Справа № 357/2475/24
Провадження № 2-о/357/99/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2024 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі - головуючий суддя Цуранов А.Ю., при секретар Іванова О. Р.,

розглянувши в порядку окремого провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю,

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2024 року до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшла вищевказана заява, в якій заявник просить суд встановити факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в період з 01.01.2000 по 07.10.2023.

Заява обґрунтована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_3 , з яким ОСОБА_1 перебувала у фактичних шлюбних відносинах та проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 2000 року по день його смерті. Вказує, що вони не реєстрували шлюб та не мали спільних дітей, обоє не перебували в шлюбах задовго до їх знайомства. Всі роки разом проживали в квартирі заявниці, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, разом відпочивали, підтримували стосунки з його та її родичами і знайомими, доглядали за її матір`ю, обробляли город біля хати в с. Сорокотяги, вирощену продукцію разом споживали, а залишки продавали. Вказує, що чоловік був зареєстрований в будинку її матері, але ніколи там не проживав. Заявник бажає прийняти спадщину після смерті ОСОБА_3 , однак оформити її не має можливості, оскільки не може підтвердити родинні відносини з померлим. Вказані обставини заважають заявнику реалізувати своє право на отримання спадкового майна, тому вона звернулась до суду за захистом своїх прав.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану цивільну справу передано на розгляд судді Цуранову А.Ю.

19.02.2024 ухвалою судді прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку окремого провадження, призначено відкрите судове засідання 04.04.2024, витребувано від Третьої білоцерківської державної нотаріальної контори відомості (інформаційну довідку) зі Спадкового реєстру про наявність спадкової справи після смерті ОСОБА_3 .

08.03.2024 на адресу суду надійшли витребувані докази.

04.04.2024 ухвалою суду витребувано від Третьої білоцерківської державної нотаріальної контори копію спадкової справи після ОСОБА_3 .

17.04.2024 на адресу суду надійшла копія спадкової справи після ОСОБА_3 .

В судовому засіданні заявник пояснила, що до складу спадщини після померлого чоловіка входять лише гроші на картковому рахунку, зареєстрованого нерухомого майна ОСОБА_4 не мав.

21.05.2024 від заявниці ОСОБА_1 на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без її участі, просить задовольнити заявлені нею вимоги. Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився повторно, про розгляд справи повідомлений, жодних заяв на адресу суду не направив.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 11.10.2023, актовий запис № 1995.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина, що підтверджується копією матеріалів спадкової справи Третьої білоцерківської державної нотаріальної контори № 12/2024.

З матеріалів спадкової справи вбачається, що з заявою про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_3 звернулась лише ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ОСОБА_3 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією довідки Маловільшанської сільської ради № 144 від 10.11.2023.

Згідно з свідоцтвом про право на спадщину за законом від 27.12.2023, реєстровий № 2-1127, ОСОБА_1 є власником житлового будинку в порядку спадкування після смерті своєї матері, де мав зареєстроване місце проживання ОСОБА_3 .

Відповідно до акта КП БМР ЖЕК № 7 від 29.01.2024 № 8, ОСОБА_3 з січня 2000 року фактично проживав без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 .

За вказаною адресою також зареєстрована ОСОБА_1 , що вбачається з копії її паспорта серії НОМЕР_2 від 20.08.1999, а також заявник є співвласником 1/3 частки даної квартири на підставі свідоцтва про право власності № НОМЕР_3 від 14.12.2006, реєстровий № 1-2-46.

Відсутність актових записів про шлюб у ОСОБА_3 , підтверджено копією його паспорта, де на сторінці 10 відсутні будь-які відомості. У ОСОБА_1 - відмітка на сторінці 10 паспорта про розірвання 01.06.2000 шлюбу з ОСОБА_5 .

В матеріалах справи містяться фотокопії заявника з ОСОБА_3 та іншими особами.

В судовому засіданні допитані свідки.

