і процесуального права судом першої інстанції, апеляційний суд прийшов до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що 01 жовтня 2007 року між ПАТ «Ощадбанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 239/07, за умовами якого Банк зобов`язався надати останньому кредит в сумі 18 686,00 доларів США, а позичальник зобов`язався їх прийняти, належним чином використати та повернути кредит в сумі 18 686,00 доларів США, сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 12,3 % річних та комісійні винагороди в порядку, на умовах та у строки визначенні договором (п.1.1 кредитного договору).

У п.1.2. кредитного договору зазначено, що кредит надано на 84 місяці з терміном остаточного погашення не пізніше 30 вересня 2014 року.

Згідно п.1.3. кредитного договору кредит надається шляхом продажу іноземної валюти з кредитного рахунку ОСОБА_1 , зарахування за його дорученням гривневого еквіваленту іноземної валюти на поточний рахунок та перерахування коштів у національній валюті з поточного рахунку ОСОБА_1 на поточний рахунок продавця товару на підставі платіжного доручення ОСОБА_1 для здійснення оплати за транспортний засіб Kia Ceed за договором купівлі-продажу № 3 від 27 вересня 2007 року укладеним між ОСОБА_1 та продавцем транспортного засобу.

Відповідно до п.1.4 кредитного договору, сторони погоджуються з тим, що зобов`язання банку надати кредит або його частину виникає з моменту виконання усіх та кожної з наведених нижче умов: укладення у забезпечення виконання зобов`язань за цим договором договору застави транспортного засобу, визначеного у п.1.1 цього договору; здійснення позичальником страхування транспортного засобу, що передається в заставу і залишається у його володінні; сплати комісійної винагороди у розмірі 100,00 грн. одразу після укладення та підписання цього договору.

За користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати Банку відповідну плату (проценти) в порядку, розміру і строки визначені в договорі. Нарахування процентів здійснюється, починаючи з дня видачі кредиту і до закінчення строку, вказаного в п.1.2 договору. Проценти нараховуються на фактичний залишок заборговані за кредитом, виходячи з кількості днів користування кредитом у місяць 30, у році - 360 незалежно від кількості днів в розрахунковому (платіжному) періоді. Сплата процентів здійснюється позичальником з першого дня по останній день, платіжного періоду включно (п.1.5 та п.1.5.1.3. кредитного договору).

За умовами п.3.3.3. кредитного договору ОСОБА_1 зобов`язаний повернути кредит в сумі 18686,00 доларів США. Здійснювати погашення кредиту та сплату процентів за користування ним, щомісячно ануїтетними платежами в сумі 333 долари США шляхом внесення готівки до каси Банку або безготівкових перерахувань, перший ануїтетний платіж з 01 листопада 2007 року, в подальшому - не пізніше 25 числа місяця наступного за звітним. Останній платіж в рахунок погашеним кредиту та сплати процентів здійснити не пізніше 30 вересня 2014 року.

Згідно п.5.2 кредитного договору за порушення взятих на себе зобов`язань по поверненню основної суми кредиту та своєчасній сплаті процентів за користування кредитом, комісійних винагород та інших платежів за договором, позичальник зобов`язувався сплатити на користь банку пеню в розмірі подвійної ставки НБУ від суми несплаченого платежу, за кожний день прострочення.

Виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором забезпечене заставою транспортного засобу, що придбавався за кредитні кошти, а також порукою фізичної особи, з укладенням одночасно з кредитним договором договору застави транспортного засобу та договору поруки (п.4.1 кредитного договору).

01 жовтня 2007 року ОСОБА_2 , АТ «Ощадбанк» та ОСОБА_1 уклали договір поруки № 239/07/1, за умовами якого поручитель зобов`язується перед АТ «Ощадбанк» відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання ОСОБА_1 зобов`язання за кредитним договором № 239/07 від 01 жовтня 2007 року, а також додатковими угодами до нього, що укладені та можуть бути укладені в майбутньому (п.1.1. договору поруки).

У разі порушення боржником виконання зобов`язання Банк має право вимагати від поручителя виконання зобов`язання боржника перед кредитором згідно з умовами кредитного договору в порядку, передбаченому договором поруки. Поручитель відповідає по зобов`язаннях за кредитним договором перед Банком в тому ж обсязі, що і боржник (п.2.1. та п.3.1. договору поруки).

Спірні відносини між сторонами виникли з приводу неналежного виконання відповідачем (на думку позивача) своїх зобов`язань за договором, і як наслідок виникнення заборгованості, про стягнення якої Банк і звернувся з цим позовом до суду.

