КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 травня 2024 року

справа № 754/4237/22

провадження № 22-ц/824/2949/2024

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача: Музичко С.Г.,

суддів: Болотова Є.В., Кулікової С.В.

при секретарі: Савіцькій Д.А.

учасники справи:

позивач - Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк»

відповідачі - ОСОБА_1 , ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазанк» та за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 07 березня 2023 року, постановлене під головуванням судді Лісовської О.В., у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, звернення стягнення на предмет іпотеки,

В С Т А Н О В И В :

В червні 2022 року позивач ПАТ АБ «Укргазбанк» звернувся до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, звернення стягнення на предмет іпотеки, мотивуючи свої вимоги тим, що 07.12.2007 року між ПАТ АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_3 був укладений Кредитний договір № 288-Ф/07. За умовами п. 1.1 Кредитного договору, Банк надав Позичальнику кредит в сумі 35 000,00 дол. США на строк з 07.12.2007 року по 06.12.2019 року, із сплатою процентів за користування кредитними коштами в розмірі 12,5 % річних. В забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором між Банком з однієї сторони та ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено Договір іпотеки від 07.12.2007 року, посвідчений приватним нотаріусом КМНО Морозова С. В., зареєстрований в реєстрі за № 9721.

Згідно п. 1.1 Договору іпотеки, цей договір забезпечує всі вимоги Іпотекодержателя, як кредитора за умовами кредитного договору № 288-Ф/07 від 07.12.2007 року, укладеного між Іпотекодержателем та Позичальником - ОСОБА_1 . За умовами кредитного договору Позичальник зобов`язаний Іпотекодержателю не пізніше 06.12.2019 року повернути кредит у розмірі 35 000, 00 дол. США, наданий на споживчі потреби, сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 12,5% та штрафні санкції у розмірі і у випадках, передбачених кредитним договором. Згідно пункту 2.1. Договору іпотеки, предметом іпотеки є: нерухоме майно - квартира АДРЕСА_1 та належить Іпотекодавцям: ОСОБА_1 в 1/3 частині та ОСОБА_2 в 2/3 частинах. Враховуючи зазначене вище, Банк свої зобов`язання а кредитним договором виконав, проте відповідачами не виконувалися їх зобов`язання належним чином. У зв`язку з неналежним виконанням позичальником своїх зобов`язань за Кредитним договором, заборгованість за кредитним договором станом на 28.02.2021 року становить 6 749,11 дол. США, в еквіваленті за курсом НБУ складає 197 444,54 грн та 134 062,53 грн пені.

20.10.2021 року приватним нотаріусом КМНО Заєць І.О. було вчинено виконавчі написи № 1780 та № 1721 про звернення стягнення на квартиру, що є предметом іпотеки за адресою: АДРЕСА_2 в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором. Станом на 30.05.2022 року виконавчі написи не виконано, що підтверджується виписками по рахунках. На підставі викладеного позивач просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором № 288- Ф/07 від 07.12.2007 року станом на 28.02.2022 року в розмірі 6 749,11 дол. США, що в еквіваленті - 197 444, 54 грн та 134 062,53 грн пені, а всього - 331 507,07 грн, що складається із: заборгованість за кредитом строкова - 2 429,96 дол. США, заборгованість по кредиту прострочена - 1 676,57 дол. США, заборгованість по процентам поточна - 85,66 дол. США, заборгованість по процентам прострочена - 2 556,92 дол. США, пеня за несвоєчасну сплату процентів - 55 741,78 грн, пеня за несвоєчасне погашення кредиту - 78 320,75 грн.

В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 перед ПАТ АБ «Укргазбанк» за кредитним договором № 288-Ф/07 від 07.12.2007 року в розмірі 6 749,11 дол. США та 134 062,53 грн пені за несвоєчасне погашення кредиту та процентів, звернути стягнення на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, а саме: квартира АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_1 в 1/3 частині та належить ОСОБА_2 в 2/3 частині квартири, шляхом проведення прилюдних торгів під час примусового виконання рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки в рамках процедури виконавчого провадження з визначенням ринкової ціни предмету іпотеки при його примусовому виконанні на рівні, не нижчому за звичайні ціни на такий вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій та стягнути сплачений судовий збір у розмірі 4972,61 грн.