Свідок ОСОБА_6 зазначила, що є сусідкою ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , які з 2000 року проживали разом як чоловік та дружина, свідок їх познайомила, ОСОБА_8 - це син померлого, який приїздив в гості до них.

Свідок ОСОБА_9 зазначив, що є онуком заявниці, яка разом з ОСОБА_3 проживала весь час, як пам`ятає свідок у неофіційному шлюбі. ОСОБА_2 є сином ОСОБА_4 , інших дітей той не мав.

Свідок ОСОБА_10 вказала, що вона з ОСОБА_7 навчалась в одному класі, адже живуть в одному мікрорайоні. Підтвердила, що ОСОБА_7 з ОСОБА_4 проживали разом з 2000 року, виховували онука. Свідок не знає ОСОБА_11 і не бачила родичів померлого ОСОБА_12 , весь час він проживав з ОСОБА_7 .

Свідок ОСОБА_13 вказала, що є двоюрідною сестрою ОСОБА_7 , в 2000 році вона познайомила її з ОСОБА_14 . З того часу заявниця з ОСОБА_4 проживали разом як чоловік і дружина в м. Біла Церква. Підтвердила, що ОСОБА_2 є сином померлого ОСОБА_4 . Крім того зазначила, що у нього є сестра ОСОБА_15 .

Свідок ОСОБА_16 повідомила, що ОСОБА_7 з ОСОБА_4 проживали разом з 2002 року та виховували онука ОСОБА_17 після смерті його матері ОСОБА_18 - дочки ОСОБА_7 . ОСОБА_2 є сином ОСОБА_4 , інших дітей той не мав, але мав сестру.

При вирішенні справи суд виходить з наступного.

Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 55 Конституції України кожному гарантовано право на судовий захист оспорюваних або не визнаних прав.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення факту, що має юридичне значення.

Згідно з ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

У четвергу чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (ст. 1264 ЦК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5 ст. 1268 ЦК України).

Частиною другою статті 3 СК України визначено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

У пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.02.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом.

Для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю.

Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є ведення із спадкодавцем спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Згідно з ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені цим Законом.

Відповідно до роз`яснень п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

При вирішенні вказаного юридичного факту, суд приймає до уваги фактичні свідчення про постійне проживання заявника довгі роки з померлим по день його смерті, відсутністю інтересу до справи у сина померлого, а також іншими доказами в сукупності.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З огляду на викладене, а також зважаючи на те, що заявник та померлий ОСОБА_4 не перебували в зареєстрованих шлюбах, суд дійшов висновку про достатність наявних у справі доказів на підтвердження факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу заявниці та ОСОБА_3 по день його смерті, при цьому судом не встановлено про наявність інших спадкоємців у померлого, тобто осіб з числа спадкоємців (родичів), які б проживали разом з померлим на час відкриття спадщини (вступили у спадщину), або звернулись протягом шести місяців після відкриття спадщини до нотаріуса з відповідною заявою про прийняття спадщини.

Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, оскільки від цього залежить реалізація її права на спадщину.

Разом з тим, положення Кодексу законів про шлюб та сім`ю України, який діяв до 01.01.2004, не містили норми про спільне проживання жінки та чоловіка однією сім`єю, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі. Зазначене положення передбачене статтею 74 СК України, який набрав чинності з 01.01.2004, тому встановлення в судовому порядку юридичного факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу в період до 01.01.2004 законом не передбачено.

З огляду на зазначене, відсутні підстави для задоволення заяви в частині встановлення факту спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_3 однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 01.01.2000 до 01.01.2004, отже в цій частині заяви слід відмовити.

Також слід роз`яснити заявнику, що відповідно до статті 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Керуючись ст. 4, 12, 13, 263-265, 315, 316, 319, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Встановити юридичний факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в період з 01.01.2004 по 07.10.2023.

В задоволенні інших вимог - відмовити.

Заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 .

Заінтересована особа ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса: АДРЕСА_3 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів до Київського апеляційного суду.

Оскільки в судовому засіданні оголошено (підписано) лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 24.05.2024.

Суддя А. Ю. Цуранов