КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 381/4396/21
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/473/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів

судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Болотова Є.В.,

суддів: Кулікової С.В., Музичко С.Г.,

при секретарі Даньшиній І.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом та зобов`язання вчинити певні дії,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 28 листопада 2023 року, ухваленого під головуванням судді Ковалевської Л.М.,-

встановив:

У грудні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду із названим позовом.

Позивач просила: визнати за нею право власності на недоотриману пенсію її батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період з 01 червня 2014 року по 22 липня 2018 року у порядку спадкування за законом; зобов`язати відповідача здійснити виплату позивачу недоотриманої пенсії за вказаний період.

Позовна заява обґрунтована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача.

16 липня 2021 року ОСОБА_1 видано свідоцтво про право на спадщину за законом на недоотриману пенсію у розмірі 167 817 грн 64 коп.

Позивач зазначала, що батько з 01 червня 2014 року не отримував пенсію зв`язку із тим, що проживав в районі проведення антитерористичної операції - у місті Єнакієве Донецької області.

ОСОБА_1 вважала, що їй не виплачено недоотриману пенсію батька за період з 01 червня 2014 року по 22 липня 2018 року.

Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 28 листопада 2023 року названий позов залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, які мають значення для справи.

У судове засідання учасники справи не з`явились, про його час і місце повідомлені належним чином.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із недоведеності ОСОБА_1 позовних вимог.

З такими висновками суду погодитись не можна.

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача - ОСОБА_2 . Місце смерті: м. Єнакієве Донецької обл, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 та копією рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 05 березня 2021 року.

Позивачу 16 липня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Петуніною Ю.О. видано свідоцтво про право на спадщину за законом. За яким, ОСОБА_1 успадкувала належні спадкоємцю суму недоотриманої за період з 01 липня 2018 року по 30 листопада 2020 року.

Відповідно до листа Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області за № 1000-0502-8/66653 від 06 липня 2021 року, на день смерті ОСОБА_2 залишилась недоотримана пенсія в розмірі 167 817 грн 64 коп.

Обґрунтовуючи позов, ОСОБА_1 вказувала, що ОСОБА_2 з 01 червня 2014 року не отримував пенсію оскільки проживав в районі проведення антитерористичної операції - у м. Єнакієве Донецької обл. Вважала, що їй не виплачено недоотриману пенсію батька за період з 01 червня 2014 року по 22 липня 2018 року.

Згідно зі ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ч. 1 ст. 1217 ЦК України).

Відповідно до ст. 1227 ЦК України сума заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженнях здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

За ч. 1 ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, не обмежується право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера.

Положення ч. 3 ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та ст. 1227 ЦК України узгоджуються з положенням Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в ч. 1 ст. 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності входять до складу спадщини.

За ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.

Упостанові Верховного Суду від від 23 вересня 2020 року у справі № 428/6685/19зазначено: «Аналіз наведених норм матеріального права дає можливість дійти висновку про те, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. Норми ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину.»

Верховний Суд у постанові від 14 лютого 2022 року у справі № 243/13575/19 (провадження № 61-11268сво20) зазначив, що тлумачення статті 1227 ЦК України доводить, що: - цією правовою нормою встановлено сингулярне правонаступництво членів сім`ї спадкодавця на отримання належних йому та не отриманих ним за життя грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат. Указані суми включаються до складу спадщини лише у разі відсутності у спадкодавця членів сім`ї чи їх відмови від права на отримання вказаних сум. Специфіка правонаступництва прав на отримання сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат обґрунтовується необхідністю: а) створення умов для охорони майнових інтересів членів сім`ї спадкодавця в разі, коли вони не є його спадкоємцями; б) забезпечення можливості реалізації права на одержання членами сім`ї спадкодавця належних йому грошових коштів без дотримання передбаченої ЦК України процедури оформлення спадщини; - право на одержання грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат виникає у членів сім`ї спадкодавця внаслідок вказівки закону (стаття 1227 ЦК України) та додаткового юридичного факту - смерті спадкодавця. Окрім цього, звичайно, необхідно, щоб спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання певних сум. Причини, через які ці суми не були отримані, можуть бути різноманітними, але закон не надає їм юридичного значення. Моментом з якого виникатимуть права на отримання виплат, буде момент смерті спадкодавця.