11.10.2022 року від представника позивача до суду надійшла заява про збільшення позовних вимог, відповідно до якої позивач просить суд з ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором № 288-Ф/07 від 07.12.2007 року у розмірі: заборгованість по кредиту у розмірі 4106,53 доларів США, заборгованість по процентам у розмірі 2642, 58 доларів США, пеню за несвоєчасну сплату кредиту у розмірі 78320,75 грн, пеню за несвоєчасну сплату процентів у розмірі 55741,78 грн, 3 % за несвоєчасну сплату кредиту у розмірі 230,15 доларів США, 3 % за несвоєчасну сплату процентів у розмірі 163,86 доларів США, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 5145,50 грн;

В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 перед ПАТ АБ «Укргазбанк» за кредитним договором № 288-Ф/07 від 07.12.2007 року в розмірі 7143,12 дол. США та 134 062,53 грн пені за несвоєчасне погашення кредиту та процентів, звернути стягнення на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, а саме: квартира АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_1 в 1/3 частині та належить ОСОБА_2 в 2/3 частині квартири, шляхом проведення прилюдних торгів під час примусового виконання рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки в рамках процедури виконавчого провадження з визначенням ринкової ціни предмету іпотеки при його примусовому виконанні на рівні, не нижчому за звичайні ціни на такий вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій та стягнути сплачений судовий збір у розмірі 5145,50 грн.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 07 березня 2023 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, звернення стягнення на предмет іпотеки - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором від 07.12.2007 року у розмірі: заборгованість по кредиту у розмірі 4106, 53 доларів США, заборгованість по процентам у розмірі 2642, 58 доларів США, пеню за несвоєчасну сплату кредиту у розмірі 78320, 75 грн., пеню за несвоєчасну сплату процентів у розмірі 29249, 63 грн., 3 % за несвоєчасну сплату кредиту у розмірі 143, 11 доларів США, 3 % за несвоєчасну сплату процентів у розмірі 81, 22 доларів США, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 3115, 78 грн.

У задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки - відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду представник ПАТ АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_1 подали апеляційні скарги.

В поданій апеляційній скарзі представник ПАТ АБ «Укргазбанк» просить рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог скасувати, постановити нове рішення в цій частині, яким позов задовольнити.

Вимоги обґрунтовані тим, що умовами кредитного договору передбачено, що проценти нараховуються до дня погашення кредиту, а не до дня закінчення строку, на який надано кредит. Закінчення дії договору не звільняє сторони від виконання тих зобов`язань, що лишились невиконаними з будь-яких причин. Правомірність нарахування процентів за кредитним договором до моменту виконання договору (повного погашення заборгованості) підтверджуються висновками Верховного Суду.

Зазначає, що термін виконання зобов`язання може бути відмінним від строку дії договору, зокрема коли сторони погодили строк виконання зобов`язання, зазначивши, що він діє до повного виконання такого зобов`язання.

Також посилається на постанову Великої Палати Верховного Суду від 26.01.2021, справа № 522/1528/15, в якій зроблено наступний висновок - що саме по собі набрання законної сили рішенням суду про стягнення з боржника або поручителя заборгованості за кредитним договором не змінює та не припиняє ані кредитного договору, ані відповідного договору поруки.

Вказує, що наявність виконавчого напису нотаріуса, який фактично не виконаний в межах процедури виконавчого провадження, не позбавляє права банку як іпотекодержателя звернути стягнення на предмет іпотеки за рішенням суду на підставі Закону України «Про іпотеку», що також підтверджується висновками Верховного Суду. Крім того, зазначає, що виконання рішення зупиняється на період воєнного, надзвичайного стану та у 30-денний строк після його припинення

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати, постановити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Вимоги обґрунтовані тим, що судом першої інстанції невірно застосовано вимоги ст. 625 та ст. 1028 ЦК України та стягнуто відсотки за користування кредитом за період після закінчення строків кредитування.

