КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 757/6044/23-ц
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/167/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів

судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Болотова Є.В.,

суддів: Кулікової С.В., Музичко С.Г.,

при секретарі Даньшиній І.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Національного банку України про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та поновлення на роботі,

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду міста Києва від 04 липня 2023 року, ухваленого під головуванням судді Головко Ю.Г.,-

встановив:

У лютому 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із названим позовом.

Позивач просив: визнати протиправним та скасувати наказ Голови Національного банку України № 241-к від 07 лютого 2022 року про звільнення ОСОБА_1 ; зобов`язати Національний банк України поновити на роботі ОСОБА_1 ; стягнути з Національного банку України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за ввесь час вимушеного прогулу в розмірі 554 242 грн 00 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що наказ Голови Національного банку України № 241-к від 07 лютого 2022 року на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України є незаконним, оскільки відповідачем не запропоновані ОСОБА_1 усі вакантні посади та не враховано його переважне право залишитись на роботі.

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 04 липня 2023 рокуназваний позов залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на неповне з`ясування обставин, які мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 вимоги апеляційної скарги підтримала.

Представник Національного банку України проти апеляційної скарги заперечив.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Залишаючи без задоволення позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що Національний банк України належно виконав вимоги ч. 2 ст. 40, ч. 3 ст. 49-2 КЗпП України, запропонував ОСОБА_1 посади, які відповідали його професії, кваліфікації та досвіду роботи. ОСОБА_1 з дня попередження про вивільнення по жодній із запропонованих посад не дав своєї згоди на переведення.

Висновки суду відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Встановлено, щоНаказом № 624-к 29 березня 2021 року Голови Національного банку України ОСОБА_1 прийнято на роботу на посаду менеджера з комунікацій управління стратегічних комунікацій та зв`язків зі ЗМІ Департаменту комунікацій з 06 квітня 2021 року.

З 02 серпня 2021 року посадовий оклад ОСОБА_1 становив 43 700 грн 00 коп. на місяць.

10 грудня 2021 року ОСОБА_1 попереджений про наступне вивільнення.

З 11 лютого 2022 року ОСОБА_1 звільнено із займаної посади на підставі наказу Національного банку України від 08 грудня 2021 року № 3114-к «Про скорочення посади менеджера з комунікацій у Департаменту комунікацій, попередження про наступневивільнення від 10 грудня 2021 року, доповнення до попередження про наступне вивільнення: від 10 грудня 2021 року, від 10 січня 2022 року, від 20 січня 2022 року, від 02 лютого 2022 року, електронне повідомлення Профспілкового комітету Первинної профспілкової організації працівників Національного банку України від 03 лютого 2022 року № 13/94-0002/10965».

Обґрунтовуючи поданий позов, ОСОБА_1 зазначив, що наказ про звільнення на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України є незаконним, оскільки позивачу не запропоновано всіх вакантних посад, які існували в Національному банку України. Просив стягнути середній заробіток на час затримки розрахунку при звільненні, оскільки відповідачем порушеного право ОСОБА_1 на працю.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Частиною другою статті 40 КЗпП України визначено, що звільнення з підстав, зазначених у п. п. 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації (частини перша, третя статті 49-2 КЗпП України).

Таким чином, однією з найважливіших гарантій для працівників при скороченні чисельності або штату є обов`язок власника підприємства чи уповноваженого ним органу працевлаштувати працівника.

Роботодавець зобов`язаний запропонувати всі вакансії, що відповідають зазначеним вимогам, які існують на цьому підприємстві, незалежно від того, в якому структурному підрозділі працівник, який вивільнюється, працював.

Таким чином, однією з гарантій для працівників при скороченні чисельності або штату є обов`язок власника підприємства чи уповноваженого ним органу працевлаштувати працівника.

Власник вважається таким, що належно виконав вимоги ч. 2 ст. 40, ч. 3 ст. 49-2 КЗпП України щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо.

Зазначені правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 06 травня 2020 року у справі № 487/2191/17, провадження № 61-38337св18, від 09 червня 2021 року у справі № 444/372/20, провадження № 61-5325св21, від 23 січня 2018 року у справі № 273/212/16-ц, провадження № 61-787св17.

