Справа № 484/1614/24
Провадження № 2/484/792/24
Рішення

іменем України

(заочне)

28.05.2024 року м.Первомайськ

Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Максютенко О.А.,

секретар судового засідання Завірюха В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Первомайську у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) учасників справи цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІДЖИ ФІНАНС" до ОСОБА_1 , третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю "Мілоан", про стягнення заборгованості за кредитним договором

встановив

25.03.2024 року ТОВ "ДІДЖИ ФІНАНС" звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 , третя особа: ТОВ "Мілоан" про стягнення заборгованості в сумі 24247 грн 80 коп., судові витрати понесені при сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн. та понесені витрати на правову допомогу у розмірі 6000 грн.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 10.04.2021 року між ТОВ "Мілоан" та ОСОБА_1 було укладено договір про споживчий кредит №4754918. Відповідно до умов Договору Відповідачу було надано кредит у розмірі 7000 грн на споживчі потреби, строк повернення до 07.05.2021 року. 13.09.2021 року між ТОВ "Мілоан" та ТОВ "ДІДЖИ ФІНАНС" укладено Договір відступлення прав вимоги №07Т, за яким було відсутплено право вимоги за кредитним договором №4754918 від 10.04.2021р. на користь ТОВ "ДІДЖИ ФІНАНС" та відповідно ТОВ "ДІДЖИ ФІНАНС" набуло право вимоги до відповідача. Згідно з Договором про відступлення прав вимоги №07Т від 13.09.2021 року, сума заборгованості відповідача станом на дату відступлення прав вимоги становить 24247 грн. 80 коп, що складається з: заборгованість по тілу кредиту - 5670 грн. 00 коп, заборгованість за відсотками - 18087,80 грн., заборгованість за комісією - 490,00 грн.

Оскільки відповідач не виконує взятих на себе зобов`язань, позивач просить стягнути з ОСОБА_1 на свою користь зазначену суму заборгованості, судовий збір в розмірі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6000,00 грн.

Ухвалою суду від 03.04.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в цивільній справі та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Сторонам роз`яснено порядок розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження; подання відзиву, відповіді на відзив, заперечень, клопотань і доказів.

Сторони про місце, день та час розгляду справи були повідомлені завчасно і належним чином.

Представник позивача у позовній заяві зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідачу було направлено копію позовної заяви з доданими до неї документами та запропоновано подати відзив і докази, однак у визначений судом строк такі документи суду не подані. Судові повідомлення та документи відповідачу надсилалися за адресою зареєстрованого його місця проживання.

Відповідач правом на подання відзиву не скористався, будь-яких інших клопотань від нього до суду не надходило.

Третя особа ТОВ "Мілоан" правом на надання пояснень щодо позову не скористався, про місце, час та день розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, будь-яких інших клопотань від нього до суду не надходило.

Враховуючи на відсутність заперечень представника позивача проти заочного розгляду справи, належним чином повідомлення відповідача про дату та час слухання справи, суд відповідно до частини першої статті 280 ЦПК України ухвалив провести розгляд справи у заочному порядку.

Вирішуючи справу на підставі наявних у ній письмових доказів, суд приходить до висновку про те, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 10.04.2021 року між ТОВ "Мілоан" та ОСОБА_1 було укладено договір про споживчий кредит №4754918,відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит у розмірі 7000 грн. на споживчі потреби, строк повернення до 07.05.2021 року.

13.09.2021 року між ТОВ "Мілоан" та ТОВ "ДІДЖИ ФІНАНС" укладено Договір відступлення прав вимоги №07Т, за яким було відсутплено право вимоги за кредитним договором №4754918 від 10.04.2021р. на користь ТОВ "ДІДЖИ ФІНАНС" та відповідно ТОВ "ДІДЖИ ФІНАНС" набуло право вимоги до відповідача.

Згідно з Договором про відступлення прав вимоги №07Т від 13.09.2021 року, сума заборгованості відповідача станом на дату відступлення прав вимоги становить 24247 грн. 80 коп, що складається з: заборгованість по тілу кредиту - 5670 грн. 00 коп, заборгованість за відсотками - 18087,80 грн., заборгованість за комісією - 490,00 грн.

Згідно ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України), боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Статтею 512 ЦК України визначені підстави заміни кредитора у зобов`язанні. За однією з таких підстав кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передавання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі й на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено Договором або законом. Крім того, ст. 516 ЦК України встановлено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено відповідним Договором або законом.

Процесуальне законодавство не містить жодних обмежень щодо можливості заміни кредитора у зобов`язанні, оскільки відповідно до вимог ст. ст. 512-514 ЦК України новий кредитор набуває права первісного кредитора у зобов`язанні, у тому числі і право вимоги за кредитним договором.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 ст. 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Оскільки відповідач не сплатив заборгованість, суд вважає позовні вимоги ТОВ "ДІДЖИ ФІНАНС" обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. При цьому суд виходить з приписів ч.ч. 1,5 ст. 81 ЦПК України та враховує, що відповідач не надав суду належних доказів повної чи часткової сплати заявленої заборгованості, не спростував наданий позивачем розрахунок, на власний розсуд розпорядившись своїми процесуальними правами.

Таким чином, у судовому засіданні дослідженими доказами повно і достовірно доведено, що ОСОБА_1 не виконує належним чином свої зобов`язання по укладеному договору, в результаті чого з його вини утворилась зазначена позивачем заборгованість, а тому позовні вимоги позивача є законними, обгрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат по справі, суд зазначає наступне.

Згідно ч.1 та ч. 2 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки, позовна заява подана ТОВ "ДІДЖИ ФІНАНС" до суду в електронному вигляді з використанням підсистеми ЄСІТС "Електронний суд", тому у відповідності до вимог Закону України "Про судовий збір" застосовується понижуючий коефіцієнт для обчислення судового збору.

При звернені до суду ТОВ "ДІДЖИ ФІНАНС" було сплачено 2422 грн 40 коп. судового збору, що підтверджується квітанцією про сплату №0399-6546-0302-6119 від 25 березня 2024 року.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідачки ОСОБА_1 на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, в сумі 2422 грн 40 коп.

Крім того, частиною першою статті 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьоїстатті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави, як закріплено у частині першій ст. 137 ЦПК України.

Пунктами 1, 2 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зазначено, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат».

Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Професійна правнича допомога позивачу надавалась адвокатом Міньковською Анастасією Володимирівною на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 6562 від 06.02.2020 року

Як вбачається з акту про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг ) від 20.02.2024 року загальна вартість наданої правничої допомоги складає 6000 грн.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 648/1102/19, оскільки витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 ЦПК України).

Суд, ураховуючи складність справи, обсяг виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерії реальності цих витрат та розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, приходить до висновку про необхідність зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу та стягнення з відповідача на користь позивача 2000 грн.

керуючись ст.ст. 133, 141, 259, 263-265, 279 - 280 ЦПК України, суд

ухвалив

стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІДЖИ ФІНАНС" заборгованість за договором про споживчий кредит № 4754918 від 10.04.2021 року у розмірі 24247 грн. 80 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІДЖИ ФІНАНС" судові витрати по справі в сумі 2422,40 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІДЖИ ФІНАНС" витрати на правничу допомогу в розмірі 2000 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Найменування учасників справи:

позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "ДІДЖИ ФІНАНС", , місце знаходження: 07405, Київська область, м. Бровари, вул. Київська, буд. 243-А, а/с 897.

відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю "Мілоан", , місце знаходження: 04107, м. Київ, вул. Багговутівська, буд. 17-21 )

Повне судове рішення складено 28.05.2024 року.

Суддя: