Справа № 147/197/24
Провадження № 2/147/136/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2024 року смт Тростянець

Тростянецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Борейко О. Г.,

із секретарем Прокопенко В. М.,

за участю:

позивача: ОСОБА_1 ,

представника позивача - адвоката Дудіна Л. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку загального позовного провадження, в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Орган опіки і піклування Служба у справах дітей Тростянецької селищної ради Гайсинського району Вінницької області про позбавлення батьківських прав, -

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції сторін.

ОСОБА_1 (позивач) подав до суду позов до ОСОБА_2 (відповідачка), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Орган опіки і піклування Служба у справах дітей Тростянецької селищної ради Гайсинського району Вінницької області (третя особа), у якому просить позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 батьківських прав відносно неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування вимог щодо предмета спору покликається на те, що сторони є батьками неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішенням Тростянецького районного суду Вінницької області від 23.08.2016 у справі №147/986/16-ц шлюб між сторонами розірвано. Висновком органу опіки і піклування Тростянецької селищної ради про визначення місця проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 було визначено місце проживання дитини разом з батьком ОСОБА_1 . Даний висновок було затверджено рішенням виконавчого комітету Тростянецької селищної ради від 18.05.2023 №139. Відповідно до вищевказаних документів матір дитини ОСОБА_2 проживає по АДРЕСА_1 . Постійної роботи немає, зловживає спиртними напоями, неналежним чином виконує батьківські обов`язки. Згідно із довідкою КНП «Тростянецька лікарня» гр. ОСОБА_2 перебуває на обліку у лікаря-нарколога. Відповідачка громадянка ОСОБА_2 вже тривалий час питанням виховання та розвитку своєї дочки взагалі не займається, не піклується про фізичний і духовний розвиток ОСОБА_4 , її вихованням, підготовкою до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для нормального самоусвідомлення дитини; ненадає і доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання дитиною освіти. Відповідачка, проживаючи з дочкою в одному населеному пункті, свідомо та безпідставно тривалий час ухиляється від виховання дитини, що є підставою для позбавлення її батьківських прав відносно неї, оскільки жодних перешкод у здійсненні такого виховання ні з боку позивача, ні з будь-якого іншого боку немає.

Відповідачка скористалася правом на подання відзиву, який надійшов на адресу суду 28.02.2024. У своєму відзиві відповідач зазначає, що ОСОБА_2 повністю не визнає пред`явлені позовні вимоги, заперечує проти задоволення позову, та вважає, що цей позов не може бути задоволений з таких підстав. У позовній заяві позивач посилається на те, що ОСОБА_2 згідно із довідкою КНП «Тростянецька лікарня» перебуває на обліку у лікаря-нарколога, проте дана довідка не додається до позову. Дійсно відповідно до довідки, виданої на адвокатський запит, ОСОБА_2 перебуває під наглядом у лікаря-нарколога КНП «Тростянецька лікарня» з 07.10.2022. З 14.02.2023 по 17.02.2023 перебувала на стаціонарному лікуванні у реманіаційному відділенні Тростянецької лікарні з приводу алкогольної інтиксикації. ОСОБА_2 було призначено амбулаторне лікування після стаціонарного лікування. З`являлась на огляд до нарколога 28.02.2023 та 20.02.2024. Протягом року на стаціонарному лікуванні не перебувала. Крім того, позивач зазначає, що відповідач тривалий час питанням виховання та розвитку своєї доньки взагалі не займається, що також не відповідає дійсності. ОСОБА_2 постійно спілкується з дитиною, проводить з нею дозвілля, турбується про її духовний та фізичний розвиток, займається її вихованням. Також зазначає, що любить свою дочку, бажає брати активну участь у її вихованні, проводити з нею спільно час та підтримувати родинні відносини. Висновком органу опіки і піклування Тростянецької селищної ради про визначення місця проживання неповнолітньої дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 було визначено місце проживання дитини з батьком. Варто зазначити, що будь-яких дій щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини позивач не робив, ОСОБА_2 здійснює перекази коштів добровільно на картку дочки, що підтверджується квитанціями. Крім того, у той час, коли ОСОБА_3 перебувала на лікуванні у м. Вінниці, відповідач також оплачувала її лікування, що підтверджується випискою з картки дочки. На думку відповідача, позов про позбавлення її батьківських прав є безпідставним та необгрунтованим, а також це є зловживанням ОСОБА_1 своїми батьківськими правами, оскільки при зверненні до суду він не керувався інтересами дитини, а своїми власними, адже відповідно до ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані жінки та чоловіки, які самостійно виховують дитину віком до 18 років. Тому відповідач вважає, що єдиною метою подачі позову є отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації. З огляду на викладене, враховуючи те, що позовні вимоги є такими, що не відповідають інтересам дитини, відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

