Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 935/374/24
Провадження № 2/935/474/24
РІШЕННЯ

Іменем України

05 червня 2024 року м.Коростишів

Коростишівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді - Янчук В.В.,

за участі секретаря судових засідань - Кумечко С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Коростишів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення оплати додаткових витрат на дитину,-

УСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до Коростишівського районного суду Житомирської області з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить стягнути на його коштів, сплачених за навчання у Національному Юридичному Університеті імені Ярослава Мудрого згідно Договору № 0808-2 від 08 серпня 2023 року у сумі 15850,30 грн. Судові витрати покласти на відповідача.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що проживав з ОСОБА_2 у цивільному шлюбі з 2006-2014 р. ІНФОРМАЦІЯ_1 під час спільного проживання з Відповідачем у них народилась донька ОСОБА_3 . У 2014 році, після припинення спільного проживання, позивач переїхав до міста Харків, де мешкає по теперішній час, а донька залишилась проживати з відповідачкою. 08 вересня 2020 року дочка, ОСОБА_3 переїхала до позивача у Харків, проживає в його родині. Рішенням Коростишівського районного суду Житомирської області від 17.03.2021 у цивільній справі з відповідача стягуються аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 . Згідно наказу Ректора Національного Юридичного Університету імені Ярослава Мудрого від 17 вересня 2023 року № 515-С ОСОБА_3 зарахована з 01 вересня 2023 року студенткою 1 курсу очної денної форми здобуття освіти за спеціальностями за кошти фізичних та/або юридичних осіб. На 21.01.2024 року позивач сплатив за навчання дочки, ОСОБА_3 , грошові кошти згідно Договору № 0808-2 від 08.08.2023 про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівця такі грошові кошти: 15 600,60 грн., 250,00 грн. у січні 2024 року; 15850,00 грн. сплачено 16.01.2024. Після сплати першої суми 11 жовтня 2023 року позивач звернувся до відповідача з заявою пропозицією у якій просив сплатити частину вказаних коштів у сумі 7800,30 грн., але відповіді не отримав. Тому вимушений звернутися до суду.

Ухвалою Коростишівського районного суду Житомирської області від 27 березня 2024 року відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином. На адресу суду подав заяву, відповідно до якої просив здійснювати розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Враховуючи наведене, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності позивача, що відповідає вимогам ч.3 ст.211 ЦПК України.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилась, про час і місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомила. На адресу суду, відповідачем направлено відзив на позовну заяву про стягнення додаткових витрат на дитину, в якій зазначила, що позовні вимоги не визнає та вважає необґрунтованими, безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав. У даному випадку під час заявлених вимог про стягнення додаткових витрат на дитину слід перевірити наявність правових підстав для стягнення таких витрат. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Ст. 181, 185 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимоги про стягнення аліментів не було подано зобов`язані брати участь у додаткових витрат на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними у кожному конкретному випадку. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті) Наявність таких обставин підлягає доведенню особою, яка пред`являла такий позов. Звертаючись з позовом до суду позивач посилається на те, що у зв`язку із навчанням дитини у вищому навчальному закладі, ним сплачено кошти за навчання у розмірі 31700 грн. Позивач не доводить існування особливих обставин, які зумовили б необхідністю платного навчання дитини саме у цьому навчальному закладі та саме на контрактній основі, при наявності можливості проходження навчання у інших державних закладах освіти у тому числі на умовах державного замовлення. Разом з тим, позивач не навів мотивів вибору освітнього закладу, що зокрема, належить від матеріальних можливостей та бажання батьків, а також погодження такого вибору з матір`ю дитини, тобто з відповідачем. Позивач, як батько без згоди відповідача підписав з навчальним закладом договір про надання освітніх послуг, чим погодився нести обов`язок по сплаті таких послуг. Не порадившись з відповідачем, як матір`ю дитини, що має однакові з батьком права та обов`язки і не отримавши від неї такої згоди на укладення договору про надання освітніх послуг позивач не має право вимагати від неї оплати половини вартості послуг, на надання яких остання не давала своєї згоди. Вказавши позивачем, що відповідачу було надано пропозиція добровільно у позасудовому порядку сплати половину коштів за навчання дитини, позивач не надавав відповідачу жодних письмових пропозицій на несення спільних витрат на навчання дитини перед укладенням договору про надання освітніх послуг на платній основі. Як вказано у позові та підтверджено рішенням Коростишівського районного суду Житомирської області від 17 березня 2021 року, з відповідача стягуються аліменти на утримання дитини, які остання сплачує. Станом на дату відкриття провадження у справі, спільна з позивачем донька є повнолітньою, отже обов`язок відповідача утримувати дитину, шляхом сплати аліментів припинився. Позивачем не заявлено вимоги про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Проте, на даний час, позивач не наводить підстав вважати, що витрати на оплату навчання дитини у навчальному закладі викликані особливими обставинами і є додатковими витратами на дитину. Тому позовна заява не містить доказів, що підтверджують наявність обставин, що є обов`язковими для встановлення, згідно ст. 185 СК України, отже і не може бути задоволена.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи за відсутності відповідача.

Позивач ОСОБА_1 своїм правом для подачі відповіді на відзив не скориставсь.

Враховуючи те, що в судове засідання не з`явились всі особи, які беруть участь у справі, а тому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає положенню ч.2 ст.247 ЦПК України.

