Справа №491/578/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2024 року Ананьївський районний суд Одеської області у складі: головуючої судді Надєр Л.М.

за участю секретаря Гула О.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ананьїв Одеської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

29 травня 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування вимог позивач зазнає, що 21 листопада 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 599779431. Кредитний договір підписано електронним підписом відповідача, відтворений шляхом використання відповідачем одноразового ідентифікатора (електронного підпису) який був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Відповідно до Реєстру боржників № 118 від 26 січня 2021 року до Договору факторингу № 28/1118-01 укладеного між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс», до останнього перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором № 599779431. 20 жовтня 2022 року між ТОВ ««Таліон Плюс»» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 20102022, відповідно до умов якого ТОВ «Таліон Плюс» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» право вимоги до боржників, зокрема до відповідача, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» прийняло права такої вимоги. Всупереч умов кредитного договору, відповідач не виконала свої зобов`язання по поверненню кредитних коштів та сплаті відсотків, не здійснила жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», ні на рахунки попереднього кредитора.

Таким чином, у ОСОБА_1 виникла заборгованість перед ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за кредитним договором № 599779431 у розмірі 16010 грн. 80 коп., з яких: 5600 грн. 00 коп. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 10410 грн. 80 коп. - сума заборгованості за відсотками, що відповідає умовам Договору. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 21 жовтня 2022 року позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій.

17 листопада 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ГОУФІНГОУ» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання фінансового кредиту №/336860. Кредитний договір підписано електронним підписом відповідача, відтворений шляхом використання відповідачем одноразового ідентифікатора (електронного підпису) який був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. 30 вересня 2021 року між ТОВ «ГОУФІНГОУ» та ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 30092021, відповідно до умов якого ТОВ «ГОУФІНГОУ» відступило ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» право вимоги до боржників, зокрема і до відповідача, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» прийняло права такої вимоги. Всупереч умов кредитного договору, відповідач не виконала свої зобов`язання по поверненню кредитних коштів та сплаті відсотків, не здійснила жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» ні на рахунки попереднього кредитора.

Таким чином, у ОСОБА_1 виникла заборгованість перед ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за кредитним договором № №/336860 у розмірі 13947 грн. 50 коп., з яких: 3500 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 10447 грн. 50 коп., - сума заборгованості за відсотками. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 30 вересня 2021 року позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій.

03 грудня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТРУМ» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання фінансового кредиту №01915-12/2020. Кредитний договір підписано електронним підписом відповідача, відтворений шляхом використання відповідачем одноразового ідентифікатора (електронного підпису) який був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. 11 серпня 2021 року між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 11082021, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» відступило ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» право вимоги до боржників, зокрема і до відповідача, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» прийняло права такої вимоги. Всупереч умов кредитного договору, відповідач не виконала свої зобов`язання по поверненню кредитних коштів та сплаті відсотків, не здійснила жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», ні на рахунки попереднього кредитора.

Таким чином, у ОСОБА_1 виникла заборгованість перед ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за кредитним договором №01915-12/2020 у розмірі 10957 грн. 18 коп., з яких: 3400 грн. 00 коп. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 7557 грн. 18 коп. - сума заборгованості за відсотками. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 11 серпня 2021 року позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій.

Відтак, оскільки ОСОБА_1 належним чином не виконано взяті на себе зобов`язання, за вказаними вище кредитними договорами, утворилась заборгованість у загальному розмірі 40915 грн. 15 коп., яку позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь. Також позивач просить стягнути на його користь з відповідача судові витрати, які він поніс у зв`язку із зверненням до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 28 червня 2023 року було відкрито провадження у справі та вирішено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Зазначену ухвалу разом з позовною заявою та додатками до неї надіслано відповідачу ОСОБА_1 за зареєстрованим місцем її проживання АДРЕСА_1 , відомості про що містяться в матеріалах справи. Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення форми №119 відповідачка отримала копію ухвали про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви з додатками 19 вересня 2023 року (а.с. 72). Згідно ч. 8 ст. 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

