П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

8 травня 2024 року місто Київ

справа № 361/2617/20

провадження №22-ц/824/6380/2024

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Шкоріної О.І., суддів - Поливач Л.Д., Стрижеуса А.М. за участю секретаря судового засідання - Височанської Н.В.,

сторони:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - ЖБК «Діамант»

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Будстандартінжиніринг», подану адвокатом Чубар Тетяною Миколаївною,

на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 9 листопада 2023 року, ухвалене у складі судді Радзівіл А.Г.,-

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2020 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просила визнати за позивачем майнове право на квартиру, будівельний номер приміщення АДРЕСА_1 ; визнати за позивачем майнове право на нежитлове приміщення (комору), будівельний номер приміщення 15-к, загальною площею 2,2 кв.м., за адресою: АДРЕСА_2 .

Позов обґрунтовано тим, що між ОСОБА_1 та ЖБК «Діамант» 15 вересня 2017 року укладено договір № 63/8 про сплату пайових внесків до ЖБК «Діамант».

Відповідно до умов п.2.1 договору позивач сплачує відповідачу пайові внески у розмірах та у порядку, встановленому договором та додатками до нього, а відповідач за рахунок пайових внесків позивача та пайових внесків інших асоційованих членів кооперативу зобов`язується здійснити будівництво житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , на земельній ділянці з кадастровим номером :00:063:0982, здати його в експлуатацію в термін не пізніше визначеному в п.7.4.3 договору, передати позивачу приміщення та всі документи, необхідні позивачу для реєстрації права власності.

Згідно з п.2.2 договору приміщення є квартира за адресою: АДРЕСА_2 , будівельний номер приміщення 63, загальною площею 61,83 кв.м.

Пунктом 3.2 договору передбачено, що вартість приміщення становить 772875 грн.

Відповідно до п.7.4.3 договору відповідач зобов`язаний організувати та здійснити будівництво об`єкта та забезпечити його прийняття в експлуатацію. Орієнтовний термін закінчення будівництва - 2 квартал 2018 року.

На виконання умов договору позивачем здійснено оплату вартості приміщень в повному обсязі та з дотриманням строків сплати.

У свою чергу відповідач грубо порушив умови договору в частині будівництва об`єкта та строків введення об`єкта в експлуатацію. Як відомо позивачеві об`єкт будівництва був введений в експлуатацію лише у лютому 2020 року.

З огляду на невиконання відповідачами своїх зобов`язань щодо будівництва об`єкта, порушення строків введення об`єкта в експлуатацію, невизнання плати позивачем вартості квартири та нежитлового приміщення? у позивача наявні реальні підстави передбачити можливість порушення майнових прав позивача на приміщення з боку третіх осіб.

Окрім того, між позивачем та відповідачем ЖБК «Діамант» 12 березня 2018 року укладено також договір № 15-к/8 про сплату пайових внесків до ЖБК «Діамант». Зазначений договір стосується набуття у власність позивачем нежитлового приміщення (комори) площею 2,2 кв.м. за тією ж адресою, у тому ж приміщенні, на тому ж поверсі, що й і квартира.

Усі зобов`язання за договором позивачем виконані, оплата здійснена у повному обсязі. Але відповідач так само не виконує свої зобов`язання перед позивачем і за договором від 12 березня 2018 року.

Зазначає, що 16 липня 2018 року між ЖБК «Діамант» та ОК «ЖБК «Діамант плюс» укладено договір від 12 січня 2015 року № 1 про заміну сторони у зобов`язанні та внесення змін до договору № 12-01/15-1 участі у будівництві багатоповерхової квартирної забудови по АДРЕСА_2 , згідно з яким ОК «ЖБК «Діамант плюс» прийняв всі права та обов`язки належній ЖБК «Діамант» за договором від 12 січня 2015 року.

Посилаючись на зазначені обставини, позивачка ОСОБА_1 просила позов задовольнити.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 9 листопада 2023 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

Визнано за ОСОБА_1 майнове право на квартиру, будівельний номер приміщення 63, загальною площею 61,83 кв.м., за адресою АДРЕСА_2 .

Визнано за ОСОБА_1 майнове право на нежитлове приміщення (комору), будівельний номер приміщення 15-к, загальною площею 2,2 кв.м., за адресою АДРЕСА_2 .