У постанові Верховного Суду від 23 січня 2018 року у справі № 273/212/16-ц, провадження № 61-787св17, зазначено, що з урахуванням вимог трудового законодавства у справах, у яких оспорюється незаконність звільнення, саме відповідач повинен довести, що звільнення відбулося без порушення законодавства про працю.

У постанові Верховного Суду України від 21 травня 2014 року у справі № 6-33цс14 та у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 27 січня 2020 року у справі № 654/941/17, провадження № 61-576сво18, зроблено висновок, що звільнення працівника з підстав, не передбачених законом, або з порушенням установленого законом порядку свідчить про незаконність такого звільнення та тягне за собою поновлення порушених прав працівника. Відповідно до ч. 1 ст. 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. Таким чином, аналіз зазначених правових норм у їх сукупності з положеннями ст. 43 Конституції України та ст. 240-1 КЗпП України дає підстави для висновку про те, що за змістом ч. 1 ст. 235 КЗпП України працівник підлягає поновленню на попередній роботі у разі незаконного звільнення, під яким необхідно розуміти як звільнення без законної підстави, так і звільнення з порушенням порядку, установленого законом.

При вирішенні питання про те, чи мав змогу роботодавець виконати вимоги ст. 49-2 КЗпП України про надання роботи працівникові, який вивільняється у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці, суд має виходити з того, що за змістом цієї норми працівнику має бути запропонована наявна робота за відповідною професією чи спеціальністю і лише при відсутності такої роботи інша наявна робота.

У постанові Верховного Суду від 12 квітня 2023 року за № 754/12401/21 зроблено висновок: «Доводи касаційної скарги про те, що позивач мав переважне право на залишення на роботу, не заслуговують на увагу з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 42 КЗпП України при скороченні чисельності чи штату працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці.

Правила ст. 42 КЗпП України щодо врахування переважного права на залишення на роботі, підлягають застосуванню, якщо відбувається часткове (не повне) скорочення рівнозначних (однотипних) посад, тобто частина посад скорочується, частина - ні, що дає можливість порівняти кваліфікацію та продуктивність праці працівників на рівнозначних (однотипних) посадах, які підлягають скороченню. У такому випадку переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці. При рівних умовах продуктивності праці і кваліфікації перевага в залишенні на роботі надається працівникам із урахування інших підстав, перелічених у ч. 2 ст. 42 КЗпП України.

Отже, право на залишення на роботі, передбачене ч. 1 ст. 42 КЗпП України, не застосовується для працевлаштування у новоутворених структурних підрозділах (при зміні організаційної структури), оскільки переважне право на залишення на роботі не є тотожним переважному праву на працевлаштування на нову посаду у новостворених підрозділах.»

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 не заперечує, що йому було запропоновано можливість переведення на іншу посаду: 10 січня 2022 року, 20 січня 2022 року, 02 лютого 2022 року, 08 лютого 2022 року, 11 лютого 2022 року.

ОСОБА_1 по жодній із запропонованих посад не дав своєї згоди на переведення.

Крім того, за ст. 42 КЗпП України при скороченні чисельності чи штату працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці.

До матеріалів справи долучено порівняльна таблиця менеджерів з комунікацій управління стратегічних комунікацій та зв`язків зі ЗМІ Департаменту комунікацій, відповідно до якого інші менеджери мають більший стаж робити в Національному банку України; мають більшу продуктивність роботи; виконували складніші завдання, порівняно з ОСОБА_1 .

Відтак, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції щодо відсутності доказів переважного права ОСОБА_1 на залишення на роботі перед іншими працівниками.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не запропоновано всі вакантні посади, колегія суддів оцінює критично, оскільки Національним банком України виконано вимоги ч. 2 ст. 40, ч. 3 ст. 49-2 КЗпП України та запропоновано всі вакантні посади.

Національним банком України у день звільнення ОСОБА_1 проведено розрахунок та видано трудову книжку.

Інші доводи апеляційної скарги також не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції допущено порушення норм матеріального або неправильне застосування норм процесуального права.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду від 04 липня 2023 року ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, відтак підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги немає.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 382 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргупредставника ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Печерського районного суду міста Києва від 04 липня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного судового рішення.

Повний текст складено 05 червня 2024 року.

Суддя-доповідач Є.В. Болотов

Судді: С.В. Кулікова

С.Г. Музичко