05 березня 2024 рку на адресу суду надійшла відповідь на відзив, в якому сторона позивача заперечує проти доводів відповідача, зазначають, що підстави позбавлення батьківських прав передбачені в частині 1 статті 164 СК України. В обгрунтування своїх заперечень вказує, що відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавленні батьківських прав, якщо він, вона ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. Тлумачення п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, свідчить, що ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

19 березня 2024 року від Служби у справах дітей Тростянецької селищної ради надійшло клопотання №01-33/172 від 18.03.2024 про доручення до матеріалів справи висновок органу опіки і піклування щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який затверджений рішенням виконавчого комітету Тростянецької селищної ради від 11 березня 2024 року №74 (а.с. 66-72).

Позивач та представник позивача у судовому засіданні підтримали позовні вимоги в повному обсязі та додатково зазначили, що відповідач не тільки не виконує свої батьківські обов`язки відносно дочки, а й ігнорує судові засідання, зірвала попереднє судове засідання, поводила себе не як мати, яка хоче виправити свою поведінку. На думку сторони позивача антисоціальна й негативна поведінка відповідача, незважаючи на прихильність дитини до матері, може впливати на дитину деструктивно. Дитина внаслідок спроби зґвалтування знайомим відповідачки ОСОБА_2 потрапила в реабілітаційний центр, про що відповідач не зазначила у відзиві. З урахуванням наведеного спілкування дитини з матір`ю потрібно юридично обмежити, оскільки це маже мати негативний вплив не лише на психічне, а й на фізичне здоров`я ОСОБА_4 . Зазначає, що саме через ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків та через негативну поведінку матері, свідомого нехтування нею своїми обов`язками, позивач звернувся з позовом до суду, а не з метою отримання відстрочки від мобілізації, як зазначає відповідачка у відзиві.

Відповідачка у судове засідання 17.06.2024 не з`явилася, хоч повідомлена про дату, час і місце його проведення належним чином, про причини неявки суд не повідомила, клопотання про розгляд справи за її відсутності або про відкладення розгляду справи не подала.

Третя особа у судове засідання свого представника не направила, водночас висловила свою позицію щодо позову у судовому засіданні, яке відбулося 29 травня 2024 року.

Свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в судове засідання 17.06.2024 не прибули.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 14.02.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження (а.с. 20-21).

Ухвалою суду від 11.04.2024 задоволено клопотання відповідача про відкладення підготовчого засідання та постановлено продовжити на тридцять днів строк проведення підготовчого засідання та відкладено підготовче засідання на 13:00 годину 07 травня 2024 року (а.с. 91-92).

Ухвалою підготовчого засідання від 07.05.2024 закрито підготовче провадження і призначено справу до судового розгляду (а.с.103-104).

В судовому засіданні 29.05.2024 допитано свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , а також з`ясовано думку дитини щодо позову ОСОБА_3 , однак у зв`язку із неприбуттям відповідача у судовому засіданні оголошено перерву до 13:00 години 04.06.2024 (а.с. 126-129).

