Провадження №2-о/521/83/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2024 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді Тополевої Ю.В.,

за участю секретаря Бодрухіної К.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в суд із заявою, в порядку окремого провадження, в якій просила: встановити факт її постійного проживання однією сім`єю з померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловіком ОСОБА_2 ; встановити факт її перебування на утриманні чоловіка ОСОБА_2 , на момент його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування заяви заявник вказала, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , який ІНФОРМАЦІЯ_1 помер. До моменту смерті ОСОБА_2 подружжя проживало разом більше 40 років, мають дорослих спільних дітей, були пов`язані спільним побутом з єдиним бюджетом. Заявник перебувала на повному утриманні чоловіка, пенсія чоловіка була постійним і основним джерелом для існування їх сім`ї, задоволення першочергових потреб. Після його смерті вона звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькі області із заявою про переведення на пенсію у зв`язку з втратою годувальника. Однак, їй відмовлено, оскільки не надано документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, а отримати такий документ немає можливості в зв`язку з тим, що заявник є внутрішньо переміщеною особою з тимчасово окупованої території. Посилаючись на наведене, просила заяву задовольнити.

В судове засідання заявник не з`явилася, від її представника надійшла заява про розгляд справи за відсутності заявника та її представника.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлений у встановленому законом порядку. Про причини неявки суд не повідомив, заяву про розгляд справи у відсутність представника не подав.

Судом встановлено, що 20 жовтня 1979 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюбу, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 від 20 жовтня 1979 року, виданим міським відділом ЗАГС м. Харцизьк, актовий запис 565 (а. с. 20).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 17 квітня 2021 року, виданим Приморським районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), актовий запис №404 (а. с. 28).

Із довідки за № 34 від 08 листопада 2023 року, виданої ОСББ № 10 Молодіжний, вбачається, що ОСОБА_1 проживала за адресою: АДРЕСА_1 , разом з чоловіком ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 25).

Як слідує із довідок про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб від 21.12.2018 року № 1423- та від 12.09.2023 року № 5137- подружжя було зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 26 27).

Згідно заяв ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 останні підтвердили, що ОСОБА_1 фактично проживала разом з чоловіком ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 по адресу: АДРЕСА_2 (а. с. 21-24).

Із рішення Головного управління ПФУ в Донецькій області від 19 жовтня 2023 року вбачається, що ОСОБА_1 звернулась із заявою № 6225 від 13.10.2023 року щодо перерахунку пенсії перехід з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058 (а. с. 29).

Відповідно до рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 19 жовтня 2023 року, ОСОБА_1 відмовлено у переведенні на пенсію в разі втрати годувальника в зв`язку із ненаданням документів на підтвердження перебування на утриманні померлого чоловіка та проживання із годувальником за однією адресою.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, вважає, що дану заяву необхідно задовольнити.

Згідно з вимогами ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, у тому числі, про перебування фізичної особи на утриманні.

В силу вимог ст. 37 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні (стаття 38). Непрацездатними членами сім`ї вважаються батько, мати, дружина, чоловік, якщо вони є інвалідами або досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Згідно з вимогами ст.38 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» члени сім`ї померлого вважаються такими, що були на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували яку-небудь пенсію, мають право перейти на нову пенсію.

Відповідно до вимог п. 2.11 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року за №22-1 (зі змінами), за документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, приймаються відомості про місце проживання (разом з годувальником за однією адресою), зазначені у пункті 2.22 цього розділу, або документи, видані відповідно до чинного законодавства за місцем проживання особи, зокрема органом місцевого самоврядування, що підтверджують такий факт.

Положеннями пункту 1 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31 березня 1995 року за №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Наведений у ЦПК перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення, наприклад, факти визнання батьківства щодо дітей, які народилися до 1 жовтня 1968 року; батьківства; реєстрації батьківства; факти прийняття спадщини, встановлення місця відкриття спадщини та фактів володіння будівлею на праві приватної власності.

