Справа № 185/1159/24
Провадження № 2/185/1828/24
У Х В А Л А

23 травня 2024 року м.Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Перекопського М.М.,

з участю секретаря судового засідання Іжболдіної І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства 'ДТЕК Павлоградвугілля' про відшкодування моральної шкоди у зв`язку з ушкодженням здоров`я внаслідок нещасного випадку на виробництві,

встановив:

В провадженні суду перебуває вищезазначена справа.

У травні 2023 року до суду надійшло клопотання представника відповідача про визнання явки позивача у судове засідання обов`язковою.

Згідно зі ст.58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

На підставі частин 1,2 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Зважаючи на закріплений принцип змагальності в судовому процесі, вільне використання сторонами наданих прав для доказування своєї правової позиції, враховуючи, зміст позовних вимог, позицію сторін у справі, суд не вбачає підстав для визнання явки позивача обов`язковою для надання суду пояснень з приводу обставин, зазначених у позовній заяві або з`ясування інших обставин, враховуючи позицію позивача, яку він виклав в позові та відповіді на відзив.

За таких обставин, у задоволенні клопотання відповідача про визнання явки позивача обов`язковою слід відмовити.

Відповідач заявив клопотання про витребування доказів у Міжрайонної профпатологічної МСЕК, а саме копій первинного та повторного актів огляду та довідку про виконання або невиконання ОСОБА_1 вимог індивідуальної програми реабілітації за 2020 рік. Також витребувати у позивача копію індивідуальної програми реабілітації за 2020 рік а також інформацію щодо виконання її вимог.

Відповідно до ст. 84 ЦПК України Учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Суд вважає, що зазначені відповідачем підстави та аргументи для витребування доказів не достатньо переконливі для задоволення клопотання. Крім того, суд вважає що відповідачем не надано суду достатньо доказів наявності складнощів в самостійному отриманні таких доказів. Позовна заява містить розрахунок розміру моральної шкоди, тому в цій частині клопотання задоволенню не підлягає.

На підставі вищевикладеного вважаю за необхідне відмовити у задоволенні клопотань представника відповідача.

Представник відповідача надав клопотання про стягнення моральної шкоди шляхом здійснення щомісячних платежів протягом 6 місяців, у разі задоволення позовних вимог.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання рішення, суд із певною свободою розсуду повинен враховувати майнові інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини кожної сторони у виникненні спору, наявність надзвичайних непереборних подій, інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини (як то, зокрема, ненадання (несвоєчасне надання) бюджетних асигнувань або бюджетних зобов`язань заявнику та/або недоведення (несвоєчасне доведення) фінансування видатків до заявника - отримувача бюджетних коштів в обсязі, достатньому для своєчасного виконання ним грошових зобов`язань та/або погашення податкового боргу, а також неперерахування (несвоєчасне перерахування) заявнику з бюджету коштів в обсязі, достатньому для своєчасного виконання ним грошових зобов`язань та/або погашення податкового боргу, у тому числі в рахунок оплати наданих заявником послуг (виконаних робіт, поставлених товарів); загроза виникнення неплатоспроможності (банкрутства) заявника в разі своєчасної та в повному обсязі сплати ним грошового зобов`язання або погашення податкового боргу в повному обсязі; недостатність майна заявника - фізичної особи для своєчасної та у повному обсязі сплати грошового зобов`язання або погашення податкового боргу в повному обсязі або відсутність у нього такого майна; сезонний характер виробництва та/або реалізації товарів (робіт, послуг) заявником; виконання заявником плану реорганізації власного виробництва та/або зміна його організаційної структури, що призводить (може призвести) до значного спаду виробництва протягом певного періоду).

З аналізу наведених норм слідує, що розстрочення виконання рішення можливе лише у виключних випадках за наявності обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Під час вирішення питання про розстрочення виконання рішення суду обов`язково мають враховуватись також інтереси сторони, на користь якої ухвалене рішення, тобто стягувача.

Заявник як на підставу розстрочення виконання судового рішення посилався на власне скрутне матеріальне становище, триваючий воєнний стан у державі, необхідність виділеннязначної суми коштів на ремонт технічного обладанання на підприємстві, значна кількість підприємств мають заборгованість перед підприємством заявника, а також на те, що позивач є соціально захищеною особою, отримує щомісячно підвищений розмір пенсії та має можливість забезпечити своє лікування.

На підставі всього вищевикладеного, беручи до уваги зазначені обставини по справі та те, що заявником не наведено обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання заявника повністю.

Керуючись ст. 58,84,260,435 ЦПК України, суд

постановив:

Відмовити у задоволенні клопотаня представника відповідача про обов`язкову участь позивача у розгляді справи, витребування доказів та розстрочення судового рішення.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення (підписання суддею) та може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя М. М. Перекопський