В судове засідання 04.06.2024 з`явилися позивач та його представник, а також допитаний свідок ОСОБА_7 , однак відповідач та свідки сторони відповідача ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які викликалися повторно, в судове засідання не з`явилися. З урахуванням того, що особи, які беруть участь у справі повідомлені про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, судом з урахуванням думки осіб, які прибули в судове засідання, ухвалено продовжувати розгляд справи за відсутності відповідача та представника третьої особи. Водночас о 13:29 годині в зал судового засідання прибула відповідач, яка повідомила, що вона хвора і їй погано, а також про те, що є необхідність викликати швидку медичну допомогу, у зв`язку з чим у судовому засіданні о 13:32 годині оголошено технічну перерву для виклику відповідачем швидкої медичної допомоги. О 13:49 годині продовжено судове засідання, однак відповідач ОСОБА_2 покинула приміщення суду. З урахуванням наведених обставин судом постановлено повернутись до з`ясування обставин справи та оголошено в судовому засіданні перерву до 10:00 години 17.06.2024 (а.с. 134-136).

З метою перевірки обставин звернення відповідача до закладів охорони здоров`я, судом направлено запити до КНП «Тростянецький центр первинної медико-санітарної допомоги» та до КНП «Тростянецька лікарня».

05.06.2024 на адресу суду надійшла відповідь з КНП «Тростянецький ЦПМСД» №145 від 05.06.2024, зі змісту якої випливає, що гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителька АДРЕСА_1 за медичною допомогою 04.06.2024 до сімейних лікарів КНП «Тростянецький ЦПМСД» не зверталася.

06.06.2024 на адресу суду надійшла відповідь з КНП «Тростянецька лікарня», з якої випливає, що гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаюча/зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 до КНП «Тростянецька лікарня» 04.06.2024 не зверталася.

Позиція суду.

Суд, заслухавши позивача ОСОБА_1 та його представника - адвоката Дудіна Л. В., з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, а відповідач, як на підставу своїх заперечень, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з такого.

Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 і її батьками є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 виданого повторно 18.11.2022 Тростянецьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Гайсинському районі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) (а.с. 8).

Згідно із рішенням Тростянецького районного суду Вінницької області від 23.08.2016 у справі №147/986/16-ц шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано (а.с. 10).

Відповідно до висновку органу опіки і піклування Тростянецької селищної ради про визначення місця проживання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , затвердженого рішенням виконавчого комітету Тростянецької селищної ради від 18 травня 2023 року №139, служба у справах дітей Тростянецької селищної ради вважала за доцільне визначити місце проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом із батьком ОСОБА_1 (а.с. 11-13, 14). Зі змісту висновку, зокрема випливає, що 16 грудня 2022 року дитина ОСОБА_3 взята на облік служби у справах дітей Тростянецької селищної ради як така, що перебуває у складних життєвих обставинах. Підставою для взяття дитини на облік стало ухилення її матері від виконання своїх батьківських обов`язків. Мати дитини, ОСОБА_2 , веде аморальний спосіб життя, вживає спиртні напої. Дитина неодноразово була змушена залишати своє місце проживання через те, що мати знаходиться у п`яному вигляді. З березня 2023 року дитина ОСОБА_3 влаштована до КЗ «Вінницький обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей».

Відповідно до характеристики ОСОБА_3 , учениці 8 класу Тростянецької гімназії від 12.02.2024 №16, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2, навчається у 8 класі. Навчальний заклад відвідує систематично. Учениця володіє навичками особистої гігієни, зовні охайна, з акуратною зачіскою. Рівень навчальних досягнень - середній і достатній. На уроках дівчинка працює на рівні своїх можливостей, учениця спокійна, врівноважена. Батько школу відвідує, співпрацює з класним керівником, здійснює контроль за успішністю дитини, за виконанням домашнього завдання. Стосунки дитини з батьком доброзичливі. Він завжди реагує на зауваження від класного керівника, контролює вільний час дитини (а.с. 15).

Згідно з відповіддю Тростянецького районного суду Вінницької області №147/176/23/1242/2024 від 08.03.2024 на адвокатський запит, надано копію постанови Тростянецького районного суду Вінницької області від 21.02.2023 у справі №147/176/23. Власне зі змісту зазначеної постанови випливає, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді попередження (а.с. 75-76).

Рішенням виконавчого комітету №74 від 11.03.2024 затверджено висновок органу опіки і піклування щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . (а.с. 67).