Посилається на постанову Великої Палати від 04.02.2020 у справі № 912/1120/16, в якій зазначено, що норма ч. 1 ст. 1048 та ч. 2 ст. 625 ЦК України не можуть застосовуватись одночасно.

Вказує, що відповідач не мав правових підстав для нарахування відсотків поза строком кредитування, а також пені а відсотки. Також зазначає, що відповідно до п. 15 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у разі прострочення позичальником у період дії карантину або/ та у 30 денний строк після дня завершення дії такого карантину виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит, позичальник звільняється від обов`язків сплати на користь кредитодавця неустойку, штраф, пеню за таке прострочення.

Крім того, вказує, що його представником було подано заяву про застосування ч. 3 ст. 551 ЦК України, а також заяву про застосування строків позовної давності, які судом першої інстанції розглянуті не були.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ПАТ «Укргазбанк» просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення. Посилається на правовий висновок Великої Палати Верховного Суду від 18.01.2022 року, відповідно до якого нарахування процентів за користування кредитом припиняється у день фактичного повернення кредиту, незалежно від закінчення строку дії кредитних договорів. Відповідно до п. 3.1.7 кредитного договру банк здійснює нарахування процентів за з дня одержання кредиту до дня його погашення. Вважає наявні правові підстави для стягнення заборгованості за відсотками, що нарахована після 06.12.2019 року.

В судовому засіданні представник ПАТ «Укргазбанк» подану апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити, проти апеляційної скарги ОСОБА_1 заперечував.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 позивача подану апеляційну скаргу підтримав, проти задоволення апеляційної скарги ПАТ «Укргазбанк заперечував.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 07.12.2007 року між ПАТ АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_3 був укладений Кредитний договір № 288-Ф/07. За умовами п. 1.1 Кредитного договору, Банк надав Позичальнику кредит в сумі 35 000,00 дол. США на строк з 07.12.2007 року по 06.12.2019 року, із сплатою процентів за користування кредитними коштами в розмірі 12,5 % річних.

Відповідно до п. 2.1 Кредитного договору в забезпечення зобов`язань за дійсним договором Банком прийнято в іпотеку нерухоме майно-квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , згідно з умовами договору іпотеки від 07.12.2007 року.

Відповідно до п. 3.3.1, 1.1 Кредитного договору Позичальник зобов`язується повернути кредит у сумі 35 000,00 дол. США не пізніше 06.12.2019 року в строки передбачені графіком погашення кредиту та відповідно до п. 3.3.4 Кредитного договору сплачувати проценти за користування кредитними коштами щомісячно, виходячи із процентної ставки визначеної п. 1.1, щомісячно у строк не пізніше 15 числа місяця, наступного за місяцем нарахування процентів.

Відповідно до п.3.3.3 Кредитного договору, позичальник зобов`язувався здійснювати повернення суми кредиту на рахунок № НОМЕР_1 , відкритий у АБ «Укргазбанк», код банку 320478, щомісячно з 1 по 15-е число кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту, в розмірі не менше 1/144 від суми отриманого кредиту, що становить 243,06 дол. США.

Згідно з п.3.3.4 Кредитного договору щомісячно, один раз на місяць, не пізніше 15-го (п`ятнадцятого) числа місяця та в день закінчення строку, на який наданий кредит у відповідності з п.1.1. цього Договору, а також у день дострокового повного погашення заборгованості по кредиту (для процентів), Позичальник зобов`язаний сплачувати проценти за користування кредитними коштами, виходячи з процентної ставки, зазначеної в п.1.1 цього Договору, на рахунок № НОМЕР_2 , відкритий в АБ «Укргазбанк».

У разі виникнення простроченої заборгованості за кредитом сплачувати проценти за користування кредитом виходячи з процентної ставки, встановленої п.3.1.10 цього договору, починаючи з дня виникнення простроченої заборгованості за кредитом та пеню у розмірі 0,1% від суми простроченої заборгованості за кожен день прострочення.

Згідно із ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Принцип повернення, строковості та платності означає, що кредит має бути поверненим позичальником банку у визначений у кредитному договорі строк з відповідною сплатою за його користування.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним Договором.

Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання.

Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Згідно із ч. 1 ст. 1048 ЦК України, у разі відсутності іншої домовленості сторін, проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

15.07.2021 року відповідачу ОСОБА_1 був направлений Лист-вимога за вих. № 110/27315/2021 про повернення кредиту, яку останній отримав 27.07.2021 року, однак до цього часу її не виконав.

Суд першої інстанції вірно дійшов висновку про задоволення вимоги позивача в частині стягнення простроченої заборгованості по кредиту, що доведена належними та допустимими доказами, а тому з ОСОБА_1 на користь позивача підлягає стягненню за кредитним договором від 07.12.2007 року у розмірі: заборгованість по кредиту у розмірі 4106,53 доларів США, заборгованість по процентам у розмірі 2642,58 доларів США (сукупна заборгованість становить 6749,11 доларів США).

Разом із тим, суд першої інстанції не звернув уваги, що сума, що підлягає сплаті за зобов`язанням визначається в гривнях за офіційним курсом Національного банку України, встановленим для відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом (Відповідний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07 липня 2020 року у справі № 296/10217/15-ц)

Відтак, рішення суду у вказаній частині слід змінити, зазначивши гривневий еквівалент заборгованості по кредиту у розмірі 4106,53 доларів США та заборгованості по процентам у розмірі 2642,58 доларів США станом на день постановлення судового рішення, що складає 150 170,05 грн та 96 635,45 грн відповідно ( сукупна заборгованість 246 805,50 грн).

Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім простроченої заборгованості по кредиту, стягнути пеню за несвоєчасну сплату процентів у розмірі 55 741,78 грн та пеню за несвоєчасне погашення кредиту у розмірі 78 320,75 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28 березня 2019 року у справі №444/9519/12, провадження № 14-10 цс 18, дійшла висновку, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Відтак Велика Палата Верховного Суду відхилила аргументи позивача про те, що на підставі ст. 599 та ч. 4 ст. 631 ЦК України він мав право нараховувати передбачені договором проценти до повного погашення заборгованості за кредитом. При цьому вказала, що зі спливом строку кредитування припинилося право позивача нараховувати проценти за кредитом.

Подібні правові висновки викладено також в постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18).

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що з урахуванням дії кредитного договору до 06.12.2019 року, підлягає стягненню пеня за несвоєчасну сплату кредиту та процентів згідно розрахунку нарахування заборгованості за кредитним договором до грудня 2019 року у розмірі 78320, 75 грн та 29249,63 грн відповідно (сукупний розмір 107570,38 грн).

У постанові Верховного Суду від 19 серпня 2020 року у справі № 375/998/15-ц роз`яснено, що оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма ч. 1ст. 1048 ЦК України і охоронна норма ч. 2 ст. 625 цього Кодексу не можуть застосовуватись одночасно. Тому за період до прострочення боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та ч. 1ст. 1048 ЦК України як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання.

Відтак колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про стягнення 3% річних за несвоєчасне погашення кредиту та процентів за період після грудня 2019 року у розмірі 143, 11 доларів США, та у розмірі 81, 22 доларів США відповідно.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається на заявлене ним клопотання ОСОБА_1 про зменшення неустойки в суді першої та апеляційної інстанції на підставі ч. 3 ст. 551 ЦК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦПК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Враховуючи, що розмір пені не перевищує розмір заборгованості по кредиту, колегія суддів не вбачає підстав для зменшення пені.

Крім того, ОСОБА_1 зазначає про подану заяву щодо застосування строків позовної давності та вказує про пропуск позивачем 3-річного строку позовної давності до наступних вимог:

- щодо стягнення щомісячних платежів по кредиту за договором за період з 01 січня 2008 року по 16 квітня 2019 року ;

- щодо стягнення щомісячних платежів по сплаті процентів за період з 01 січня 2008 року по 16 квітня 2019 року;

- щодо стягнення пеня за несвоєчасне погашення кредиту за період з 16 червня 2018 року по 16 квітня 2019 року;

- щодо стягнення пені за несвоєчасне погашення кредиту за період з 16 червня 2018 року по 16 квітня 2019 року;

- щодо стягнення пені за несвоєчасну сплату процентів (3% річних) за період з 01 березня 2018 року по 16 квітня 2019 року;

-щодо стягнення пені за несвоєчасне погашення кредиту (3 % річних за період з 16 серпня 2018 року по 16 квітня 2019 року.