23 жовтня 2023 року відповідач ознайомилась із матеріалами справи(а.с.73), 30 жовтня 2023 року від представника відповідача, адвоката Ткаченка Бориса Романовича, який діє на підставі ордеру серії ВН № 1332412 від 30 жовтня 2023 року, до суду надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого відповідач не визнає позовні вимоги оскільки вважає, що позивачем не доведено факт укладання кожного договору первісним кредитором з відповідачкою та його істотних умов саме у наданій суду редакції, єдиним доказом чого може бути оригінал примірнику кожного договору в електронній формі з усіма реквізитами, у тому числі - підписами сторін. Також відповідачка вважає, що позивачем не доведено факту видачі кредиту та розміру заборгованості загальної та по її складовим, а нараховані суми не відповідають законодавству України і є непропорційно великою сумою, не відповідають засадам справедливості, добросовісності та розумності цивільно-правових відносин. Також вказує на те, що має місце прострочення кредитора та недоведеність набуття позивачем права вимоги. Відповідач вказує на те, що не заперечує договори з додатками виключно через те, що вони могли бути укладеними в електронній формі, але заперечує їх через те, що вони не були укладені в електронній формі, тому що відсутні їх, підписані обома сторонами у дату укладення, оригінали та стверджує, що їй вони ні в якій формі не надавалися. У задоволені позовних вимог просить відмовити у повному обсязі (а.с.75-79).

Також, 23 жовтня 2023 року від представника відповідача, адвоката Ткаченка Б. Р. надішли клопотання про поновлення процесуального строку на подання відзиву та клопотань відповідача (а.с.91-92), клопотання про витребування доказів (а.с. 93-95) та перевірку судом оригіналів електронних доказів та виключення копій з числа доказів у справі (а.с.96-99), клопотання про надання оригіналів та виключення копій з числа доказів у справі (а.с. 100-104).

Ухвалою суду від 29 грудня 2023 року задоволено клопотання представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Ткаченка Б.Р., про поновлення строку для подання відзиву на позовну заяву та про витребування доказів, задоволено (а.с.109-111).

02 січня 2024 року та 05 січня 2024 року надійшли клопотання представника позивача ОСОБА_2 , яка діє на підставі довіреності № 546 від 07 грудня 2023 року, про долучення доказів на виконання ухвали суду від 29.12.2023 року про витребування доказів (а.с. 115-166, 167-175).

08 січня 2024 року надійшло клопотання представника позивача ОСОБА_2 про витребування доказів, яке було задоволено ухвалою від 22 січня 2024 року (а.с.176-178).

13 лютого 2024 року від АТ «Райффайзен Банк» надійшов лист про надання інформації витребуваної згідно ухвали суду від 02 січня 2024 року (а.с. 187-188).

Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу не надходило. Позивач у позовній заяві зазначив про розгляд справи у відсутності представника позивача (а.с.10).

Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що даний позов підлягає частковому задоволенню, на підставі наступного.

Відповідачем по справі є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою відділу надання адміністративних послуг Ананьївської міської ради № 869 від 22 червня 2023 року про реєстрацію місця проживання особи (а.с.62).