Стягнуто із ЖБК «Діамант» на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 8569, 55 грн.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що позивач ОСОБА_1 свої зобов`язання за договорами від 15 вересня 2017 року та 12 березня 2018 року щодо сплати пайового внеску за житлове та нежитлове приміщення виконала у повному обсязі. У порушення умов укладених між сторонами договорів про сплату пайових внесків ЖБК «Діамант» свого обов`язку організувати та здійснити будівництво об`єкта та забезпечити його прийняття до експлуатації у визначений договором строк не виконав, чим порушив умови указаних договорів.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням, представник ТОВ «Будстандартінжиніринг» подав апеляційну скаргу, в який просив скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення, яким ОСОБА_1 відмовити у задоволенні позову. Вважає, що рішення суду першої інстанції є незаконним і необґрунтованим, оскільки судом неповно та неправильно установлено обставини, які мають значення для справи, внаслідок неправильного дослідження та оцінки наданих доказів, а також порушено норми цивільного процесуального законодавства.

Зокрема, зазначає про те, що матеріали справи не містять доказів складення акту розподілу площ, зокрема щодо квартири АДРЕСА_3 (за яким би майнові права на вказану квартиру перейшли до ЖБК «Діамант»). Розподілу між сторонами майнових прав на певні конкретно визначені квартири не відбулося.

Суд першої інстанції неналежним чином дослідив договір № 12-01/15-1 участі у будівництві, не врахував відсутності документу, що чітко розподіляє між сторонами такого договору приміщення (житлові та нежитлові), не врахував того факту, що у ЖБК «Діамант» не було прав передавати майнові права на конкретно визначені приміщення певним особам, оскільки не було попередньо розподілено такі приміщення між сторонами зазначеного договору.

Укладення договору № 63/8 про сплату пайових внесків до ЖБК «Діамант» від 15 вересня 2017 року порушили право ТОВ «Будстандартінжиніринг», передбачене п.4.21 Основного договору, а саме право отримати у власність саме цю квартиру, на цьому поверсі, і в цій секції.

Суд першої інстанції необґрунтовано та безпідставно визнав доведеним факт сплати ОСОБА_1 пайових внесків, що насправді не відповідає дійсності.

Суд безпідставно відмовив у зупиненні провадження у справі до розгляду справи, в якій апелянт оспорює договір між позивачем у цій справі та ЖБК «Діамант», тим самим поставив під ризик право скаржника на своєчасне поновлення своїх прав.

Суд першої інстанції не врахував при винесенні рішення факт введення будинку в експлуатацію (20 січня 2020 року), що виключає можливість визнання за позивачем права власності на майнові права..

У відзиві на апеляційну скаргу, представник ОСОБА_1 адвокат Кожуховський О.В. просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Зокрема вказував, що доводи апеляційної скарги щодо того, що суд першої інстанції належним чином не встановив, чи мав відповідач право передавати майнові права позивачу без згоди ТОВ «Будстандартінжиніринг» є необґрунтованими, оскільки скаржником не надано доказів складення акту розподілу площ, зокрема щодо спірної квартири, а сам акт розподілу площ не визначає конкретного місця розташування/ місцезнаходження площ, що розподіляються (як і не визначає і поверхи, на яких знаходяться вказані площі тощо).

Представник третьої особи ТОВ «Будстандартінжиніринг» адвокат Машков К.Є. підтримав апеляційну скаргу з підстав викладеній у ній.

Представник позивача адвокат Кожуховський О.В. заперечував проти доводів апеляційної скарги та просив судове рішення залишити без змін.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений шляхом направлення судової повістки - повідомлення на офіційну електронну пошту, що підтверджується звітом про доставку вихідної кореспонденції Київського апеляційного суду /а.с.207, том2/.

За таких обставин колегія суддів вважала за можливе розглянути справу у відсутність відповідача відповідно до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді Шкоріної О.І., вислухавши пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого у справі судового рішення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

В силу вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, між ОСОБА_1 та ЖБК «Діамант» укладено договір №63/8 від 15 вересня 2017 року про сплату пайових внесків до ЖБК «Діамант» /а.с. 9-16, том 1/.

Відповідно до п. 2.1. договору, за яким позивач сплачує відповідачу пайові внески у розмірах та порядку, встановленому договором та додатками до нього, а відповідач за рахунок пайових внесків позивача та пайових внесків інших асоційованих членів кооперативу зобов`язується здійснити будівництво житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , на земельній ділянці з кадастровим номером: :00:063:0982, здати його в експлуатацію в термін не пізніше визначеному в п. 7.4.3. договору, передати позивачу приміщення та всі документи, необхідні для реєстрації права власності, які передбачені договором на приміщення у вказаному об`єкті будівництва на умовах встановлених договором та за умови повної сплати позивачем суми пайового внеску встановленого даним договором.

Згідно з п. 2.2. договору, приміщенням є квартира за адресою АДРЕСА_2 , будівельний номер приміщення 63, загальною площею 61,83 кв.м.

Пунктом 3.2. договору передбачено, що вартість приміщення становить 772875 грн.