Відповідно до зазначеного висновку, з метою забезпечення реалізації прав, свобод та законних інтересів дитини, виконавчий комітет Тростянецької селищної ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Зокрема зі змісту висновку випливає, що 16 грудня 2022 року дитина ОСОБА_3 взята на облік служби у справах дітей Тростянецької селищної ради як така, що перебуває у складних життєвих обставинах. Підставою для взяття дитини на облік постало ухилення її матері від виконання своїх батьківських обов`язків. Мати дитини, ОСОБА_2 , веде аморальний спосіб життя, вживає спиртні напої. Дитина неодноразово була змушена залишати своє місце проживання через те, що мати знаходиться у п`яному вигляді. З березня 2023 року дитина ОСОБА_3 вилучена від матері та влаштована до КЗ «Вінницький обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» терміном на 6 місяців. Згідно з витягом з реєстру територіальних громад від 12.11.2021 №419 мати дитини, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Дана громадянка постійної роботи немає, зловживає спиртними напоями, неналежним чином виконує батьківські обов`язки. Згідно із довідкою виданою КНП «Тростянецька лікарня» громадянка ОСОБА_2 з 2022 року зверталася за наркологічною допомогою. Відповідно до акта обстеження житлових умов ОСОБА_2 проживає в будинку, який складається з 5 кімнат. У будинку для дитини облаштована окрема кімната, умови проживання задовільні. Відповідно до акта оцінки потреб дитини та її сім`ї, складеного завідувачкою відділення соціальної роботи КЗ «Тростянецький селищний центр надання соціальних послуг», за адресою: АДРЕСА_1 , встановлено, що мати дитини, ОСОБА_2 , не спроможна забезпечувати дитину, оскільки жінка веде асоціальний спосіб життя, часто не буває вдома, має низький батьківський потенціал. З квітня 2023 року гр. ОСОБА_1 неофіційно працює у ТОВ «Тростянець зерно», різноробочим. До виконання посадових обов`язків відноситься сумлінно. За складом характеру спокійний, тактовний. Зловживань алкогольними напоями не допускає. Згідно з довідками виданими КНП «Тростянецька лікарня» батько дитини ОСОБА_1 , на обліку у психіатра та нарколога не перебуває. Відповідно до акту обстеження умов проживання дитини складеного службою у справах дітей за місцем проживання батька, будинок складається із 4 кімнат, кухні, коридора та ванної кімнати. У будинку разом з батьком дитини проживають його батьки. В будинку, створені належні умови для сну, відпочинку та навчання дитини. Під час обстеження умов проживання в кімнатах було прибрано, санітарно-гігієнічні умови задовільні. Для ОСОБА_4 облаштоване окреме спальне місце. В кімнаті знаходиться шафа для зберігання особистих речей, ліжко та стіл для виконання домашніх завдань. Відповідно до акта оцінки потреб дитини та її сім`ї, складеного завідувачкою відділення соціальної роботи КЗ «Тростянецький селищний центр надання соціальних послуг», за адресою: АДРЕСА_2 , встановлено, що складних життєвих обставин у сім`ї не виявлено та батько дитини спроможний забезпечувати дитину. У травні 2023 року гр. ОСОБА_1 звернувся до органу опіки і піклування Тростянецької селищної ради із заявою про визначення місця проживання дитини біля батька. Відповідно до висновку органу опіки та піклування, затвердженого рішенням виконавчого комітету Тростянецької селищної ради від 18 травня 2023 року №139, вивчивши всі подані документи, визначено місце проживання ОСОБА_3 біля батька ОСОБА_1 . Відповідно до рішення комісії з питань захисту прав дитини від 17.05.2023 №41 «Про розгляд заяви гр. ОСОБА_1 щодо повернення дитини ОСОБА_3 із КЗ «Вінницький обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» дитина ОСОБА_3 повернена за місцем проживання батька. Відповідно до листа Тростянецької гімназії Тростянецької селищної ради ОСОБА_3 навчається у даному закладі освіти у 8 класі. Дитина забезпечена всіма підручниками та шкільним приладдям, забезпечена одягом та взуттям. Батько дитини ОСОБА_1 школу відвідує, співпрацює з класним керівником, здійснює контроль за успішністю дитини, за виконанням домашніх завдань. На запит служби у справах дітей Тростянецької селищної ради адміністрація КНП «Тростянецький центр ПМСД» повідомила, що дитину ОСОБА_3 задекларовано у сімейного лікаря. Батько ОСОБА_1 та мати ОСОБА_2 добросовісно виконують свої обов`язки щодо дитини ОСОБА_3 . Здійснюють контроль за станом здоров`я дитини; з`являються разом з дитиною до сімейного лікаря; захворювань спричинених недостатнім доглядом з боку батьків немає. Громадянка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1., притягувалась до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП. На засіданні комісії з питань захисту прав дитини, 07 березня 2-24 року, розглядалося питання щодо доцільності/недоцільності позбавлення батьківських прав гр. ОСОБА_2 . Мати дитини ОСОБА_2 на засіданні комісії була присутня. ОСОБА_2 повідомила, що не погоджується із позбавленням її батьківських прав відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , та має намір піклуватися про фізичний і духовний розвиток доньки. Відповідно до ст. 171 СК України на комісії з питань захисту прав дитини, 07.03.2024, була запрошена та заслухана дитина ОСОБА_3 . На засіданні комісії дитина повідомила, що хоче залишитися проживати як з батьком так і з матір`ю, надалі продовжувати спілкуватися з обома батьками (а.с. 68-72).

