Справа №403/253/23 провадження № 2/403/179/24
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 вересня 2024 року с-ще Устинівка
Устинівський районний суд Кіровоградської області у складі: головуючого судді Атаманової С.Ю., при секретарі судового засідання Карпяк Л.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Устинівка в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання банківських послуг,
І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.
З урахуванням понесених судових витрат, представник позивача прохав суд стягнути з відповідача по справі сплачений при подачі позову до суду судовий збір в сумі 2684,00 грн..
Відповідач по справі ОСОБА_1 відзиву на позовну заяву АТ «Універсал Банк» разом з доданими до нього письмовими доказами на обгрунтування своїх заперечень проти позовних вимог у встановлений судом строк не подала.
ІІ. Заяви та клопотання.
Представник позивача АТ «Універсал Банк» згідно письмового клопотання, доданого до позовної заяви, прохав суд розглянути позов до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (а.с.69).
Згідно письмового клопотання, поданого до першого судового засідання, представник позивача не заперечував проти розгляду справи без його участі та винесення судом заочного рішення у разі виникнення обставин, викладених в ч.1 ст.280 ЦПК України (а.с.68).
Заяв та клопотань від відповідача по справі ОСОБА_1 в порядку ст.ст.43, 84, 183 ЦПК України, в тому числі, про розгляд справи за її відсутності чи відкладення судового розгляду, витребування доказів, на дату проведення судового засідання не надходило.
ІІІ. Процесуальні дії у справі.
Ухвалою суду від 28 червня 2024 року клопотання представника позивача про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін задоволено частково, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін (а.с.140-141).
В зв`язку з тим, що в судове засідання відповідач ОСОБА_1 , будучи повідомленою про дату, час і місце його проведення в порядку ст.128 ЦПК України, не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила та не подала відзиву на позовну заяву, судом за наявності умов, передбачених ч.1 ст.280 ЦПК України, відповідно до ч.1 ст.281 ЦПК України, 03 вересня 2024 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.
ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
13 квітня 2021 року відповідач по справі ОСОБА_1 , звернувшись до АТ «Універсал Банк» з метою отримання банківських послуг (відкриття поточного рахунку у гривні № НОМЕР_2 та встановлення кредитного ліміту на суму, зазначену у мобільному додатку), після проходження спрощеної процедури відділеної верифікації через бюро кредитних історій з використанням власного селфі та селфі з паспортом, цифровим власноручним підписом на екрані власного смартфону у Мобільному додатку мonobank підписала анкету-заяву до договору про надання банківських послуг та підтвердила свою згоду на те, що ця анкета-заява разом умовами та правилами обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк» у разі надання банківських послуг щодо продуктів (MONOBANK|Universal Bank), таблицею обчислення вартості кредиту, паспортом споживчого кредиту, розміщеними за посиланням: www.monobank.ua/terms, та тарифами, розміщеними за посиланням: www.monobank.ua/rates, складають договір про надання банківських послуг (далі - договір), умови якого вона зобов'язується виконувати (а.с.75-77).
Відповідач також підтвердила факт ознайомлення із умовами договору та отримання примірника договору в Мобільному додатку мonobank (а.с.75).
Крім того, в пунктах 6, 9 анкети-заяви від 13 квітня 2021 року відповідач ОСОБА_1 засвідчила генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, яка буде використовуватися для накладення удосконаленого електронного підпису у мобільному додатку з метою засвідчення її дій згідно з договором та прохала здійснювати усе листування щодо договору через Мобільний додаток або через інші дистанційні канали зв'язку, відповідно до умов договору.
Судом встановлено, що пункт 3 підписаної відповідачем анкети-заяви містить узгоджені сторонами умови кредитування, а саме: пільговий період користування кредитним лімітом - 62 дні; процентна ставка, яка буде нараховуватись на кредит у разі виходу з пільгового періоду - 3,1% на місяць (а.с.75).
Отже, приєднання відповідача до запропонованих банком умов вчинене у письмовій формі та відповідає положенням ст.634 ЦК України.