Відповідно до п. 7.4.3. договору, відповідач зобов`язаний організувати та здійснити будівництво об`єкта та забезпечити його прийняття в експлуатацію. Орієнтовний термін закінчення будівництва - 2 квартал 2018 року при умові дотримання позивачем порядку та строків сплати пайових внесків. У випадку зміни терміну закінчення будівництва об`єкта, на підставі розпорядчих актів державних органів та/або настання дії форс-мажорних обставин, відповідач має право в односторонньому порядку змінити термін закінчення будівництва об`єкта, у відповідності із указаними підставами, при цьому відповідач зобов`язаний направити позивачу повідомлення про зміну терміну закінчення будівництва об`єкта та введення його в експлуатацію протягом одного місяця з моменту настання вказаних обставин, при цьому відповідач звільняється від сплати штрафних санкцій, передбачених договором.

На виконання умов договору, позивачем здійснено оплату вартості приміщень в повному обсязі та з додержанням строків оплати, що підтверджується наданими квитанціями /а.с. 33-46, том 1/.

12 березня 2018 року між позивачем та ЖБК «Діамант» укладено договір № 15-к/8 про сплату пайових внесків до ЖБК «Діамант» /а.с.20-27, том 1/.

Зазначений договір стосується набуття у власність позивачем нежитлового приміщення (комори), площею 2,2 кв.м. за тією ж адресою, у тому ж приміщенні, на тому ж поверсі, що й вищевказана квартира.

Умови договору від 12 березня 2018 року №15-к/8 тотожні договору №63/8 від 15 вересня 2017 року.

Згідно довідок ЖБК «Діамант» №298/63-8 від 18 травня 2018 року та №305/15-к/8 від 31 березня 2018 року пай сформований і оплачений на 100 % ОСОБА_1 і вона має право розпоряджатися паєм в повному обсязі на свій розсуд /а.с. 29-30, том 1/.

Також в матеріалах справи на підтвердження проведених розрахунків міститься акт звіряння взаємних розрахунків за період з 01 вересня 2017 року по 17 травня 2018 року, з 01 березня 2018 року - 31 березня 2018 року /а.с.31,32, том 1/.

Отже, позивач виконала взяті на себе зобов`язання сплатила суму коштів за договорами.

В свою чергу доводи апеляційної скарги щодо відсутності доказів на підтвердження проведення позивачем оплати за договорами №63/8 від 15 вересня 2017 року та № 15-к/8 від 12 березня 2018 року колегія суддів вважає необґрунтованими та такі спростовуються наявними в матеріалах справи доказами. При цьому колегія суддів враховує, що самим відповідачем не надано заперечень щодо здійснення позивачем оплати за договорами.

Згідно п. 7.4.3 договору №63/8 від 15 вересня 2017 року, відповідач ЖБК «Діамант» зобов`язаний організувати та здійснити будівництво об`єкта та забезпечити його прийняття до експлуатації. Орієнтовний термін закінчення будівництва 1 квартал 2018 року при умові дотримання учасником порядку та строку сплати пайових внесків. У випадку зміни термінів закінчення будівництва об`єкту на підставі розпорядчих актів державних органів та /або настання Форс-мажорних обставин, Кооператив має право в односторонньому порядку змінити термін закінчення будівництва об`єкту, у відповідності з указаними підставами, при цьому кооператив зобов`язаний направити учаснику повідомлення про зміну терміну будівництва об`єкта та введення його в експлуатацію протягом одного місяця з моменту настання вказаних обставин, при цьому Кооператив звільняється від сплати штрафних санкцій, передбачених договором.

В свою чергу у п. 7.4.3 договору15-к/8 від 12 березня 2018 року вказано орієнтовний термін закінчення будівництва - 30 березня 2018 року.

Звертаючись із даним позовом до суду позивач вказувала, що відповідач не виконує умови договору, а також не надсилав повідомлення про зміну термінів закінчення будівництва об`єкту.

За змістом положень статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Одним зі способів захисту особистих немайнових або майнових прав та інтересів, з якими особа має право звернутися до суду, є визнання права.

Відповідно до статті 190 ЦК України, майном як особливим об`єктом вважаються окрема сукупність речей, а також майнові права та обов`язки, при цьому майнові права визнаються речовими правами.

Згідно з частиною другою статті 331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, споруди, тощо) виникає з моменту завершення будівництва. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Згідно статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За правилом статті 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Згідно статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Отже, дослідивши надані сторонами докази, районний суд вірно встановив, що право позивача отримати майно за укладеними нею договорами пайової участі з ЖБК «Діамант» порушено, а тому підлягає захисту.

Згідно договору оренди земельної ділянки від 29 травня 2015 року, укладеного між Броварською міською радою Київської області та ТОВ «Будстандартінжиніринг», третя особа є орендарем земельної ділянки площею 2,8837 га для будівництва та обслуговування об`єкту незавершеного будівництва (багатоквартирна житлова забудова) - землі житлової забудови, в 5 мікрорайоні IV житлового району в м. Бровари. Кадастровий номер земельної ділянки: :00:063:0982 /а.с.33-37, том 2/.