Довідкою №62 від 27.02.2024 виданою на запит адвоката Конякіна М. С. КНП «Тростянецька лікарня» встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває під наглядом у лікаря-нарколога КНП «Тростянецька лікарня» з 07.10.2022. З 14.02.2023 по 17.02.2023 перебувала на стаціонарному лікуванні у реманіаційному відділенні Тростянецької лікарні з приводу алкогольної інтиксикації. ОСОБА_2 було призначено амбулаторне лікування після стаціонарного лікування. З`являлась на огляд до нарколога 28.02.2023 та 20.02.2024. Протягом року на стаціонарному лікуванні не перебувала (а.с.35).

Зміст спірних правовідносин.

Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наявністю обставин, які свідчать про ухилення матері неповнолітньої дитини від виконання своїх обов`язків по її вихованню.

Норми права, які застосував суд.

До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Конституції України, Сімейного кодексу України (далі СК України), Закону України «Про охорону дитинства» (далі Закон №2402-III) та Конвенції ООН про права дитини (далі Конвенція).

Згідно з частиною третьоюстатті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина першастатті 12 Закону України «Про охорону дитинства»).

Відповідно до частини сьомої статті 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-XII (далі - Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до пунктів 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Згідно зі статтею 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини.

Відповідно до частин першої-четвертої статті 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину.

Згідно із частиною першоюстатті 155 СК Україниздійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України.

Зокрема, вказаною нормою визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Відповідно до статті 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Звертаючись до суду із цим позовом, батько дитини ОСОБА_1 , як підставу позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 визначив те, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не створила належних умов для повноцінного розвитку та виховання дитини. Веде аморальний спосіб життя через вживання алкогольних напоїв.

Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання обов`язків з виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав за пунктом 4 частини першої статті 164 СК України можливе, коли хронічний алкоголізм батьків і захворювання їх на наркоманію підтверджується відповідними медичними висновками.

Якщо позов про позбавлення батьківських прав заявлений із декількох підстав. Суди повинні перевіряти та обґрунтовувати в рішенні кожну з них.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України» (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також міг свідчити про його інтерес до дитини.

При вирішенні такої категорії спорів суди повинні мати на увазі, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, вирішення сімейних питань, на який вони йдуть лише у виняткових випадках, і головне - за наявності достатніх та переконливих доказів, що характеризують особистості батька й матері як особи, що становить реальну загрозу для дитини, її здоров`я та психічного розвитку. Суди повинні зважувати на те, що позбавлення батьківських прав на дитину вже несе в собі негативний вплив на свідомість дитини, та застосовувати цей захід як крайню міру впливу та захисту прав дитини.