Судом встановлено, що 21 листопада 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № 599779431 (а.с. 11-12), за яким кредитодавець зобов`язується надати позичальникові Кредит на суму 4700 грн. ( пункт 1.1. договору) строком на 30 днів від дати отримання кредиту (пункт 1.2. договору) із сплатою відсотків за користування Кредитом, розмір яких передбачено пунктом 1.3. Договору, а саме нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється за Дисконтною процентною ставкою у розмірі 1.58% від суми кредиту за кожен день користування Кредитом. Пунктом 1.4. Договору передбачено, що за користування Кредитом понад строк встановлений п. 1.2. Договору, умови щодо нарахування процентів за Дисконтною ставкою скасовуються і до взаємовідносин між сторонами застосовується Базова процентна ставка у розмірі 1.70 % від суми за кожен день користування Кредитом, відповідно до чого Позичальник зобов`язується сплатити Товариству різницю між фактично сплаченими процентами за Дисконтною та нарахованою Базовою процентними ставками за весь час користування Кредитом (від дати отримання Кредиту до фактичної дати його повернення). Відповідно до пункту 4.1. договору, невід`ємною частиною цього договору є Правила надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «Смарт» ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». Уклавши цей договір, позичальник підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил, текст яких розміщений на сайті товариства: www.moneyveo.ua. Згідно пункту 4.7 Договору Сторони дійшли згоди, що у всіх відносинах між Позичальником та Товариством в якості підпису Позичальника буде використовуватись електронний підпис одноразовим ідентифікатором, відповідно до Правил та Закону України «Про електронну комерцію», що має таку саму силу як і власноручний підпис. Згідно п. 4.12. Позичальник засвідчує, що укладений договір є розумним, справедливим, Добросовісним та не містить дисбалансу прав та обов`язків Товариства та позичальника. П. 4.16 Позичальник підтверджує, що отримав від Товариства до укладення цього договору інформацію, вимоги надання якої передбачено в законодавстві України у тому числі інформацію, надання якої передбачено ст.12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». У п.4.18. Договору вказано, що цей договір є електронним документом, створеним у збереженим в Інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства та перетвореним електронними засобами у візуальну форму.

Кредитний договір підписано електронним підписом відповідача, відтворений шляхом використання відповідачем одноразового ідентифікатора (електронного підпису) який був надісланий на номер мобільного телефону відповідача (а.с. 12 (зворотна сторона)).

25 листопада 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 було укладено Додаткову угоду до Договору № 599779431 від 21 листопада 2020 року, згідно якої сторони домовились про збільшення суми Кредиту на 900 грн. 00 коп. з 25 листопада 2020 року на строк дії Договору № 599779431 від 21 листопада 2020 року. Інші умови Договору не було змінено. Графік розрахунків, який є невід`ємною частиною Договору, було викладено у новій редакції (Додаток 1 до Договору) (а.с. 13).

Товариство виконало свої зобов`язання перед Позичальником. 21 листопада 2020 року та 25 листопада 2020 року на платіжну картку, яка належить Позичальнику, відповідачці ОСОБА_1 , Товариство перерахувало 4700 грн. та 900 грн. відповідно, кредитних коштів, що підтверджується наданими позивачем копіями платіжних доручень (а.с. 129).

Відповідно до Реєстру боржників № 118 від 26 січня 2021 року до Договору факторингу № 28/1118-01 укладеного між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс», до останнього перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором № 599779431. 20 жовтня 2022 року між ТОВ ««Таліон Плюс»» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 20102022, відповідно до умов якого ТОВ «Таліон Плюс» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» право вимоги до боржників, зокрема до ОСОБА_1 , а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» прийняло права такої вимоги (а.с.14-16, 133-137), Реєстр прав вимоги №1 від 21 жовтня 2022 року (а.с. 138- 141).

Відповідач, всупереч умовам договору, не виконала своїх зобов`язань, не здійснила жодного платежу для погашення заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього чи первісного кредитора, що підтверджується розрахунком заборгованості. Із розрахунку заборгованості за кредитним Договором № 599779431 (а.с. 130-131, 132) вбачається, що заборгованість, яка нараховувалась первісним кредитором (66 календарних днів від дати укладення Договору) та ТОВ «Таліон плюс», право вимоги до якого перейшло з 26 січня 2021 року (44 календарних дні із 27 січня 2021 по 11 березня 2021 р.) відповідає умовам кредитного Договору (пункт 1.3.,1.4.). Позивачем жодних штрафних санкцій нараховано не було.

