Справа № 461/641/23 Головуючий у 1 інстанції: Кротова О.Б.
Провадження № 22-ц/811/197/24 Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 травня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Савуляка Р.В.,

суддів: Мікуш Ю.Р., Приколоти Т.І.,

без участі сторін, розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Галицького районного суду м. Львова від 07 грудня 2023 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором,-

ВСТАНОВИЛА:

30 січня 2023 року Акціонерного товариства "Ідея Банк" звернулося до суду позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором.

Позовна заява обгрунтована тим, що 17 лютого 2022 року між АТ "Ідея Банк" та ОСОБА_1 було укладено договір кредиту та страхування №А03.00605.009481906, згідно якого відповідач отримав кредит в розмірі 59535 грн. зі сплатою 48% річних, поверненням, сплатою кредиту та інших платежів, у тому числі процентів у терміни, передбачені кредитним договором, графіком щомісячних платежів.

Зазначали, що Банк у повному обсязі виконав свої зобов`язання згідно умов кредитного договору.

просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 82317,35 грн., а також судовий збір в розмірі 2684 грн.

Просили стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором у розмірі 82317,35 грн., а також судовий збір в розмірі 2684 грн.

Рішенням Галицького районного суду міста Львова від 07 грудня 2023 року позов задоволено.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь АТ "Ідея Банк" заборгованість за договором кредиту та страхування №А03.00605.009481906 від 17 лютого 2022 року у розмірі 82317,35 грн. (вісімдесят дві тисячі триста сімнадцять гривень тридцять п`ять копійок).

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь АТ "Ідея Банк" 2684 грн. (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири гривні) судового збору.

Рішення суду оскаржив представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 .

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду є незаконним, необгрунтованим та таким, висновки якого не відповідають дійсним обставинам справи.

Стверджує, що ОСОБА_1 не підписував кредитний договір, в зв"язку з чим договір є таким, що укладений з недодержанням письмової форми та є нікчемним.

Банком не наведено чіткого розрахунку суми простроченого боргу та розрахунки суми строкових процентів.

В суді першої інстанції ними було наведено достатньо підстав для призначення судово-економічної експертизи для визначення правильності та правомірності розрахунків основного боргу, простроченого боргу, прострочених процентів, строкових процентів, за договором кредиту та страхування.

Просить скасувати рішення Галицького районного суду міста Львова від 07 грудня 2023 року та ухвалити нове судове рішення, яким позовну заяву АТ "Ідея Банк" залишити без задоволення. Судові витрати просить покласти на позивача.

Одночасно з подачею апеляційної скарги представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернувся до суду з клопотанням про призначення судово-почеркознавчої експертизи на вирішення якої поставити питання, чи виконано підпис від імені ОСОБА_1 , на договорі кредиту та страхування №А03.00605.009481906 від 17 лютого 2022 року, на кожному аркуші договору самим ОСОБА_1 чи іншою особою?

Оплату за проведення судово-почеркознавчої експертизи просив покласти на ОСОБА_1 .

На час проведення експертизи провадження просив зупинити, а її проведення доручити Львівському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.

Колегія суддів вважає, що таке клопотання задоволення не підлягає, оскільки судом першої інстанції призначалася судово-почеркознавчої експертизи, яка не була проведене з вини відповідача через несвоєчасне надання відповідних документів. При зверненні до Львівського апеляційного суду з клопотанням про проведення експертизи, скаржником не було надано документів які унеможливили проведення такої експертизи в суді першої інстанції.

При поданні апеляційної скарги, представником ОСОБА_1 - ОСОБА_2 також було подано клопотання про призначення судово-економічної експертизи, на вирішення якої просив поставити наступні питання:

чи обгрунтовуються документально та вимогами чинного законодавства операції АТ "Ідея Банк" з надання кредиту, повноти нарахування і сплати відсотків за користування кредитом позичальником ОСОБА_1 за договором кредиту та страхування № А03.00605.009481906 від 17 лютого 2022 року?

чи відповідає наявний у матеріалах справи №461/641/23 розрахунок заборгованості ОСОБА_1 (по сплаті простроченого боргу, прострочених процентів, строкових процентів за кредит та погашенню основної суми боргу) перед АТ "Ідея Банк" умовами договору кредиту та страхування № А03.00605.009481906 від 17 лютого 2022 року?

який реальний розмір заборгованості ОСОБА_1 (по сплаті простроченого боргу, прострочених процентів, строкових процентів за кредит та погашенню основної суми боргу) перед АТ "Ідея Банк" умовами договору кредиту та страхування № А03.00605.009481906 від 17 лютого 2022 року?

Оплату за проведення судово-економічної експертизи просив покласти на ОСОБА_1 .

На час проведення експертизи провадження просив зупинити, а її проведення доручити Львівському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.

Колегія суддів вважає, що таке клопотання задоволення не підлягає, оскільки ОСОБА_1 з моменту звернення до суду з даним позовом до моменту ухвалення судом оскаржуваного мав достатньо часу для ініціювання такої експертизи поза межами суду, чого ним зроблено не було.