Верховний Суд неодноразово наголошував на тому, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який необхідно розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних батьків (зокрема постанови Верховного Суду від 29 липня 2021 року у справі №686/16892/20, від 11 вересня 2020 року у справі №357/12295/18, від 29 квітня 2020 року у справі №522/10703/18, від 13 квітня 2020 року у справі №760/468/18, від 11 березня 2020 року у справі №638/16622/17, від 06 вересня 2023 року у справі №545/560/21).

Права батьків і дітей, які засновані на спорідненості, становлять основоположну складову сімейного життя, а заходи національних органів, спрямовані перешкодити реалізації цих прав, є втручанням у права, гарантованістаттею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

Наведене узгоджується з висновками щодо врахування найкращих інтересів дитини при розгляді справ, які стосуються прав дітей, сформульованими у постановах Великої Палати Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року у справі № 402/428/16-ц, Верховного Суду від 02 грудня 2020 року у справі № 180/1954/19, від 13 листопада 2020 року у справі № 760/6835/18, від 09 листопада 2020 року у справі № 753/9433/17, від 02 листопада 2020 року у справі № 552/2947/19, від 24 квітня 2019 року у справі № 300/908/17, від 12 вересня 2023 року у справі № 213/2822/21.

Наслідком позбавлення батьківських прав, як виняткового заходу, є істотні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише за наявності вини у діях батьків.

Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

У рішенні від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України» (заява № 10383/09) ЄСПЛ зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним.

Оцінюючи процес вирішення питання про встановлення опіки, який завершився рішенням про роз`єднання сім`ї, суд повинен, зокрема, переконатися, чи ґрунтуються висновки національних органів на достатній доказовій базі (яка, за потреби, може включати показання свідків, висновки компетентних органів, психологічні та інші експертні висновки та медичні довідки) (рішення ЄСПЛ від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України», заява №39948/06).

Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четвертастатті 263 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду від 06 травня 2020 року у справі №753/2025/19 (провадження №61-1344св20) зазначено, що «ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків».

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доведення обставин свідомого, умисного ухилення відповідачки від виконання батьківських обов`язків, які можуть бути підставою позбавлення її батьківських прав, покладено на позивача.

Узагальнені обставини, встановлені судом.

Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що відповідачка ОСОБА_2 є матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На даний час дитина проживає разом з батьком ОСОБА_1 , який її виховує та доглядає.

Мотивована оцінка наведених учасниками справи аргументів щодо наявності підстав для задоволення позову.

Надавши оцінку аргументам сторін, суд зауважує, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Суд підкреслює, що позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою як для батька (матері), так і для дитини серйозні правові наслідки, однак, водночас, зауважує, що за певних обставин це є єдиним способом забезпечення якнайкращих інтересів дітей.

Аналіз поведінки відповідачки на підставі досліджених у судовому засіданні доказів дозволяє виснувати, що відповідачка тривалий час не займається виховання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не піклується про неї та її розвиток, не спілкується з нею в достатній мірі, не цікавиться її здоров`ям, життям та навчанням.

Матеріали справи не містять жодних фактичних даних, які б вказували на наявність у відповідачки труднощів чи перешкод, що унеможливлюють виконання нею обов`язку по вихованню дитини, тобто наявність об`єктивних причин, які не залежали від її волі та пояснюють таку поведінку відповідачки.

Також, суд бере до уваги те, що дитина є суб`єктом права і незважаючи на вікову категорію, має певний обсяг прав. Одними з основних її прав є право висловлювати свою думку та право на врахування думки щодо питань, які стосуються її життя. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 висловила бажання проживати із батьком, зазначила що хоче, щоб її матір позбавили батьківських прав. Зазначила, що деколи мати скидає гроші, однак про навчання не запитує, з вчителями не спілкується. Тато ніколи не був проти щоб ОСОБА_4 спілкувалася з матою, однак незацікавленість мами продовжується тривалий час, так як вона зловживає спиртними напоями.