Згідно розрахунку заборгованість за кредитним договором стягненню з відповідача підлягає заборгованість у розмірі 16010 грн. 80 коп. яка складається із заборгованості за основною сумою 5600 грн. 00 коп. та заборгованості за відсотками у розмірі 10410 грн. 80 коп.

Також, судом встановлено, що 17 листопада 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ГОУФІНГОУ» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання фінансового кредиту №/336860 (а.с.28-29). Кредитний договір підписано електронним підписом відповідача, відтворений шляхом використання відповідачем одноразового ідентифікатора (електронного підпису) який був надісланий на номер мобільного телефону відповідача.

Згідно Договору Товариство надає Клієнту фінансовий кредит у розмірі 3500 грн. 00 коп.( пункт 1.1. договору) строком на 30 днів, тобто до 16 грудня 2020 року (пункт 1.2.) із сплатою відсотків за користування Кредитом, розмір яких передбачено пунктом 1.3. Договору, а саме нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється за фіксованою процентною ставкою у розмірі 894,25% річних від суми кредиту в розрахунку 2,45% на добу. У п. 1.4. вказано, що кредит надається Клієнту в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської карти, вказаної Клієнтом. Згідно п. 1.5. Невід`ємною частиною Договору є Публічна пропозиція (оферта) Товариства на укладення договору про надання фінансового кредиту за допомогою електронних засобів, яка розміщена на сайті Товариства https://www.gofingo.com.ua/. Пунктом 4.3. Договору передбачено, що у разі не повернення Клієнтом кредиту у строк, зазначений у п. 1.2 Договору та/або додатку до цього Договору, проценти передбачені в п. 1.3. цього Договору продовжують нараховуватись за кожен день користування кредитними коштами, але в будь якому випадку не більше 90 календарних днів, починаючи з дня укладення Договору. Згідно пункту 6.3. Договору всі додатки, додаткові угоди, складені Сторонами в електронному вигляді і підписані з використанням одноразового електронного ідентифікатора, є невід`ємною частиною Договору. Згідно п. 6.4. цього Договору клієнт дає свою згоду на те, щоб Графік розрахунків розміщувався в електронному вигляді в Особистому Кабінеті Клієнта, зареєстрованому на веб-сторінці Товариства https://www.gofingo.com.ua/. П. 6.8 підписанням цього договору Клієнт підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил надання грошових коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту Товариства. П. 6.9. Клієнт підтверджує, що отримав від Товариства до укладення цього договору інформацію, зазначену в частині другій статті 12 Закону України « Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг».

Кредитний договір підписано електронним підписом відповідача, відтворений шляхом використання відповідачем одноразового ідентифікатора (електронного підпису) який був надісланий на номер мобільного телефону відповідача.

Товариство виконало свої зобов`язання перед Позичальником. 17 листопада 2020 року на платіжну картку, яка належить Позичальнику, відповідачці ОСОБА_1 , Товариство перерахувало 3500 грн. 00 коп. кредитних коштів, що підтверджується наданою позивачем інформаційною довідкою ТОВ «Платежі онлайн» (а.с. 124).

Відповідно до Реєстру боржників від 30 вересня 2021 року до Договору факторингу № 30092021 укладеного між ТОВ «Гоуфінгоу» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», до останнього перейшло право вимоги до боржників, зокрема до ОСОБА_1 за кредитним договором №/336860, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» прийняло права такої вимоги (а.с.26-27, 142-146,), Реєстр боржників від 30.09.2021 року (а.с. 17, 147-150).

Відповідач, всупереч умовам договору, не виконала своїх зобов`язань, не здійснила жодного платежу для погашення заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки первісного кредитора, що підтверджується розрахунком заборгованості.