Колегія суддів звертає увагу, що в матеріалах справи наявні докази, які суд вважає достатніми для розгляду справи в межах доводів та вимог позовної заяви і апеляційної скарги, а також те, що без спеціальних знань у сфері іншій, ніж право, можливо встановити обставини, що мають значення для справи.

27 лютого 2024 року від АТ "Ідея Банк" надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін. Звертає увагу на наявність в матеріалах справи достатньої кількості доказів в підтвердження факту укладення договору кредиту та страхування № А03.00605.009481906 від 17 лютого 2022 року, а також розмір заборгованості.

Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

У частині п`ятій статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення апеляційним судом судового рішення в даній справі є дата складення повного судового рішення 09 травня 2024 року.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 не підлягає до задоволення із наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

На підставі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в Постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції таким вимогам відповідає.

Судом та матеріалами справи встановлено, що 17 лютого 2022 року між АТ "Ідея Банк", ТзОВ "Нью Файненс Сервіс" та ОСОБА_1 було укладено трьохсторонній договір кредиту та страхування №А03.00605.009481906, згідно якого відповідач отримав кредит в розмірі 59535 грн. зі сплатою 48% річних, поверненням, сплатою кредиту та інших платежів, у тому числі процентів у терміни, передбачені кредитним договором, графіком щомісячних платежів.

Укладений 17 лютого 2022 року договір кредиту та страхування є змішаним договором, а саме: договором, в якому містяться елементи різних договорів (в даному випадку 1) кредиту (глава 71 ЦК України) та 2) страхування (глава 67 ЦК України), що відповідає положенням, які закріпленні у ч.2 ст.628 ЦК України.

Відповідно до п.1.6 договору, строк дії договору та дата повернення кредиту до 17 лютого 2025 року. Повернення заборгованості за договором здійснюється через рахунок № НОМЕР_1 , відкритий у банку відповідно до порядку повернення кредиту, згідно додатку №1 до договору.

Згідно п.1.7 договору кредиту та страхування №А03.00605.009481906 від 17 лютого 2022 року на період прострочення платежу за договором діє процентна ставка 48%, яка нараховується на прострочену суму кредиту.

Пунктом 1.10 договору встановлено, що банк надає кредит позичальнику для власних потреб, шляхом переказу коштів в розмірі 56700 грн. на рахунок № НОМЕР_2 позичальника, який відкритий в АТ "Ідея Банк", МФО 336310, та клієнт доручає банку оплатити страховий внесок за рахунок кредиту в розмірі 2835 грн. згідно з умовами договору добровільного страхування житла, укладеного відповідно до п.2 цього договору.

Згідно п.1.11 кредитного договору, змінювана процентна ставка, згідно п.1.3 договору, визначається як змінна частина ставки збільшена на маржу банку в розмірі 38,5%. Станом на день укладення договору встановлена кредитодавцем змінна частина ставки становить 9,5%, що разом з маржею банку (38,5%) складає змінювану процентну ставку вказану в п.1.3 договору. Максимальний розмір процентної ставки може бути змінений, але не може становити більше 99% річних.

Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором, що підтверджується меморіальними ордерами №7256426 від 17 лютого 2022 року, №7256433 від 17 лютого 2022 року, №7256428 від 17 лютого 2022 року та випискою по особовому рахунку № НОМЕР_1 (до провадження в Україні міжнародних номерів банківських рахунків - НОМЕР_3 ).

У зв`язку із неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором, станом на 10 січня 2023 року становить: основний борг 56332,33 грн., прострочений борг 3201,95 грн., прострочені проценти 9515,06 грн., строкові проценти 13268,01 грн., а всього 82317,35 грн.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд виходив з тих підстав, що позичальник у зв`язку з неналежним виконанням умов кредитного договору допустив заборгованість в розмірі 82317,35 грн і такий розмір Банком було підтверджено належними доказами, а боржником такий розмір не спростовано.

З такими висновками колегія суддів погоджується з наступних підстав.

Так, згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язання це правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно із ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Також, згідно із ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Частина 1 ст.612 ЦК України визначає, що боржник, у даному випадку відповідач, вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не виконав зобов`язання у строк, який встановлений договором чи законом.

Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України, норма якої застосовується й до кредитних правовідносин, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Відповідно до ч. 1 ст.598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Частиною 1 статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позичкодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позичкодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

У зв`язку з неналежним виконанням умов договору, Банк скориставшись своїм правом передбаченим договором, звернувся до боржника з вимогою від 05 грудня 2022 року про усунення порушення кредитних зобов"язань, яка була проігнорована.

За період неналежного виконання умов кредитного договору, станом на 10 січня 2023 року в ОСОБА_1 перед Банком утворилася заборгованість в загальному розмірі 82317,35 грн.

Слід зазначити, що заперечуючи щодо задоволення позовних вимог та наданий позивачем розрахунок заборгованості за кредитним договором, ОСОБА_1 та його представником, на спростування наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором, не надала ні суду першої інстанції, ні суду апеляційної інстанції іншого розрахунку.