Факт підписання 13 квітня 2021 року зазначеної вище анкети-заяви, яка включає умови кредитування у вигляді узгодженого сторонами пільгового періоду та відсоткової ставки за користування кредитним лімітом поза його межами, відповідачем по справі ОСОБА_1 під час судового розгляду спростований не був.
Факт встановлення на вказаний картковий рахунок відповідача кредитного ліміту в зазначеному вище розмірі та використання, починаючи з 13 квітня 2021 року, наданих банком кредитних коштів, в тому числі шляхом зняття готівки, підтверджується випискою по картковому рахунку відповідача ОСОБА_1 , в якому міститься повна інформація про рух коштів на рахунку, відображення всіх операцій за кредитним договором за даними балансу, суми надходжень та їх розподілення на погашення складових заборгованостей (а.с.78-83).
Під час судового розгляду відповідачем з урахуванням вимог ст.ст.77, 78 ЦПК України, не спростовані надані банком докази отримання та користування нею кредитними коштами.
Крім того, до позовної заяви банком додані копії: витягу з Умов і правил обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank|Universal Bank, паспорту споживчого кредиту Чорної картки monobank та витягу з тарифів обслуговування за цією карткою, які відповідачем ОСОБА_1 не підписані (а.с.84-92).
V. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права.
Виконуючи приписи ст.264, ч.4 ст.265 ЦПК України та даючи оцінку аргументам, наведеним позивачем, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, в тому числі вирішуючи питання про те, чи було порушено право позивача, за захистом якого він звернувся до суду, а також доказам, якими вони підтверджуються, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог з огляду на наступне.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч.1 ст.638 ЦК України).
Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Кредитний договір укладається у письмовій формі (ст.1055 ЦК України).
Відповідно до положень ч.2 ст.1056-1 ЦК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
З урахуванням викладеного, судом встановлений факт перебування сторін по справі у договірних відносинах, що підтверджується підписанням 13 квітня 2021 року відповідачем по справі анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг щодо продуктів monobank, в якій сторони погодили умови надання позивачем грошових коштів (кредиту) відповідачу, як клієнту, зокрема, щодо розміру (3,1 %) та строків (щомісячно) сплати нею відсотків за користування кредитними коштами, а також випискою по картковому рахунку ОСОБА_1 , яка містить відомості про користування відповідачем платіжною карткою в межах наявних на ній грошових коштів (поповнення мобільного телефону, переказ коштів на інший картковий рахунок, придбання продуктів, зняття готівки через банкомат) та здійснення нею періодичних платежів по погашенню заборгованості за отриманим кредитом, починаючи з 28 травня 2021 року (внесена сума платежу 7151,00 грн.).
Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Судом встановлено, що позивач АТ «Універсал Банк» згідно умов укладеного між сторонами договору від 13 квітня 2021 року виконав взяті на себе зобов'язання, надавши відповідачу ОСОБА_1 грошові кошти шляхом встановлення на її картковий рахунок кредитного ліміту, що безпосередньо підтверджується випискою по даному рахунку.
Заборгованість відповідача ОСОБА_1 за відсотками згідно умов укладеного між сторонами договору - відсутня.
При цьому суд, виходячи з положень ч.2 ст.614 ЦК України, якою встановлено, що відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання, приходить до висновку, що відповідачем по справі не надано жодного належного доказу на підтвердження належного виконання нею зобов'язань за укладеним з банком договором, в тому числі не спростовано наданого позивачем розрахунку кредитної заборгованості та її розміру.
Щодо правомірності нарахування позивачем відсотків за користування відповідачем наданим кредитом, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що укладений 13 квітня 2021 року між АТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 договір про надання банківських послуг (шляхом підписання анкети-заяви) не містить кінцевого строку повернення відповідачем кредиту.
Натомість у паспорті споживчого кредиту Чорної картки monobank строк кредитування (строк кредитної лінії) визначений у 25 років з правом автоматичного продовження.
