20.06.2024
Справа №642/3613/24
Провадження № 6/642/135/24
УХВАЛА

Іменем України

20 червня 2024 року м. Харків

Суддя Ленінського районного суду Вікторов В.В., розглянувши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс», заінтересовані особи: приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Кудряшов Дмитро Вячеславович, ТОВ «Кампіс Лігал», первісний стягувач Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», боржник ОСОБА_1 , про заміну сторони у виконавчому провадженні, -

в с т а н о в и в:

20.06.2024 року до Ленінського районного суду м. Харкова надійшла заява товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс», заінтересовані особи: приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Кудряшов Дмитро Вячеславович, ТОВ «Кампіс Лігал», первісний стягувач Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», боржник ОСОБА_1 , про заміну сторони у виконавчому провадженні, відкритому на підставі виконавчого напису №206621, вчиненого 22.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. про стягнення боргу з боржника ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал».

Дослідивши матеріали заяви про заміну сторони стягувача у виконавчому провадженні, суддя приходить до наступного.

Перевіривши матеріали позовної заяви, вважаю, що вона підлягає направленню за підсудністю з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У заяві зазначено, що боржником у виконавчому провадженні є ОСОБА_1 , яка зареєстрованаза адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно інформаційної довідки з Реєстру територіальної громади м. Харкова від 20.06.2024, інформація щодо реєстрації ОСОБА_1 , відсутня.

Згідно з положеннями пункту 3 частини 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих документів - виконавчих написів нотаріусів.

У постанові Верховного Суду від 29 жовтня 2020 року у справі №263/14171/19 (провадження №61-21991св19) викладено наступний правовий висновок. Визначення змісту категорії місця виконання рішення наведене у статті 24 Закону України «Про виконавче провадження». За правилами частин першої та другої наведеної статті виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу. Приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника-фізичної особи, за місцезнаходженням боржника-юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України. Виходячи зі змісту статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» місцем виконання судового рішення є місце провадження виконавчих дій з його примусового виконання. Такі виконавчі дії провадяться за місцем проживання боржника, місцем його перебування, роботи або за місцем знаходженням його майна. Отже, місце виконання рішення та місце прийняття до виконання виконавчих документів уповноваженим виконавцем можуть не співпадати та є відмінними правовими категоріями.

Отже, за змістом частини 2 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження», яка має назву «Місце виконання рішення», приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Відтак, місцем виконання виконавчих документів є місце провадження дій з їх примусового виконання.

Отже, законодавець пов`язує місце виконання виконавчого документа не з місцем знаходження кабінету/офісу державного/приватного виконавця чи місцем відкриття виконавчого провадження, а саме з місцем вчинення виконавчих дій щодо конкретного боржника.

Таким чином, місце прийняття до виконання виконавчих документів уповноваженим виконавцем та місце виконання виконавчого документа можуть не співпадати та є відмінними правовими категоріями.

До матеріалів заяви не додано жодних доказів того, що на території Холодногірського району м. Харкова проводяться будь які виконавчі дії в межах виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса 02.11.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Кудряшовим Д.В. в межах виконавчого провадження 66980265 винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, оскільки боржник ОСОБА_1 отримує дохід від особи, якою є: ФОП ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_2 .

Оскільки місцем виконання виконавчого напису №206621, вчиненого 22.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., є місцезнаходження роботодавця боржника, яке знаходиться у Салтівському районі м. Харкова, приходжу до висновку про непідсудність справи Ленінському районному суду м. Харкова.

За Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, Закону України «Про виконання рішень, застосування практики Європейського суду з прав людини», інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у п. 1 ст. 6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається поняття «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу. При цьому недотримання правил територіальної (підсудності) є порушенням процесуального закону, який є підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю (ст. 378 ч. 1 ЦПК України).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Частиною 3 даної статті встановлено, що передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

У відповідності до положень ч. ч. 1, 2 статті 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються і справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Враховуючи викладене та зважаючи на те, що місцем виконання виконавчого документу, сторону стягувача у якому просить замінити заявник, відноситься до територіальної юрисдикції Московського районного суду м. Харкова, заяву про заміну сторони стягувача у виконавчому провадженні необхідно передати за підсудністю до Московського районного суду м. Харкова (61005, м.Харків, проспект Ювілейний, 38Е ).

Керуючись ст. ст. 4, 28, 30-32, 353, 442, 446 ЦПК України, суддя,-

у х в а л и в:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс», заінтересовані особи: приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Кудряшов Дмитро Вячеславович, ТОВ «Кампіс Лігал», первісний стягувач Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», боржник ОСОБА_1 , про заміну сторони у виконавчому провадженні, передати на розгляд за підсудністю до Московського районного суду м. Харкова (61005, м.Харків, проспект Ювілейний, 38Е ).

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Ленінський районний суд м.Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня винесення ухвали.

Суддя В.В. Вікторов