Дослідивши наданий позивачем розрахунок заборгованості (а.с. 44, 125-128) суд приходить до висновку, що всупереч п. 4.3. Договору позивачем продовжували нараховуватись проценти після спливу 90 днів, крім того, з першого дня виникнення заборгованості, тобто з 17 грудня 2020 року, процентну ставку було підвищено, що Договором не передбачено, і вона становить 2.50% на добу. Тому суд вважає, що стягненню з відповідача підлягає нарахована заборгованість за відсотками виключно до умов Договору, а саме до 14 лютого 2021 року у сумі 7717 грн. 50 коп. та заборгованість за основною сумою 3500 грн., що разом складає 11217 грн. 50 коп.

Із дати набуття права вимоги за цим договором позивачем жодних штрафних санкцій нараховано не було.

Щодо кредитного договору №01915-12/2020 судом встановлено, що 03 грудня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання фінансового кредиту №01915-12/2020 (а.с. 32-34). Кредитний договір підписано електронним підписом відповідача, відтворений шляхом використання відповідачем одноразового ідентифікатора (електронного підпису) який був надісланий на номер мобільного телефону відповідача.

Згідно Договору Товариство надає Клієнту фінансовий кредит у розмірі 3400 грн. 00 коп.( пункт 1.1. договору) строком на 18 днів, тобто до 20.12.2020 року (пункт 1.2.) із сплатою відсотків за користування Кредитом, розмір яких передбачено пунктом 1.3. Договору, а саме нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється за фіксованою процентною ставкою у розмірі 803.001% річних від суми кредиту в розрахунку 2,20% на добу. Пунктом 1.4. передбачено, що для Клієнта, якому Товариство вперше надає кредит, протягом 7 (семи) днів з моменту надання кредиту діє акційний період і нарахування процентів в цей час здійснюється за ставкою 0.01% на добу, з 8 (восьмого) дня користування кредитом процентна ставка для такого Клієнта нараховується відповідно до пункту 1.3. договору. Згідно п. 1.6. невід`ємною частиною цього Договору є Правила надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту, які розміщені на сайтах Товариства - https://www.zecredit.com.ua. Пунком 4.3. Договору передбачено, що у разі не повернення Клієнтом кредиту у строк, зазначений у п. 1.2 Договору та/або додатку до цього Договору, проценти передбачені в п. 1.3. цього Договору продовжують нараховуватись за кожен день користування кредитними коштами, але в будь якому випадку не більше 90 календарних днів, починаючи з дня укладення Договору. Згідно пункту 6.3. Договору всі додатки, додаткові угоди, складені Сторонами в електронному вигляді і підписані з використанням одноразового електронного ідентифікатора, є невід`ємною частиною Договору. Згідно п. 6.4. цього Договору клієнт дає свою згоду на те, щоб Графік розрахунків розміщувався в електронному вигляді в Особистому Кабінеті Клієнта, зареєстрованому на веб-сторінці Товариства https://www.zecredit.com.ua. П. 6.8 підписанням цього договору Клієнт підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил надання грошових коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту Товариства. П. 6.9. Клієнт підтверджує, що отримав від Товариства до укладення цього договору інформацію, зазначену в частині другій статті 12 Закону України « Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Кредитний договір підписано електронним підписом відповідача, відтворений шляхом використання відповідачем одноразового ідентифікатора (електронного підпису) який був надісланий на номер мобільного телефону відповідача.

Товариство виконало свої зобов`язання перед Позичальником. 03 грудня 2020 року на платіжну картку, яка належить Позичальнику, відповідачці ОСОБА_1 , Товариство перерахувало 3400 грн. 00 коп. кредитних коштів, що підтверджується наданою позивачем інформаційною довідкою ТОВ «Платежі онлайн» (а.с. 169).

Відповідно до Реєстру боржників від 11 серпня 2021 року до Договору факторингу № 11082021 укладеного між ТОВ «Фінансова компанія « Інвеструм» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», до останнього перейшло право вимоги до боржників, зокрема до ОСОБА_1 за кредитним договором №01915-12/2020, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» прийняло права такої вимоги (а.с.39-40, 151-154), Реєстр боржників №1 від 11.08.2021 року (а.с. 31, 155-158).