Згідно наданого Банком розрахунку заборгованості станом на 21 червня 2017 року заборгованість за кредитним договором від 01 жовтня 2007 року №239/07 становить 7990,40 доларів США та 237822,62 грн, з яких: 6532,54 дол. США залишок простроченої позики; 605,01 дол. США нараховані та несплачені відсотки за користування позикою; 218468,00 грн нарахована та несплачена пеня по основному боргу; 19354,62 грн нарахована та несплачена пеня по відсотках; 786,57 дол. США 3 % річних за прострочену заборгованість за основним боргом; 66,28 дол. США 3 % річних за прострочену заборгованість по відсотках (а.с.232 т.2).

Згідно уточненого розрахунку пені за кредитним договором від 01 жовтня 2007 року №239/07 станом на 21 червня 2017 року несплачена пеня по простроченому основному боргу становить 174334,10 грн; пеня за простроченими процентами 15849,29 грн (а.с.141-174 т.3).

ОСОБА_1 факт отримання кредиту сумі 18 686,00 доларів США не заперечує та стверджує, що заборгованість за кредитним договором ним погашена у повному обсязі.

Частиною 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів цього виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (ст.638 ЦК України).

За змістом статей 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений договором строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.

Водночас, відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. При цьому, ч.1 ст.1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.

Відповідно до ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно з ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Частиною другою ст.1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України.

У ст.610 ЦК України зазначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

За змістом ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно із ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України).

Заперечуючи проти позовних вимог Банку, ОСОБА_1 стверджував про те, що заборгованість за кредитним договором ним погашена у повному обсязі, на підтвердження чого надав висновок судово-економічної експертизи.

Так, відповідно до Висновку експерта за результатами проведення судово-економічної експертизи №8650 від 29 листопада 2022 року, сума заборгованості ОСОБА_1 зі сплати процентів за кредит та погашення основної суми боргу перед АТ «Державний ощадний банк України» за кредитним договором від 01 жовтня 2007 року № 239/07 - відсутня. Сума боргу (основного боргу, процентів, пені, 3% річних) ОСОБА_1 за кредитним договором від 01 жовтня 2007 року № 239/07 існувала станом на 21 червня 2017 року - відсутня. Метод нарахування АТ «Державний ощадний банк України» процентів та штрафних санкцій за кредитним договором від 01 жовтня 2007 року № 239/07 вимогам Положення про кредитування акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» не надається за можливість встановити (а.с.2-23 т.5).

У висновку експерт зазначив, що матеріали справи містять квитанції, що підтверджують оплату ОСОБА_1 по кредитному договору, які експертом систематизовано в додатку 1 (а.с.24-26 т.5). З додатку 1 видно, що ОСОБА_1 по кредитному договору внесено коштів в гривні 211413,23, що в доларах США становить 28063,70. З врахуванням умов договору та квитанцій про оплату експертом проведено розрахунок, що до розрахунків по кредитному договору від 01 жовтня 2007 року №239/07, згідно якого переплата по кредитному договору становить 55914 гривень (а.с.27-30 т.5).

У судовому засіданні суду першої інстанції від 16 березня 2023 року судовий експерт ОСОБА_3 зазначила, що висновок експертизи №8650 від 29 листопада 2022 року підтримує в повному обсязі.

У апеляційній скарзі Банк не погодився із зазначеним Висновком судової експертизи, оскільки у висновку відсутні чіткі відповіді на поставлені питання, та стверджував, що суть дослідження зводилась до того, що експерт вивчав погашення заборгованості ОСОБА_1 шляхом додавання сум в усіх наявних у матеріалах справи платіжних документах, навіть у тих, які до погашення кредиту не мають відношення.

Ухвалою Рівненського апеляційного суду від 23 травня 2023 року задоволено клопотання Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Рівненського обласного управління АТ «Ощадбанк» та призначено справі повторну судову економічну експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз (03057, вул. Смоленська, 6, м. Київ), та зупинено провадження у справі на час її проведення.

Ухвалою Рівненського апеляційного суду від 25 липня 2023 року клопотання експерта Київського науково-дослідного інституту судових експертиз про уточнення (зміну) категорії експертизи задоволено. Призначено додаткову судову економічну експертизу у справі № 565/1612/14-ц за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Рівненського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості, на вирішення якої поставлено питання:

1. Чи підтверджується наявними у матеріалах справи документами погашення ОСОБА_1 заборгованості за тілом кредиту, процентами за користування кредитом та пенею відповідно до умов Кредитного договору № 239/07 від 01 жовтня 2007 року і яка сума кредиту, процентів та пені була сплачена Позичальником станом на 21 червня 2017 року?

2. Чи відповідає наявний у матеріалах справи розрахунок заборгованості по погашенню кредиту, сплаті процентів та нарахованої пені (а.с. 211, 212, том 3) умовам Кредитного договору № 239/07 від 01 жовтня 2007 року? Якщо ні, то який дійсний розмір заборгованості ОСОБА_1 по тілу кредиту, процентах за користування кредитом, пені та 3% річних за несвоєчасне повернення кредиту та сплати процентів станом на 21 червня 2017 року?

Призначено повторну судову економічну експертизу у справі № 565/1612/14-ц за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Рівненського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості, на вирішення якої поставлено питання:

1. Чи відповідає метод нарахування АТ «Державний ощадний банк України» відсотків та штрафних санкцій за порушення строків внесення платежів по погашенню кредиту вимогам Положення про кредитування АТ «Державний ощадний банк України»?

Встановлено строк виконання експертизи до 25 вересня 2023 року.

Ухвалою Рівненського апеляційного суду від 24 серпня 2023 року клопотання Київського науково-дослідного інституту судових експертиз про уточнення категорії призначеної експертизи та погодження строків задоволено.

Призначено додаткову судову економічну експертизу у справі № 565/1612/14-ц за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Рівненського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості, на вирішення якої поставити питання:

1. Чи підтверджується наявними у матеріалах справи документами погашення ОСОБА_1 заборгованості за тілом кредиту, процентами за користування кредитом та пенею відповідно до умов Кредитного договору № 239/07 від 01 жовтня 2007 року і яка сума кредиту, процентів та пені була сплачена Позичальником станом на 21 червня 2017 року?

2. Чи відповідає наявний у матеріалах справи розрахунок заборгованості по погашенню кредиту, сплаті процентів та нарахованої пені (а.с. 211, 212, том 3) умовам Кредитного договору № 239/07 від 01 жовтня 2007 року? Якщо ні, то який дійсний розмір заборгованості ОСОБА_1 по тілу кредиту, процентах за користування кредитом, пені та 3% річних за несвоєчасне повернення кредиту та сплати процентів станом на 21 червня 2017 року?

3. Чи відповідає метод нарахування АТ «Державний ощадний банк України» відсотків та штрафних санкцій за порушення строків внесення платежів по погашенню кредиту вимогам Положення про кредитування АТ «Державний ощадний банк України»?

Проведення експертизи доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз (КНДІСЕ) 03057, вул. Смоленська, 6, м. Київ .

Встановлено строк виконання експертизи до 01 грудня 2023 року.

Листом Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (КНДІСЕ) від 05 квітня 2024 року № 7094/8993-4-23/72 справу повернуто Рівненському апеляційному суду без виконання у зв`язку з неоплатою Банком вартості експертизи та ненадання ним додаткових документів, які були запитані від Банку експертною остовою для проведення дослідження.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України(ч.1ст. 81 ЦПК України).

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2ст. 77 ЦПК України).

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч. 2ст. 80 ЦПК України). Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч. 4ст. 77 ЦПК України). Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6ст. 81 ЦПК України).

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч. 1 та ч. 2 ст. 89 ЦПК України).

Зважаючи на те, що апелянтом не надано жодних доказів на підтвердження спростувань Висновку експерта за результатами проведення судово-економічної експертизи №8650 від 29 листопада 2022 року, наданого відповідачем, який підтверджує відсутність у нього заборгованості, з приводу стягнення якої має місце звернення із цим позовом, апеляційний суд приходить до переконання про відсутність підстав для задоволення позовних вимог Банку.

Процесуальне законодавство передбачає, що обставини цивільних справ з`ясовуються судом на засадах змагальності, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Щодо обов`язку доказування і подання доказів, то кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Однак, будь-яких доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції, особою, яка подала апеляційну скаргу, не надано. Доводи апеляційної скарги апеляційним судом оцінюються критично, оскільки зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції стосовно установлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом, який їх обґрунтовано спростував.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що судом першої інстанції були правильно, всебічно і повно встановлені обставини справи, характер правовідносин, які виникли між сторонами та застосовано правові норми, які підлягали застосуванню при вирішенні даного спору, в зв`язку із чим рішення підлягає залишенню без змін, як ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. 1. ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Рівненського обласного управління АТ «Ощадбанк» залишити без задоволення.

Рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 16 березня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 30 травня 2024 року.

Головуючий Ковальчук Н. М.

Судді: Гордійчук С. О.

Хилевич С. В.