Суд,розглянувши заяви по суті спору сторін, дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що сторони є батьками дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією повторно виданим свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 та не заперечується відповідачем (а.с. 4).

Рішенням Коростишівського районного суду Житомирської області від 17.03.2021 р. ( справа 935/55/21) стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1197,50 грн. щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11.01.2021 і до повноліття дитини. Відповідно до відомостей ЄДРСР рішення суду набрало законної сили 17.04.2021 (а.с.5,6). ОСОБА_3 , зарахована з 01 вересня 2023 року студенткою 1 курсу очної денної форми здобуття освіти за спеціальностями (спеціалізаціями) за кошти фізичних та/або юридичних осіб, що підтверджується матеріалами справи а саме витягом з наказу від 17 серпня 2023 року за № 515-с (а.с. 7)

ОСОБА_1 надано довідку, щодо реквізитів рахунку відкритого у від АТ КБ «Приватбанк»(а.с.8)

ОСОБА_1 , 11.10.2023, звернувся у порядку досудового врегулювання до ОСОБА_2 , про сплату частини коштів у сумі 7804, 30 грн., вказана обставина підтверджується копією заяви пропозицією від 11.10.2023 та не заперечується відповідачем. (а.с.9)

За навчання ОСОБА_3 , відповідно до контракту 0808-2 від 08.08.2023, було сплачено грошові кошти, що підтверджується квитанціями, а саме: квитанцією до платіжної інструкції № 68705985 від 18.08.2023 в сумі 15 600,00 грн.; квитанцією до платіжної інструкція за № 78750959 січень 2024 в сумі 250,00 грн.; квитанцією до платіжної інструкції № 0.0..1 від 16.01.2024 в сумі 15850,00 грн. (а.с.13)

Звертаючись до суду з позовом позивач посилається на те, що половину вартості навчання у зазначеному навчальному закладі має сплатити відповідач як додаткові витрати на дитину.

Оскільки 28.03.2024 ОСОБА_3 досягла повноліття, вирішення даного спору складається з двох частин: до досягнення повноліття та після цього.

Відповідно до норм статті 185 Сімейного кодексу України (далі за текстом СК України) той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Аналіз відповідних норм закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких обставин підлягає доведенню особою, яка пред`явила такий позов.

Така ж правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 26.09.2018 у справі № 569/6838/15, від 10.10.2019 у справі № 638/13860/16, від 16.10.2020 у справі № 219/1766/18, яка відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України має враховуватись судом при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин.

Доводи позову про те, що витрати на навчання є особливими обставинами, а тому навчання доньки, яка була у період з 01 вересня 2023 року по 28 березня 2024 року неповнолітньою і перебувала на утриманні позивача, передбаченими статтею 185 СК України, слід відхилити, оскільки вони суперечать нормам сімейного законодавства та правовим позиціям Верховного Суду.

Щодо стягнення додаткових витрат на навчання після досягнення ОСОБА_3 повноліття (28.03.2024) суд зазначає наступне.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , досягла повноліття ІНФОРМАЦІЯ_5 і з цього часу втратила правовий статус дитини (стаття 6 СК України).

На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (глава 15, стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітню дочку, на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітню дочку, яка продовжує навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). При визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем її знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Крім цього, статтею 201 СК України визначено, що до відносин між батьками і дочкою, щодо надання їм утримання застосовуються норми ст.ст. 187, 189-192, 194-197 цього Кодексу.

Таким чином, у випадках, коли повнолітня дитина потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила статті 185 СК України (додаткові витрати на дитину) не застосовуються, а зазначені правовідносини регулюються статтею 199 цього Кодексу (утримання дитини, яка продовжує навчання).

Отже, саме по собі навчання дитини з метою здобуття вищої освіти не відноситься до тих особливих обставин, які передбачають можливість стягнення додаткових витрат з батьків на утримання дитини та не може безумовно свідчити, що додаткові витрати пов`язані з навчанням на платній основі у Національному юридичному університеті імені Ярослава Мудрого, викликані особливими обставинами, особливою схильністю дитини до навчання.

Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 31.01.2020 року у справі № 484/2230/17, постанові від 29.04.2022 року у справі № 761/27222/20.

Верховний Суд у постанові від 26.08.2020 по справі № 336/1488/19 вказав, що навчання особи з метою здобуття професійної освіти не відноситься до тих особливих обставин, які передбачають можливість стягнення додаткових витрат з батьків на утримання дитини. Отже такі витрати не є додатковими витратами, які викликані особливими обставинами, у розумінні статті 185 СК України.

Крім того, позивач не довів існування особливих обставин, які зумовили б необхідність платного навчання дитини при наявності можливості проходження навчання у державному закладу освіти, не навів мотивів вибору освітнього закладу, що, зокрема, залежить від матеріальних можливостей та бажання батьків, а також погодження такого вибору з матір`ю дитини. Не надав доказів, щодо підписання договору відповідно до якого сплачує за навчання дочки.

Позивачем не надано доказів на підтвердження того, що між ним та відповідачем були узгоджені питання щодо навчання доньки.

Згідно частини 1 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до частини 3 статті 12 та частини 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не знайшли своє обґрунтування, а в їх задоволенні слід відмовити.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення ( справа Серявін проти України, рішення від 10 лютого 2010 року).

Керуючись статтями 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265, 280-282, 289, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення оплати додаткових витрат на дитину відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено: 05 червня 2024 р.

Найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Суддя В.В. Янчук