Колегія суддів зазначає, що відповідач, всупереч вимогам ст. 81 ЦПК України, не надав ні суду першої, ні суду апеляційної інстанції належних та допустимих доказів на підтвердження своїх доводів щодо відсутності заборгованості за кредитним договором, на підтвердження виконання ним зобов`язань за кредитним договором щодо повернення кредитних коштів та сплати відсотків за користування кредитними коштами.

З приводу покликань представника відповідача на те, що ОСОБА_1 не підписував договір кредиту та страхування №А03.00605.009481906 від 17 лютого 2022 року, суд першої інстанції доречно звернув увагу, що на підтвердження факту укладення договору кредиту та страхування №А03.00605.009481906 від 17 лютого 2022 року, представником АТ "Ідея Банк" долучено до матеріалів справи оригінал вказаного договору, на якому міститься власноручний підпис ОСОБА_1 .

Колегія суддів звертає увагу, що в суді першої інстанції постановлялися ухвали суду про призначення судової почеркознавчої експертизи за клопотанням представника відповідача з метою визначення того чи виконано підпис від імені ОСОБА_1 , на договорі кредиту та страхування №А03.00605.009481906 від 17 лютого 2022, на кожному аркуші договору самим ОСОБА_1 , чи іншою особою, які були залишені без виконання, у зв`язку з ненаданням відповідачем витребуваних експертом додаткових матеріалів, необхідних для проведення експертизи.

Враховуючи наведено, стороною відповідача суду не доведено, що підпис на договорі кредиту та страхування №А03.00605.009481906 від 17 лютого 2022 року виконано не ОСОБА_1 , а іншою особою.

Щодо нарахування інших платежів та процентів за кредитним договором, суд зазначає наступне.

Відповідно до п.1.12.2 договору кредиту та страхування №А03.00605.009481906 від 17 лютого 2022 року, встановлено, що у разі затримання клієнтом сплати частини кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, кредитодавець має право вимагати повернення кредиту, строк виплати якого ще не настав в повному обсязі.

Основний борг/строкові проценти це суми по тілу кредиту/нарахованих (строкових) процентах, тобто суми чергових платежів по сплаті тіла кредиту/нарахованих (строкових) процентах згідно умов договору на відповідну дату, зокрема визначених Графіком щомісячних платежів , у випадку належного виконання зобов`язань по кредитному договору, у випадку їх порушення (сплати несвоєчасного платежу, у меншому розмірі) сума нарахованих процентів буде більшою, бо базою нарахування є сума неповернутого тіла кредиту (основного боргу).

У зв`язку з наведеним, основний борг/строкові проценти нараховані на відповідну дату згідно вимог ст.1050 ЦК України, умов п.1.12.2 кредитного договору також підлягають достроковому поверненню відповідачем позивачу.

Також суд зазначає, що відповідачем не надано жодного альтернативного розрахунку заборгованості за кредитним договором чи доказів відсутності такої, а тільки безпідставно ставиться під сумнів розрахунок заборгованості, наданий банком.

Чинним законодавством не визначено обов`язкову форму розрахунку, і тому, позивачем надано до суду з позовною заявою розрахунок заборгованості, який позивач вважав надати за потрібне, і який зроблений відповідно до умов кредитного договору та з врахуванням усіх коштів, які надійшли на погашення заборгованості по цьому договору, зворотного відповідачем не доведено.

Відтак, судом встановлено, що між позивачем та відповідачем фактично було укладено кредитний договір, згідно з яким банк надав клієнту грошові кошти у кредит. Відповідач скористався кредитними коштами, але свої зобов`язання за договором виконав не у повному обсязі.

Щодо твердження представника відповідача про те, що відповідач є внутрішньо переміщеною особою, суд звертає увагу на відсутність доказів такого статусу у відповідача. Окрім цього, згідно умов Кредитного договору, відповідачем зазначено місце проживання саме АДРЕСА_1 (п. 3.3 Кредитного договору), та підтверджено місце праці "Служба Глово" (п. 3.2 Кредитного договору).

Суд першої інстанції неодноразово забезпечував участь представника Відповідача в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, за допомогою системи "EASYCON". Розгляд справи неодноразово відкладався за клопотання представника відповідача і в самого відповідача була можливість особисто взяти участь в суді першої інстанції під час розгляду справи та/або укласти договір про надання правової допомоги з іншим адвокатом, який би мав можливість брати участь в судових засідання у визначені судом дати.

Доводи апеляційної скарги не містять посилання на докази, які б спростовували висновки суду і впливали на їх законність, а зводяться до переоцінки доказів і незгоди скаржника з висновками суду щодо їх оцінки стосовно встановлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом.

Згідно норм ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів вважає, що розглядаючи спір районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Доводи апеляційної скарги представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 жодним чином висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення Галицького районного суду м. Львова від 07 грудня 2023 рокузалишити без змін.

Керуючись ст. 367, ст. 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 381, ст. 382, ст. 384 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 залишити без задоволення

Рішення Галицького районного суду м. Львова від 07 грудня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 09 травня 2024 року.

Головуючий: Савуляк Р.В.

Судді: Мікуш Ю.Р.

Приколота Т.І.