Сторона позивача, аргументуючи обґрунтованість поданого позову, покликається на умисне ухилення матері дитини від виконання своїх обов`язків по її вихованню, що є підставою для позбавлення її батьківських прав. Доводи позивача ґрунтуються також на тому, що відповідач ведення антисоціальний спосіб життя, через вживання нею спиртних напоїв, що може негативно впливати на дитину.

Оцінюючи процес вирішення питання про встановлення опіки, який завершився рішенням про роз`єднання сім`ї, суд повинен, зокрема, переконатися, чи ґрунтуються висновки національних органів на достатній доказовій базі (яка, за потреби, може включати показання свідків, висновки компетентних органів, психологічні та інші експертні висновки та медичні довідки) (рішення ЄСПЛ від 18грудня 2008 року у справі «Савіни проти України», заява № 39948/06).

Показами свідка ОСОБА_7 встановлено, що вона є матір`ю позивача та бабусею ОСОБА_4 . Свідок зазначає, що раніше онучка проживала з мамою ОСОБА_2 і все було добре, однак коли колишня невістка, близько чотирьох років тому, почала вживати спиртні напої, складалося враження, що алкоголь став дорожчий за дитину. Коли дитина проживала з мамою, якийсь чоловік, а саме знайомий ОСОБА_2 намагався згвалтувати ОСОБА_3 , у зв`язку із чим дитину відібрали у матері і вона перебувала у реабілітаційному центрі. Зазначає, що дитина дуже прив`язана до мами емоційно і хоче до неї, однак у ОСОБА_2 мабуть думки інакші. Син не створює жодних перешкод у спілкуванні ОСОБА_4 з мамою. Фінансово забезпечує дитину син, а мама за весь час проживання дитини з батьком нічого їй не купує. Свідок зазначає, що відношення відповідачки ОСОБА_2 після подачі її сином позову до суду про позбавлення батьківських прав, на жаль не змінилося, вона «як гуляла так і гуляє», «як пила так і п`є».

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_8 , суду повідомила, що вона є рідною сестрою позивача ОСОБА_1 , а ОСОБА_4 її племінниця. Свідок повідомила, що колишня дружина брата ОСОБА_9 веде аморальний спосіб життя, товаришує з особами, які під час спільного розпивання спиртних напоїв влаштовували бійки, і ОСОБА_10 побили, вона лікувалася тривалий час. Дитина хоче до мами і дуже до неї тягнеться, але нажаль мама не може дати материнського відношення, яке має бути своїй дочці. Відношення батька до дитини чудове, він її дуже любить, мама ОСОБА_2 коли дитина проживала з нею перешкоджала батьку у спілкуванні з дочкою, натомість ОСОБА_1 жодних перешкод у спілкуванні з дочкою для матері не створює. Дитина неодноразово перебуваючи у гостях у матері, телефонувала батькові, щоб той забрав її оскільки мама не взмозі реагувати на обставини через вживання спиртних напоїв.

Разом з тим, ОСОБА_2 постійної роботи не має, з 2022 року перебуває на обліку у лікаря-нарколога, як випливає зі змісту висновку органу опіки і піклування мати дитини ОСОБА_2 не спроможна забезпечувати дитину, оскільки жінка веде асоціальний спосіб життя, часто не буває вдома, має низький батьківський потенціал.

Як встановлено судом з березня 2023 року дитина ОСОБА_3 вилучена від матері та влаштована до КЗ «Вінницький обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» терміном на 6 місяців.

Відповідно до висновку органу опіки і піклування Тростянецької селищної ради про визначення місця проживання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , затвердженого рішенням виконавчого комітету Тростянецької селищної ради від 18 травня 2023 року №139, служба у справах дітей Тростянецької селищної ради вважала за доцільне визначити місце проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом із батьком ОСОБА_1 .

Крім того, із матеріалів справи випливає, що ОСОБА_2 притягувалася до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП за невиконання батьківських обов`язків.

Таким чином, за наведених обставин у своїй сукупності, суд доходить переконання, що відсутність будь-яких дій зі сторони відповідачки ОСОБА_2 стосовно дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , по її вихованню та піклуванню, є свідомою, а відтак умисною та винною поведінкою. Така поведінка відповідачки свідчить про нехтування своїми обов`язками щодо виховання дитини, тому дає підстави стверджувати, що вона усвідомлено ухиляється від виконання цих обов`язків.