У пункті 8 вищевказаної Постанови роз`яснено, що судам необхідно мати на увазі, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

При вирішенні заяв про встановлення факту перебування на утриманні необхідно враховувати, що: за загальним правилом право на пенсію в разі смерті годувальника мають непрацездатні члени сім`ї годувальника, які були на його утриманні; для встановлення факту перебування на утриманні з метою оформлення права на спадщину необхідно, щоб утриманець був непрацездатним на день смерті спадкодавця і перебував на утриманні останнього незалежно від родинних чи шлюбних відносин з ним не менше одного року; для встановлення факту перебування на утриманні при відшкодуванні шкоди в разі втрати годувальника не має значення чи знаходився непрацездатний утриманець в родинних чи шлюбних відносинах з годувальником.

В листі Верховного Суду України від 01.01.2012 року «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що факт перебування фізичної особи на утриманні померлого встановлюється судом, зокрема, для призначення пенсії чи відшкодування шкоди за умови, що утримання було повним або допомога, яка надавалась утриманцю була постійним і основним джерелом засобів до існування, навіть коли утриманець (заявник) мав заробіток, одержував пенсію, стипендію тощо.

Повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, окрім допомоги померлого. Якщо, крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то слід встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування.

Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалась систематично, протягом певного періоду часу, і що померлий взяв на себе обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Основне значення допомоги слід з`ясувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку померлого та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів.

Утримання може полягати у систематичній грошовій допомозі у вигляді грошових переказів, продуктових чи речових посилок тощо. Ні отримання непрацездатною особою пенсії, ні її окреме проживання від спадкодавця не можуть бути перешкодою для визнання факту перебування на утриманні.

Таким чином, для встановлення факту перебування особи на утриманні померлого судам необхідно дослідили зазначені обставини в сукупності та враховувати, що одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів чи окреме проживання від померлого не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду від 22 жовтня 2020 року у справі № 210/343/19, від 22 травня 2019 року у справі № 520/6518/17, від 27 червня 2018 року у справі № 210/2422/16-ц, від 13 січня 2021 року у справі №592/17552/18.

В силу вимог ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Місце проживання необхідно відрізняти від місця перебування фізичної особи, тобто того місця, де вона не проживає, а тимчасового знаходиться.

Положеннями статей 2, 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Подібні правові висновки викладені в постанові Верховного Суду від 10 січня 2019 року у справі № 484/747/17 (провадження № 61-44149св18).

На підставі наявних у справі доказів, судом встановлено, що заявник проживала разом із ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на момент його смерті у квартирі АДРЕСА_3 .

Доводи заявника на момент смерті ОСОБА_2 про те, що він отримував пенсію в більшому розмірі, ніж заявник, заінтересованою особою та матеріалами справи не спростовані.

Таким чином, судом встановлено, що допомога, яка надавалася ОСОБА_1 її померлим чоловіком ОСОБА_2 , була для неї хоч і не єдиним, проте постійним та основним джерелом засобів до існування, а тому наявні підстави для встановлення факту перебування ОСОБА_1 на утриманні померлого чоловіка ОСОБА_2 .

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, беручи до уваги, що в судовому засіданні встановлено факт постійного проживання заявника разом із своїм чоловіком ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , факт перебування заявника на утриманні свого чоловіка до моменту смерті останнього, те, що встановлення вказаного факту необхідне заявнику для оформлення переведення на пенсію у зв`язку із втратою годувальника, суд приходить до висновку, що вимоги заявника підлягають до задоволення.

Керуючись ст. ст. 293, 294, 315-319, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд ,-

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про встановлення факту, що має юридичне значення задовольнити.

Встановити факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , з її чоловіком ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання на момент смерті: АДРЕСА_2 та факт перебування ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання на момент смерті ОСОБА_2 : АДРЕСА_2 на утриманні її чоловіка, ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення суду може бути оскаржене учасниками справи до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення виготовлено 04 червня 2024 року.

Суддя: Ю.В. Тополева