У х в а л а

20 травня 2024 року

м. Київ

Справа № 524/1559/21

Провадження № 61-1678ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду - судді-доповідача Гудими Д. А., суддів Краснощокова Є. В., Крата В. І. - розглянув питання щодо відкриття касаційного провадження

за касаційною скаргою Комунального підприємства «Кременчукводоканал» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області (далі - позивач)

на постанову Полтавського апеляційного суду від 18 жовтня 2023 року

у справі за позовом позивача до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (далі - відповідачі) про стягнення заборгованості за централізоване постачання холодної води та водовідведення і

в с т а н о в и в:

1. У лютому 2021 року позивач звернувся до суду з позовом, у якому просив стягнути з відповідачів 38 716,01 грн заборгованості за централізоване постачання холодної води та водовідведення за період з 1 липня 2016 року до 31 січня 2021 року включно з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних від простроченої суми заборгованості.

2. 19 квітня 2021 року Автозаводський районний суд міста Кременчука Полтавської області постановив ухвалу, згідно з якою відкрив провадження у справі та вирішив її розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, оскільки справа є малозначною.

3. 20 серпня 2021 року цей суд ухвалив заочне рішення, згідно з яким позов задовольнив: стягнув солідарно з відповідачів на користь позивача 32 706,86 грн заборгованості за централізоване водопостачання та водовідведення, 4 214,83 грн інфляційних втрат, 1 794,32 грн як 3 % річних від простроченої суми заборгованості, а також із кожного відповідача по 756,67 грн судового збору. Мотивував тим, що позивач підтвердив належними доказами заборгованість відповідачів, а ті її не спростували.

4. 18 жовтня 2023 року Полтавський апеляційний суд прийняв постанову, згідно з якою скасував заочне рішення суду першої інстанції й ухвалив нове - про часткове задоволення позову: стягнув солідарно з відповідачів на користь позивача 11 137,68 грн заборгованості за водопостачання та водовідведення за період з 26 лютого 2018 року до 26 лютого 2021 року включно та по 199,20 грн судового збору з кожного; стягнув з позивача на користь ОСОБА_1 2 078,94 грн сплаченого судового збору. Мотивував наявністю підстав для задоволення зазначених вимог у межах позовної давності (за три роки до дня звернення до суду).

5. 25 січня 2024 року позивач подав до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати постанову апеляційного суду та залишити в силі заочне рішення суду першої інстанції.

6. 20 лютого 2024 року Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду постановив ухвалу, згідно з якою залишив касаційну скаргу без руху та встановив для усунення недоліків останньої десятиденний строк із дня вручення цієї ухвали. Позивач мав: пояснити суду, яке саме заочне рішення суду першої інстанції переглянув апеляційний суд, і яке позивач просить залишити в силі з огляду на розбіжності у датах його ухвалення; зазначити у переліку письмових матеріалів усі документи, що додаються до касаційної скарги; додати до копій касаційної скарги всі додатки до неї, які не надав раніше, відповідно до кількості учасників справи.

7. 20 лютого 2024 року позивач надіслав до Верховного Суду, зокрема, платіжну інструкцію від 20 лютого 2024 року № 869 про сплату 6 056,00 грн судового збору.

8. 6 березня 2024 року позивач надіслав до Верховного Суду заяву про усунення недоліків, у якій, серед іншого, зазначив, що Полтавський апеляційний суд у постанові від 18 жовтня 2023 року допустив описку і неправильно вказав дату ухвалення судом першої інстанції заочного рішення. Правильною є дата 20 серпня 2021 року. До заяви додав уточнену касаційну скаргу та її копії, а також копії платіжних інструкцій, які не надав раніше, відповідно до кількості учасників справи.

9. Верховний Суд вважає, що підстав для відкриття касаційного провадження немає.

9.1. Суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню (пункт 1 частини другої статті 394 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України)).

9.2. Не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: (а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; (б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; (в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; (г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково (пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК України).

9.3. Конституційний Суд України у рішенні від 22 листопада 2023 року № 10-р(ІІ)/2023 у справі щодо гарантування права на судовий захист у малозначних спорах визнав таким, що відповідає Конституції України (є конституційним), пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

9.4. Суд першої інстанції визнав справу малозначною. Предметом позову є стягнення заборгованості за централізоване постачання холодної води та водовідведення. Ціна позову становить 38 716,01 грн, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірівпрожиткового мінімуму для працездатних осіб.

9.5. У касаційній скарзі позивач звернув увагу на підпункт «а» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України. Стверджує, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики щодо переривання позовної давності у наказному провадженні фактом видачі судових наказів. Зазначає, що відсутній висновок Верховного Суду щодо питання про те, чи перериває позовну давність видача судового наказу, який скасований після набрання чинності та передання його на виконання. Вважає, що у справі є виключна правова проблема, і її вирішення необхідне для забезпечення розвитку права, запобігання судовим помилкам.

9.6. Перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд вважає, що позивач не обґрунтував фундаментальний характер питання права, яке він підняв у касаційній скарзі, для формування єдиної правозастосовної практики в Україні. Відсутні підстави вважати, що розгляд саме цієї справи судом касаційної інстанції потрібен для забезпечення єдності такої практики. Аргументи позивача зводяться до його незгоди з оцінкою судом апеляційної інстанції зібраних доказів і встановлених обставин. Наявність інших випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за яких судове рішення у малозначній справі чи у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, можна оскаржити у касаційному порядку, позивач не обґрунтував. З огляду на викладене у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

9.7. Позивач отримав доступ до судів першої й апеляційної інстанцій і мав можливість навести аргументи та докази на користь його позовних вимог. Право касаційного оскарження згідно з процесуальним законом обмежене. Це обмеження спрямоване на забезпечення виконання Верховним Судом завдання із забезпечення сталості та єдності судової практики у порядку та спосіб, визначені таким законом (частина перша статті 36 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»). Зазначена мета є легітимною.

9.8. Позивач подав касаційну скаргу на судове рішення, яке за загальним правилом не можна оскаржити у касаційному порядку. Передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України випадків немає. За наведених умов обмеження на подання касаційної скарги є пропорційними вказаній легітимній меті та не порушують сутність права позивача на доступ до суду.

Керуючись статтями 260, 261, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд

у х в а л и в :

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Комунального підприємства «Кременчукводоканал» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області на постанову Полтавського апеляційного суду від 18 жовтня 2023 року у справі за позовом Комунального підприємства «Кременчукводоканал» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за централізоване постачання холодної води та водовідведення.

2. Копію ухвали та додані до касаційної скарги матеріали скерувати особі, яка подала цю скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Судді Д. А. Гудима
Є. В. Краснощоков
В. І. Крат