УХВАЛА

28 травня 2024 року

м. Київ

справа № 571/644/19

провадження № 61-1641ск24

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Олійник А. С. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 16 листопада 2020 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 18 березня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Кам`янської сільської ради Рокитнівського району Рівненської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - державний нотаріус Рокитнівської районної державної нотаріальної контори Витичак Анна Михайлівна, про визнання недійсними рішень та договору дарування, скасування державної реєстрації права власності, встановлення факту, що має юридичне значення, визнання права власності на домоволодіння у порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2024 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 16 листопада 2020 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 18 березня 2021 року, з пропуском строку на касаційне оскарження більше ніж на два роки.

Ухвалою Верховного Суду від 23 лютого 2024 року касаційну скаргу залишено без руху, надано строк для усунення її недоліків. Заявнику запропоновано подати до Верховного Суду обґрунтоване клопотання про поновлення строку з наданням доказів на підтвердження причин поважності пропуску строку на касаційне оскарження, а також нову редакцію касаційної скарги та її копії для всіх учасників справи, в якій обґрунтувати підстави касаційного оскарження.

На виконання ухвали Верховного Суду від 23 лютого 2024 року заявник у березні 2024 року подав письмову незгоду з ухвалою суду та вказав, що буде вимушений звертатися до Європейського суду з прав людини. Крім того, зазначив, що «у заяви усе написано».

Отже, вимоги ухвали Верховного Суду від 23 лютого 2024 року ОСОБА_1 не усунув, оскільки не подав до Верховного Судуклопотання про поновлення строку з наданням доказів на підтвердження причин поважності пропуску строку на касаційне оскарженнясудових рішень та нову редакцію касаційної скарги та її копії для всіх учасників справи з обґрунтуванням підстав касаційного оскарження судових рішень.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини») умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» від 23 жовтня 1996 року, Reports 1996-V, p. 1544, § 45; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» від 19 грудня 1997 року).

З огляду на доводи касаційної скарги Верховний Суд зазначає, що право особи на оскарження судового рішення є однією із складових права на справедливий суд, що гарантується статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та Конституцією України. Водночас згідно з цивільним процесуальним законом оскарження судового рішення в суді касаційної інстанції вимагає від заявника належного обґрунтування касаційної скарги.

Відповідно до частини третьої статті 185, частини другої статті 393 ЦПК України у разі невиконання ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху вона вважається неподаною та повертається заявнику.

Оскільки заявник не усунув недоліки касаційної скарги, то касаційна скарга відповідно до частини третьої статті 185, частини другої статті 393 ЦПК України підлягає поверненню заявнику.

Верховний Суд зауважує, що відповідно до статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись статтями 185, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 16 листопада 2020 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 18 березня 2021 рокуповернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. С. Олійник