Статтею 257 ЦК України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Згідно з ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Встановлено, що кредитний договір між сторонами укладено на строк до 06 грудня 2019 року.

Із позовом ПАТ АБ «Укргазбанк» звернувся до суду у червні 2022 року. Відтак, строк позовної давності щодо вимог про стягнення щомісячних платежів по кредиту та по сплаті процентів за договором не пропущено.

Крім того, відповідно до п. 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID - 19, спричиненої корона вірусом SARS - CоV-2» на всій території України встановлено карантин з 12.03.2020 до 22.05.2020, який був неодноразово продовжений та постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2023 року відмінено на всій території України карантин з 30 червня 2023 р.

З урахуванням п. 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України та часу введення в Україні карантину в межах позовної давності знаходиться період з березня 2017 року, а тому позивачем не пропущено строк позовної давності також щодо заявлення інших вимог.

Відмовляючи у задоволенні вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки суд першої інстанції виходив зі наявності виконавчих написів нотаріуса №1780 та № 1721 від 20.10.2021 року, за якими було звернуто стягнення на квартиру АДРЕСА_1 .

Встановлено, що в забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором між Банком з однієї сторони та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 укладено Договір іпотеки від 07.12.2007 року, посвідчений приватним нотаріусом КМНО Морозовим С.В., зареєстрований в реєстрі за № 9721.

Згідно п. 1.1 Договору іпотеки, цей договір забезпечує всі вимоги Іпотекодержателя, як кредитора за умовами кредитного договору № 288-Ф/07 від 07.12.2007 року, укладеного між Іпотекодержателем та Позичальником - ОСОБА_1 . За умовами кредитного договору Позичальник зобов`язаний Іпотекодержателю не пізніше 06.12.2019 року повернути кредит у розмірі 35 000,00 дол. США, наданий на споживчі потреби, сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 12,5% та штрафні санкції у розмірі і у випадках, передбачених кредитним договором.

Згідно пункту 2.1. Договору іпотеки, предметом іпотеки є: нерухоме майно - квартира АДРЕСА_1 та належить Іпотекодавцям: ОСОБА_1 в 1/3 частині та належить ОСОБА_2 в 2/3 частині квартири.

Згідно п. 3.1.5. Договору іпотеки, у випадку, якщо в момент настання терміну виконання будь-якого зобов`язання за кредитним договором (сплата процентів та/або повернення кредиту), зобов`язання Іпотекодавців в повному обсязі або в частині не буде виконано, Іпотекодержатель має право одержати задоволення своїх вимог шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: за рахунок коштів виручених від реалізації предмета іпотеки, одержати задоволення своїх вимог на свій розсуд переважно перед іншими кредиторами.

Згідно п. 3.1.6. Договору іпотеки, іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки у випадку одноразової чи неодноразових прострочок Позичальником сплати процентів за користування кредитними коштами, неповернення кредиту Іпотекодержателю або порушення інших умов кредитного договору.

Згідно п. 6.1. Договору іпотеки, іпотекодержатель набуває права звернути стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання або неналежного виконання Іпотекодавцем умов кредитного договору.

Відповідно до п. 6.3. Договору іпотеки, звернення стягнення на предмет іпотеки та його реалізація здійснюється або за рішенням суду, або на підставі виконавчого напису нотаріуса або згідно з домовленістю сторін про задоволення вимог Іпотекодержателя.

Відповідно до п. 6.5, 6.7 Договору іпотеки, за рахунок Предмета іпотеки Іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи суму кредиту, процентів, відшкодування збитків, завданих простроченням виконання (а у випадках, передбачених законом, кредитним чи цим договорами, - пеню, штраф), витрати, пов`язані з пред`явленням вимоги за кредитним договором і зверненням стягнення та реалізації предмета іпотеки, витрати на утримання і збереження предмета іпотеки, витрати на страхування предмета іпотеки, а також інших збитків, завданих порушенням умов кредитного договору або цього Договору.