Відповідач, всупереч умовам договору, не виконала своїх зобов`язань, не здійснила жодного платежу для погашення заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки первісного кредитора, що підтверджується розрахунком заборгованості.

Дослідивши наданий позивачем розрахунок заборгованості (а.с. 46, 170-173) суд приходить до висновку, що позивачем продовжували нараховуватись проценти після спливу 90 днів, всупереч п. 4.3. Договору. Тому суд вважає, що стягненню з відповідача підлягає нарахована заборгованість за відсотками виключно до умов Договору, а саме до 02 березня 2021 року у сумі 6210 грн. 78 коп. та заборгованість за основною сумою 3400 грн., що разом складає 9610 грн. 78 коп.

Із дати набуття права вимоги за цим позовом позивачем жодних штрафних санкцій нараховано не було.

Належність відповідачці, ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 , банківської картки № НОМЕР_2 та факт надходження на вказану банківську картку коштів у розмірі, що відповідає розміру кредиту відповідно до укладених кредитних договорів у дату виникнення фінансових зобов`язань, підтверджується інформацією, яка надана, на виконання ухвали суду від 22 січня 2024 року про витребування доказів, Акціонерним товариством «Райффайзен Банк» (а.с. 187,188).

Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначені статтею 203 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). Так, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (частина третя статті 215 ЦК України).

У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Стаття 652 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

З урахуванням викладеного слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом, оскільки відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа.

Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.

При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення.

Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення сторонами перед судом переконливості поданих доказів є конституційною гарантією (стаття 129 Конституції України).

За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною другою статті 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У заяві-анкеті для отримання кредиту позичальник зазначає, що ознайомився та погодився з кредитним договором, Умовами надання та обслуговування кредитів та Правилами про порядок надання коштів у позику, в тому числі, на умовах фінансового кредиту, що розміщені на офіційному сайті позивача.

Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

З наданого позивачем алгоритму укладення кредитного договору вбачається, що без ознайомлення з Умовами надання та обслуговування кредитів та Правилами про порядок надання коштів у позику, подальше укладення електронного договору кредиту на сайті є неможливим.

Отже, заповненням анкети-заяви позичальник підтвердив прийняття відповідних умов надання кредиту, а також засвідчив, що він повідомлений кредитодавцем у встановленій законом формі про всі умови, повідомлення про які є необхідним відповідно до вимог чинного законодавства України.

Кожен Договір про надання кредиту підписано відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами спірного правочину. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений. Сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину, що спростовує доводи відповідачки у цій частині.

Доказів протилежного матеріали справи не містять, відповідчкою таких не надано, що в силу положень статей 12, 81 ЦПК України є її процесуальним обов`язком.

Відповідно ст.ст 525-526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України , інших актів цивільного законодавства, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Враховуючи наведене та зважаючи на те, що відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконала, наявну заборгованість у добровільному порядку не сплатила, тому вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитом, та відсотками підлягають задоволенню в частині умов передбачених Договором.

З урахуванням наведеного, позов підлягає задоволенню частково щодо стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитними договорами:

за кредитним договором № 599779431 в розмірі 16010,80 гривень, з яких: 5600,00 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 10410,80 грн. сума заборгованості за відсотками;

за кредитним договором №/336860 в розмірі 11217,50 грн., з яких: 3500 - заборгованість за основною сумою боргу; 7717,50 грн. сума заборгованості за відсотками;

за кредитним договором №01915-12/2020 в розмірі 9610,78 грн., з яких: 3400 - заборгованість за основною сумою боргу; 6210,78 грн. сума заборгованості за відсотками.

Разом в загальному розмірі підлягає стягненню заборгованість у розмірі 36839.08 грн.

Крім того, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про судовий збір», судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Статтею 2 цього Закону передбачено, що платниками судового збору є, зокрема, громадяни України, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до постанови пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 р. № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір, (наприклад, його сплачено за мінімальною ставкою, визначеною Законом).