Відповідно до ст. 49 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду припиняється у разі смерті пенсіонера.

Встановлено, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до свідоцтва про спадщину за законом, ОСОБА_1 успадкувала належні спадкоємцю суму недоотриманої за період з 01 липня 2018 року по 30 листопада 2020 року.

Так, до матеріалів справи долучена копія пенсійної справи ОСОБА_2 , з якої вбачається, що з 01 липня 2014 року по 22 липня 2018 року ОСОБА_2 пенсія не виплачувалась. Причина блокування виплати пенсії - переселенець не зареєстрований.

Відтак, спадкодавець не отримав пенсійні виплати не з власної вини, а внаслідок того, що проживав в районі АТО - м. Єнакієво.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 243/3505/16-ц (провадження № 14-271цс18), постанові Верховного Суду від 17 грудня 2018 року у справі № 243/5697/16-ц (провадження № 61-34175св18) та у постанові Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 227/2802/16-ц (провадження № 61-6270св18) зазначено про те, що, підтверджуючи майнові права фізичних осіб незалежно від перебування їх на обліку як внутрішньо переміщених осіб чи від набуття ними спеціального статусу, закон не передбачає жодних обмежень інших прав таких осіб, які вони можуть реалізувати на території України.

У постанові Верховного Суду у постанові від 14 лютого 2022 року у справі за № 243/13575/19 зроблено висновок: «Тому припинення страхових виплат за життя спадкодавця з підстав, не передбачених законом, та не оскарження дій фонду спадкодавцем не зумовлює припинення вже призначених страхових виплат і не позбавляє його спадкоємців можливості спадкувати право на отримання страхових виплат. Право на такі виплати у спадкодавця зберігається і в розумінні положень статті 1227 ЦК України ці виплати вважаються такими, що належали до виплати спадкодавцю.»

Відтак, ОСОБА_1 як спадкоємець за законом успадкувала належні ОСОБА_2 суми пенсії, відповідно до положень ст. 1227 ЦК України у тому розмірі, у якому спадкодавець мав право на їх виплату на момент своєї смерті. Дата звернення спадкоємця до відповідача з вимогою про виплату нарахованої за життя спадкодавців пенсії не впливає на розмір виплат та не надає органам Пенсійного фонду України права на обмеження цих виплат.

Протилежний висновок суду є помилковим.

Враховуючи вищенаведені норми закону та встановлені фактичні обставини справи, колегія суддів погоджується із доводами апеляційної скарги про те, що суми пенсії, які перейшли у спадщину ОСОБА_1 , передаються у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин справи, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду від 28 листопада 2023 року ухвалено з неповним з`ясуванням обставин справи, з неправильним застосуванням норм матеріального права, з порушенням норм процесуального права, а тому підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову.

У порядку розподілу судових витрат з Головного Управління Пенсійного фонду України у Київській областіна користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 908 грн 00 коп. та за подання апеляційної скарги у розмірі 2 724 грн 00 коп.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 28 листопада 2023 року скасувати.

Позов ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право на спадкове майно за законом, а саме на пенсію, яка була призначена, нарахована та належала ОСОБА_2 , але не була ним одержана за життя, за період з 01 червня 2014 року по 22 липня 2018 року.

Зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України у Київській області виплатити ОСОБА_1 пенсію, яка була призначена, нарахована та належала ОСОБА_2 , але не була ним одержана за життя, за період з 01 червня 2014 року по 22 липня 2018 року.

Стягнути з Головного Управління Пенсійного фонду України у Київській областіна користь ОСОБА_3 и судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 2 353 грн 87 коп.

Стягнути з Головного Управління Пенсійного фонду України у Київській області на користь ОСОБА_1 судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 3 300 грн 00 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного судового рішення.

Повний текст складено 05 червня 2024 року.

Суддя-доповідач Є.В. Болотов

Судді: С.В. Кулікова

С.Г. Музичко