Відповідно до п. 6.8. Договору іпотеки, реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження» та з дотриманням вимог Закону України «Про іпотеку».

Право Іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку встановлене Конституцією України та ст.35 Закону України «Про іпотеку».

Згідно з ч. 1 ст. 7 Закону України «Про іпотеку», за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке прямо передбачено умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання.

У ст. 33 Закону України «Про іпотеку» передбачені підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки. Так, за змістом ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку», яка кореспондує ст. 589 ЦК України, у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених ст.12 цього Закону.

Відповідно до ч. 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Сама по собі наявність виконавчого напису нотаріуса про звернення стягнення на предмет іпотеки, який фактично не виконано та не реалізовано, не позбавляє права банку застосувати судовий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом задоволення вимог іпотекодержателя у спосіб реалізації предмета іпотеки на прилюдних торгах. Застосування кредитором іншого законного засобу для захисту свого порушеного та не поновленого боржником належним чином права не є подвійним стягненням заборгованості. (Відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 17 вересня 2020 року у справі №751/3248/17.

Відтак, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для звернення стягнення на предмет іпотеки - квартири АДРЕСА_1 у межах забезпечення відповідачами виконання зобов`язання.

Водночас, згідно з Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»», на території України діє воєнний стан у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України.

Законом України від 22 травня 2022 року № 2263-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні»» Верховна Рада України затвердила Указ Президента України від 17 травня 2022 року № 341/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», яким продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Відповідно до Закону України від 15 березня 2022 року № 2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Верховна Рада України постановила розділ VI «Прикінцеві положення» Закону України «Про іпотеку» доповнити пунктом 5-2 такого змісту:

«5-2. У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування щодо нерухомого майна (нерухомості), що належить фізичним особам та перебуває в іпотеці за споживчими кредитами, зупиняється дія статті 37 (у частині реалізації права іпотекодержателя на набуття права власності на предмет іпотеки), статті 38 (у частині реалізації права іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки), статті 40 (у частині виселення мешканців із житлових будинків та приміщень, переданих в іпотеку, щодо яких є судове рішення про звернення стягнення на такі об`єкти), статей 41,47 (у частині реалізації предмета іпотеки на електронних торгах) цього Закону».

Враховуючи, що на момент ухвалення рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки воєнний стан в Україні триває, виконання рішення суду зупиняється на період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування.

Надалі у разі припинення запровадження воєнного стану дія згаданих правил відновить свою дію без окремого рішення та закону.

Судом першої інстанції не в повній мірі досліджено усі обставини, неправильно застосовані норми матеріального права.

Згідно ст. 376 ЦПК підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є, зокрема, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; недоведеність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» задовольнити частково.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 07 березня 2023 року в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» заборгованості за кредитним договором від 07.12.2007 року по кредиту у розмірі 4106,53 доларів США, заборгованості по процентам у розмірі 2642, 58 доларів США, змінити, зазначивши гривневий еквівалент станом на день постановлення судового рішення, що становить 150 170,05 грн та 96 635,45 грн відповідно.

Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 07 березня 2023 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки скасувати, постановити в цій частині нове рішення, наступного змісту.

В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 перед ПАТ АБ «Укргазбанк» за кредитним договором № 288-Ф/07 від 07.12.2007 року в розмірі 6 749,11 доларів США , що в еквіваленті становить 246 805,50 та 107570,38 грн пені за несвоєчасне погашення кредиту та процентів, звернути стягнення на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, а саме: квартира АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_1 в 1/3 частині та належить ОСОБА_4 в 2/3 частині квартири, шляхом проведення прилюдних торгів під час примусового виконання рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки в рамках процедури виконавчого провадження з визначенням ринкової ціни предмету іпотеки при його примусовому виконанні на рівні, не нижчому за звичайні ціни предмету іпотеки на такий вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Зупинити виконання постанови суду у частині звернення стягнення на предмет іпотеки на період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач

Судді