Факт заперечення ОСОБА_2 проти позову про позбавлення її батьківських прав може свідчити про її інтерес до дитини з урахуванням практики ЄСПЛ (рішення ЄСПЛ від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України», заява № 31111/04, § 57, § 58).

Водночас досліджені в судовому засіданні докази підтверджують наявність підстав для позбавлення відповідачки батьківських прав, оскільки протягом розгляду справи судом (з лютого 2024 року до червня 2024 року), не вбачається зміни поведінки матері на краще. Відповідач інколи з`являлася в судові засідання і стверджувала, що любить дочку і заперечує проти позбавлення її батьківських прав, однак жодних дій на зміну своєї поведінки не вчиняла, натомість у судовому засіданні, яке мало місце 04.06.2024, в яке відповідач прийшла із значним запізненням, вела себе агресивно, висловлювала погрози в адресу суду, а потім залишила зал судового засідання, нібито з метою виклику швидкої медичної допомоги. Судом направлено запити на заклади охорони здоров`я, однак з відповіддей випливає, що ОСОБА_2 не зверталася до медичних закладів з приводу поганого самопочуття.

Крім того, з урахуванням обставин встановлених судом, а також влаштування ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 до КЗ «Вінницький обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей», як випливає зі слів свідків і представника позивача у зв`язку із спробою зґвалтування дитини знайомим матері ОСОБА_2 , наявні підстави вважати, що залишення дочки із матір`ю є небезпечним для її життя та здоров`я.

Отже, з урахуванням обставин, норм матеріального права та практики їх застосування, наявні підстави для позбавлення ОСОБА_2 материнських прав, оскільки наявні виняткові обставини для застосування такого заходу впливу у спірному випадку такий висновок зроблено з урахуванням якнайкращих інтересів дитини.

На думку суду, таке втручання у права матері, як позбавлення її батьківських прав, буде «необхідним в демократичному суспільстві», водночас ОСОБА_2 має право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав, у випадку зміни ставлення до виконання батьківських обов`язків, після налагодження контакту з дочкою, а також якщо вона буде брати участь у її вихованні, розвитку та піклуванні з урахуванням того, що мати стверджує, що має бажання спілкуватися з дочкою та виховувати її.

Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, суд вважає, що позов варто задовольнити повністю.

Розподіл між сторонами судових витрат.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на те, що позов задоволено повністю, відповідно до вимог статті 141 ЦПК України судовий збір сплачений аозивачем за подання позовної заяви, у сумі 1211,20 грн підлягає стягненню з відповідачки.

На підставі статті 51 Конституції України, статтей 155, 164-166 Сімейного кодексу України, статтей 12, 15 Закону України «Про охорону дитинства», статті 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року та керуючись статтями 10, 19, 81, 89, 141, 200, 206, 259, 263-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Орган опіки і піклування Служба у справах дітей Тростянецької селищної ради Гайсинського району Вінницької області про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 батьківських прав відносно неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Роз`яснити ОСОБА_2 , що відповідно до ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Поновлення батьківських прав неможливе, якщо дитина була усиновлена і усиновлення не скасоване або не визнане недійсним судом. Поновлення батьківських прав також неможливе, якщо на час розгляду справи судом дитина досягла повноліття.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення у Вінницький апеляційний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи згідно із п. 4 ч. 5 ст.265 ЦПК України:

позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП - НОМЕР_2 , місце проживання, якого зареєстровано за адресою: АДРЕСА_3 ;

відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_3 , місце проживання, якої зареєстровано за адресою: АДРЕСА_4 ;

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Орган опіки та піклування Служби у справах дітей Тростянецької селищної ради Гайсинського району Вінницької області, код ЄДРПОУ - 42859572, адреса місцезнаходження: вулиця Соборна, 37, селище Тростянець, Гайсинський район, Вінницька область, 24300.

Повний текст рішення складено 20 червня 2024 року.

Суддя О. Г. Борейко