Станом на 22 травня 2020 року за рішенням Броварської міської ради № 876-75-70 від

22 травня 2020 року дія договору оренди земельної ділянки припинена у зв`язку з закінченням

строку, на який його було укладено. А отже власником земельної ділянки на даний час є

Броварська міська рада Броварського району Київської області.

12 січня 2015 року між відповідачем ЖБК «Діамант» та ТОВ «Будстандартінжиніринг» укладено договір №12-01/15-1 участі у будівництві багатоповерхової квартирної житлової забудови по АДРЕСА_4 /а.с. 38-44, том 1/.

Згідно наявного в матеріалах справи копії акту розподілу площ за договором №12-01/15-1 участі у будівництві багатоповерхового квартирної житлової забудови сторонами договору від 12 січня 2015 року розподілено площу майна /а.с.45, том 2/.

При цьому вказаний акт не містить жодного доказу на підтвердження того, що саме спірне майно передано ТОВ «Будстандартінжиніринг», оскільки у акті розподілу площ не визначає конкретного місця розташування/ місцезнаходження площ, що розподіляються (як і не визначає і поверхи, на яких знаходяться вказані площі тощо).

Колегія суддів вважає, що в даному випадку саме ТОВ «Будстандартінжиніринг» має надати докази на підтвердження вказаних обставин, однак в порушення норм процесуального права не надало належних та допустимих доказів. Тому, доводи апеляційної скарги в цій частині є необґрунтованими.

Доводи апеляційної скарги про те, що укладення договору № 63/8 про сплату пайових внесків до ЖБК «Діамант» від 15 вересня 2017 року порушили право ТОВ «Будстандартінжиніринг», передбачене п.4.21 Основного договору, а саме право отримати у власність саме цю квартиру, на цьому поверсі, і в цій секції колегією суддів не приймається до уваги, оскільки матеріали справи не містять доказів того, що третя особа претендувала саме на спірне майно.

Доводи апеляційної скарги щодо того, що суд першої інстанції не врахував при винесенні рішення факт введення будинку в експлуатацію (20 січня 2020 року) колегією судді не приймається до уваги, оскільки: по-перше, до суду першої інстанції не надано доказів введення будинку в експлуатацію, по-друге, зазначена обставин6а жодним чином не впливає на висновки суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 про визнання майнових прав на квартиру та нежитлове приміщення, оскільки саме в такий спосіб можливо захистити права позивача, в протилежному випадку, передана квартира, за яку позивачем вносилися пайовій внески, може бути відчужені іншій особі.

Не погоджуючись з рішенням суду, скаржник також в апеляційну скаргу вніс заперечення на ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 09 листопада 2023 року, якою відмовлено в задоволенні його заяви про зупинення провадження по справі, яка не підлягає самостійному перегляду в апеляційному порядку, а заперечення на яку можуть бути внесені лише під час оскарження рішення ухваленого по суті спору.

Апеляційний суд відхиляє такі заперечення на ухвалу про відмову в задоволенні клопотання про зупинення провадження по справі з таких підстав.

Згідно з вимогами п.6 ч.1 ст.251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Визначаючи наявність підстав, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Таким чином, необхідність зупинення провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо прийняти рішення у даній справі до ухвалення рішення в іншій справі. Тобто, між справами, що розглядаються, повинен існувати правовий зв`язок, який виражається у тому, що факти, встановлені в одній справі, будуть мати значення для іншої справи.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що розгляд даної справи в межах предмету та підстав позову об`єктивно не залежить від вирішення спору за позовом ТОВ «Будстандартінжиніринг» про визнання недійсним договору №63/8 про сплату пайових внесків.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для зупинення провадження у даній справі до набрання законної сили рішення у справі №№361/1011/22, оскільки зупинення провадження могло призвести до затягування строків розгляду справи.

За наведених обставин, колегія суддів вважає, що розглядаючи спір, суд першої інстанції в межах доводів позову повно та всебічно дослідив обставини спору, дав належну оцінку зібраним по справі доказам, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює і у відповідності з вимогами закону прийшов до правильного висновку про те, що позов підлягає задоволенню, про що ухвалив відповідне рішення. Рішення суду ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

За змістом ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, що відповідно до ст.375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Будстандартінжиніринг», подану адвокатом Чубар Тетяною Миколаївною, залишити без змін.

Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 9 листопада 2023 року залишити без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Постанова складена 31 травня 2024 року.

Суддя-доповідач: О.І. Шкоріна

Судді: Л.Д. Поливач

А.М. Стрижеус