Позовні вимоги підлягають задоволенню частково (36839,08), а саме у розмірі 90.04 % (36839,08 грн. позовні вимоги, що підлягають задоволенню *100% / 40915,48 грн. загальний розмір позовних вимог). А тому судовий збір за розгляд справи у пропорційному розмірі 1933,34 грн. слід покласти на відповідача (2147,20 грн. х 90,04 : 100 %).

Таким чином, за змістом ст. 141 ЦПК та положень Закону України «Про судовий збір», у випадку задоволення позовних вимог обов`язок зі сплати судового збору покладається на відповідача, але авансується за рахунок позивача.

З огляду на зазначене, по обставинах даної справи обов`язок зі сплати судового збору, пропорційно задоволених вимог, стосується саме відповідача ОСОБА_1 , однак, враховуючи, що вона є особою з інвалідністю ІІ групи, що підтверджується копією пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 виданого Пенсійним фондом України 16 серпня 2023 року (а.с.90), а відтак, відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», вона звільнена від сплати судового збору, а отже, має право не сплачувати судовий збір.

Частиною 6 статті 141 ЦПК передбачено, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Зазначене стосується і випадку, коли рішення ухвалено на користь позивача, а відповідач звільнений від сплати судового збору, про що вказано у постанові ВСУ від 01.03.2017 року по справі № 6-152цс17 та абз. 2 п. 35 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах».

Таким чином, обов`язок відповідача ОСОБА_1 з відшкодування позивачу витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору, пропорційно задоволених вимог у сумі 1933,34 грн., в силу вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК та п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» переходить до держави і має бути здійснений у встановленому законом порядку.

Частиною 6 статті 141 ЦПК передбачено, що компенсація учаснику справи понесених ним судових витрат за рахунок держави здійснюється у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Разом з тим слід звернути увагу, що така норма має загальний характер і стосується компенсації всіх видів судових витрат, передбачених ст. 133 ЦПК. Натомість, судовий збір є окремим видом судових витрат і порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом (ч. 2 ст. 133 ЦПК).

Статтею 7 Закону України «Про судовий збір» врегульовані питання повернення судового збору. За змістом даної статті закону передбачено, що, у випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, - повністю. У разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову (тотожне за змістом правило передбачено і ч. 1 ст. 142 ЦПК).

Процедурні аспекти порядку повернення суми сплаченого судового збору врегульовані наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 року № 787 «Про затвердження Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів».

Таким чином, в контексті обставин даної цивільної справи компенсація позивачу Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» Європейська агенція з повернення боргів» суми сплаченого ним судового збору в сумі 2147,20 грн., відповідно до платіжної інструкції № 37463 від 12.05.2023 року (а.с. 1) має бути здійснена частково, шляхом повернення йому таких коштів пропорційно до задоволених вимог, а саме у сумі 1933,34 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.133, 141, 258-259, 265, 268, 354 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (, юридична адреса: вул. Симона Петлюри, 30, м. Київ, 01032) заборгованість за кредитним договором № 599779431 у розмірі 16010 гривень 80 копійок, за кредитним договором №/336860 у розмірі 11217 гривень 50 копійок, за кредитним договором № 01915-12/2020 у розмірі 9610 гривень 78 копійок, а всього в загальному розмірі 36839 (тридцять шість тисяч вісімсот тридцять дев`ять) гривень 08 копійок .

Компенсувати Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (, юридична адреса: вул. Симона Петлюри, 30, м. Київ, 01032) за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, понесені судові витрати по сплаті судового збору пропорційно задоволених вимог, у розмірі 1933 (одна тисяча дев`ятсот тридцять три) грн. 34 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У відповідності до п.п.15.5 п.1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, тобто, в даному випадку через Ананьївський районний суд Одеської області.

Суддя Л.М. Надєр

Рішення набуло законної сили "__"__________________20___ року.