Аналогічний строк встановлений і в п.5.26 розділу ІІ Умов і правил обслуговування в АТ «Універсал Банк» при надання банківських послуг щодо продуктів monobank|Universal Bank, копія витягу із якого була додана представником позивача до позовної заяви.
Зазначені паспорт споживчого кредиту та витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «Універсал Банк» не містять підпису відповідача ОСОБА_1 про її ознайомлення з ними, а тому їх не можна вважати складовою частиною кредитного договору, укладеного між сторонами по справі 13 квітня 2021 року шляхом підписання відповідачем анкети-заяви.
Такий висновок суду відповідає правовому висновку, викладеному Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17, та правовому висновку, викладеному в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 23 травня 2022 року у справі №393/126/20, які відповідно до положень ч.4 ст.263 ЦПК України враховуються судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.
Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді строк дії договору, тобто кінцевий термін повернення відповідачем кредитних коштів.
Як вбачається з матеріалів справи, позивач прохав стягнути із відповідача ОСОБА_1 заборгованість за договором за період з 05 червня 2021 року по 13 грудня 2022 року.
Враховуючи зазначений в анкеті-заяві пільговий період користування відповідачем кредитним лімітом - до 62 днів, нарахування позивачем процентів поза його межами за 17 днів червня місяця 2021 року є правомірним.
За змістом ч.2 ст.1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 «Позика» глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено параграфом 2 «Кредит» і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до абз.2 ч.1 ст.1049 ЦК України якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.
Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Згідно правового висновку, викладеного в постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 травня 2021 року у справі №149/1499/18 (пункти 35, 37), правовідносини стосовно здійснення позикодавцем права на визначену договором плату за користування позикою за час, на який він її надав, та правовідносини щодо здійснення позикодавцем права на проценти внаслідок невиконання позичальником обов`язку повернути кошти до визначеного терміну є різними за змістом. Припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами договору строку надання позики (тобто за період правомірного користування нею). Після спливу такого строку чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право позикодавця нараховувати проценти за позикою припиняється. Права та інтереси позикодавця в охоронних правовідносинах (тобто за період прострочення виконання грошового зобов`язання) забезпечує частина друга статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Подібний висновок щодо застосування приписів ЦК України про стягнення процентів за користування чужими грошовими коштами викладений також і в постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12 (пункти 53-54, 90-91).
Як вбачається з позовної заяви, 11 листопада 2022 року позивачем було направлено відповідачу ОСОБА_1 повідомлення «пуш» про істотне порушення умов договору та про необхідність погасити суму заборгованості.
Доказів на спростування зазначеної обставини відповідачем суду надано не було.
Отже, з урахуванням моменту пред`явлення позивачем, як позикодавцем, вказаної вимоги відповідач мала повернути суму кредиту до 11 грудня 2022 року включно.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про правомірність нарахування позивачем процентів за користування кредитом та стягнення суми заборгованості за укладеним з відповідачем договором за період до 11 грудня 2022 року включно (в тому числі і після пред`явлення банком вимоги згідно ч.2 ст.1050 ЦК України).
VI. Розподіл судових витрат.
У відповідності до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
З огляду на викладене, враховуючи задоволення судом позовних вимог в повному обсязі, з відповідача по справі ОСОБА_1 підлягають стягненню на користь позивача по справі АТ «Універсал Банк» кошти по сплаті судового збору в розмірі 2684 грн.00 коп., які були сплачені позивачем при подачі позову до суду та підтверджені належним письмовим доказом по справі.
Керуючись ст.ст.12, 13, 76, 81, 89, 133, 141, 258, 259, 263, 265, 273, 280, 282, 284, 288, 289, 354 ЦПК України, суд,
Позов Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання банківських послуг - задоволити повністю.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» в порядку розподілу судових витрат, судовий збір, сплачений позивачем при подачі позову до суду, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, в розмірі 2684 грн. 00 коп. (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири гривні 00 копійок).
Найменування сторін:
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного перегляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України, подавши апеляційну скаргу на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складення) до Кропивницького апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Суддя С.Ю.Атаманова