Справа № 229/6323/23
Провадження № 2/229/579/2024
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 вересня 2024 р. м. Дружківка Донецької області
Дружківський міський суд Донецької області у складі:
головуючого судді Конопленко О.С.
за участю секретаря судового засідання Яковенко Ю.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Дружківка в режимі відеоконференції у загальному позовному провадженні матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, Управління молодіжної політики та у справах дітей Бахмутської міської ради, виконавчий комітет Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області про позбавлення батьківських прав,
12 вересня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Служба у справах дітей управління молодіжної політики Бахмутської міської ради, у якому просить позбавити батьківських прав ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо його дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з червня 2016 року вона вступила у фактичні шлюбні відносини з відповідач. Подружжя має малолітню дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Сімейні відносини не склалися. Чоловік не приймав ніякою участі у веденні домашнього господарства, не надавав належної матеріальної допомоги сім`ї, не приділяв належної уваги позивачу як матері його дитини. Окрім цього зловживав спиртними напоями та в такому стані підіймав на позивача руки. Шлюбні відносини між ними припинені, сумісне господарство не ведеться з липня 2018 року, коли відповідач виїхав на постійне місце проживання до своїх батьків. Рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 25 листопада 2019 року в вигляді судового наказу з ОСОБА_2 було стягнуто на мою позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку починаючи з дня пред`явлення заяви про видачу судового наказу, а саме з 30 жовтня 2019 року та до досягнення дитиною повноліття. Однак, не зважаючи на рішення суду ОСОБА_2 не сплачував аліментів на дитину, у зв1язку з чим утворилася заборгованість в сумі 112 554,60 грн. Батько дитини ОСОБА_2 не брав участі у веденні домашнього господарства, не надавав ніякої, в тому числі і матеріальної допомоги своїй дитині, не приділяв ніякої уваги своїй дочці, не вважав її своєю дитиною. З дня свого народження і по теперішній час їх дочка ОСОБА_3 проживає з позивачем, а відповідач повністю усунувся від виховання дитини, не спілкується з дочкою, не цікавиться її побутом, навчанням в дитсадку, тобто відноситься до своєї дочки як до чужої людини. Відповідач ніколи не телефонував дочці, навіть, не вітав з днем народження. Останнє відоме місце реєстрації відповідача це квартира АДРЕСА_1 , однак там він фактично не проживав, бо часто змінює місце проживання. Постійного місця роботи також не має, хоча є працездатною особою. Самоусунення відповідача від обов`язку матеріально утримувати свою неповнолітню дитину і участі в її вихованні, а також необхідності оформлення опіки над дочкою спонукало позивача звернутися до суду з позовом про позбавлення батьківських прав відповідача щодо неповнолітньої дитини.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12 вересня 2023 року справу розподілено у провадження судді Дружківського міського суду Донецької області Конопленко О.С.
Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 26 жовтня 2023 року відкрито провадження у справі, справу призначено до підготовчого засідання, зобов`язано Управління молодіжної політики та у справах дітей Бахмутської міської ради подати суду висновок відповідного Органу опіки та піклування щодо розв`язання спору.
23 листопада 2023 року підготовче судове засідання відкладено на 19 грудня 2023 року через перебування судді на лікарняному.
Ухвалою суду від 19 грудня 2023 року за клопотанням представника третьої особи оголошено перерву у підготовчому судовому засіданні та повторно зобов`язано Управління молодіжної політики та у справах дітей Бахмутської міської ради подати суду висновок відповідного Органу опіки та піклування щодо розв`язання спору.
Ухвалою суду від 18 січня 2024 року залучено до розгляду у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Службу у справах дітей Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, у зв`язку з чим відкладено підготовче судове засідання на 16 лютого 2024 року.
Ухвалою суду від 16 лютого 2024 року замінено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Службу у справах дітей Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області на належну - Виконавчий комітет Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, який зобов`язано подати суду висновок відповідного Органу опіки та піклування щодо розв`язання спору, підготовче засідання відкладено до 12 березня 2024 року.
Ухвалою суду від 12 березня 2024 року повторно зобов`язано Виконавчий комітет Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області подати суду висновок відповідного Органу опіки та піклування щодо розв`язання спору, підготовче судове засідання відкладено до 10 квітня 2024 року.
Ухвалою суду від 10 квітня 2024 року підготовче судове засідання відкладено на 04 червня 2024 року.
Ухвалою суду від 04 червня 2024 року за заявою представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області підготовче засідання відкладено на 24 червня 2024 року.
Ухвалою суду від 24 червня 2024 року підготовче судове засідання відкладено на 29 липня 2024 року.
Ухвалою суду від 29 липня 2024 року постановлено закрити підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 02 вересня 2024 року.
Позивач ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце підготовчого судового засідання, до суду не з`явилася, надавши заяву про розгляд справи без її участі, зазначивши, що на задоволенні позовних вимог наполягає.
Відповідач ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце підготовчого судового засідання, до суду не з`явився за невідомих суду причин.
Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Управління молодіжної політики та у справах дітей Бахмутської міської ради, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце проведення підготовчого судового засідання, до суду не з`явився, надавши суду заяву про розгляд справи за їх відсутності.
Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, будучи належним чином повідомлена про дату, час та місце підготовчого судового засідання, до суду не з`явилася, надала заяву про розгляд без участі представника органу опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області.
Оскільки відповідач був належним чином повідомлений про судове засідання, але причин неявки суду не повідомив, суд вважає можливим у відповідності до пункту 1 частини 3 статті 223 ЦПК України провести судове засідання без його участі.
При цьому, за наявності умов, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає необхідним розглянути справу на підставі наявних у справі доказів з ухваленням заочного рішення по справі.
У зв`язку з неявкою сторін та у відповідності до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося.
Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Правовідносини, які виникли між сторонами, врегульовані статтями 150, 152, 155, 164, 165, 166, 180, 181, 182 Сімейного кодексу України (далі за тестом - СК України).
Частина 1 ст. 150 СК України передбачає, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Згідно із ч. 1 ст. 152 СК України, право дитини на належне батьківське виховання, забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом.
Частиною 4 ст. 155 СК України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
Відповідно до вимог ст. 164 СК України, батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей.
Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось з них.
Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в їх сукупності можна розцінювати як ухилення від виховання дитини за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Таким чином, позбавлення батьківських прав в силу вимог закону є винятковою мірою сімейно-правової відповідальності, яка виникає при винній поведінці батьків, які не забезпечують виховання своїх дітей.
Як встановлено судом і таке вбачається з матеріалів справи, згідно зі свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 16 травня 2017 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є дитиною ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с. 6).
Згідно розрахунку заборгованості аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 від 08 серпня 2023 року, наданою начальником Бахмутського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, заборгованість по аліментам на утримання неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , станом на 01 серпня 2023 року складає 112 554,60 грн (а.с. 5).
Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.
Згідно ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.
Відповідно до п. 15, п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Положеннями Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-X11) закріплено, що дитина, з огляду на її фізичну і розумову незрілість потребує спеціального захисту та турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження.
Відповідно до ст. 5 Протоколу № 7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом № 475/97-ВР (475/97-ВР) від 17 липня 1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. За ст. 9 Конвенції про права дитини, дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.
При ухваленні даного рішення суд враховує положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради УРСР № 789-ХХІІ від 27 лютого 1991 року, в яких зазначено, що під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з як найкращого забезпечення інтересів дітей.
З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що дійсно з боку відповідача ОСОБА_2 , який є батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мало місце неналежне виконання своїх обов`язків, яке не було пов`язано як об`єктивними так і суб`єктивними причинами. За таких обставин у суду є усі правові підстави для застосування крайнього заходу впливу відносно відповідача та позбавлення його батьківських прав, оскільки на теперішній час він не намагається виправитись та здійснювати в повному обсязі свої батьківські обов`язки по вихованню та утриманню його дитини. Наданий суду висновок служби у справах дітей про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав, суд вважає за необхідне прийняти до уваги під час ухвалення рішення.
Згідно статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи та витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі (ч. 5 ст. 81 ЦПК України).
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.
За таких обставин суд вважає, що позивачем належним чином доведено, що на теперішній час є обґрунтовані підстави для застосування крайнього заходу відносно відповідача та позбавлення його батьківських прав, у зв`язку з чим позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав у відношенні до дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підлягають задоволенню.
Одночасно, враховуючи, що при поданні позовної заяви ОСОБА_1 була звільнена від сплати відповідного судового збору на підставі п.п. 7 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», слід стягнути судовий збір з ОСОБА_2 в сумі 1 073,60 гривень в дохід держави.
На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 12, 13, 81, 82, 141,229,263-265,280 Цивільного процесуального кодексу України, суд
Позовні вимоги задовольнити.
Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Артемівська (нині - Бахмут) Донецької області, батьківських прав відносно малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Артемівська (нині - Бахмут) Донецької області, на користь держави судовий збір в розмірі 1 073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відомості про учасників справи:

Позивач - ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_4 , місце проживання: АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_2 ;

Відповідач - ОСОБА_2 , остання відома адреса місця реєстрації: АДРЕСА_6 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Управління молодіжної політики та у справах дітей Бахмутської міської ради, місцезнаходження якої: 84510, Донецька область, м. Бахмут, вул. О.Сибірцева, 190, .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Виконавчий комітет Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області,місцезнаходження якого: 39600, Полтавська область, м. Кременчук, площа Перемоги, буд.2, .

Суддя О.С. Конопленко