КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 824/16/24
провадження № 22-ск/824/22/2024
У Х В А Л А

Іменем України

29 квітня 2024 року м.Київ

Київський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Олійника В.І., при секретарі Курченко С.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 - представника ОСОБА_2 про скасування рішення Постійнодіючого Третейського суду при Асоціації «Асоціація юридичних фірм України» від 23 листопада 2023 року у справі №03/10-2023-1 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення збитків та штрафів за договорами позики грошових коштів, -

в с т а н о в и в :

Рішенням Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Асоціація юридичних фірм України» від 23.11.2023 року у третейській справі №03/10-2023-1 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення збитків та штрафу за договорами позики частково задоволено позовну заяву ОСОБА_3 :

- стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 збитки у розмірі 1 869 753,30 грн;

- у задоволенні решти позовних вимог відмовлено;

- стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 реєстраційний збір у розмірі 44 990,50 грн;

- стягнуто з ОСОБА_2 на користь Асоціації «Асоціація юридичних фірм України» витрати третейського збору, пов`язані з вирішенням спору, в загальному розмірі 127 908,29 грн;

- стягнуто з ОСОБА_3 на користь Асоціації «Асоціація юридичних фірм України» витрати третейського збору, пов`язані з вирішенням спору, в загальному розмірі 62 566,35 грн.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням ОСОБА_2 подав заяву про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Асоціація юридичних фірм України» від 23.11.2023 року у третейській справі №03/10-2023-1 та зазначав, що третейський суддя Колесник О.І. повністю був заінтересований в позитивному розгляді позову ОСОБА_3 , та що у Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Асоціація юридичних фірм України» відсутні компетенції стосовно переданого на його вирішення цього спору

Заява мотивована тим, що 16 серпня 2017 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 укладено Договір позики грошових коштів, відповідно до умов якого ОСОБА_2 отримав грошові кошти в сумі 150 000 доларів США, що за курсом НБУ на день підписання договору складав еквівалент 3 839 742,00 грн, з терміном повернення до 16.09.2017 року.

В забезпечення виконання зобов`язань за Договором позики-1, 16.08.2017 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 був укладений Договір іпотеки (надалі Договір іпотеки-1), посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мужейдовою Т.О. за реєстровим номером №1248.

За умовами Договору іпотеки-1 (в редакції, викладеній у Додатковому Договорі № 1 від 17.08.2017 року), в забезпечення виконання зобов`язань за Договором позики-1 в іпотеку були передані 96 (дев`яносто шість) земельних ділянок (пункт 1.1. Розділу 1 «ПРЕДМЕТ ІПОТЕКИ»),

Сукупна оціночна вартість Предмета іпотеки згідно Висновку про вартість об`єкта оцінки, виданого ТОВ «Канзас» (сертифікат суб`єкта оціночної діяльності №943/15 від 03.12.2015 року) 13 липня 2017 року, становить 9 491 800 гривень 00 копійок без ПДВ.

Узгоджена сторонами оціночна вартість Предмета іпотеки становить 3 839 742 (три мільйони вісімсот тридцять дев`ять тисяч вісімсот сорок дві) гривні 00 копійок (пункт 1.4. Розділу 1 «ПРЕДМЕТ ІПОТЕКИ»),

Пунктом 6.7. Договору іпотеки - 1 сторони погодили, що після завершення процедури позасудового врегулювання, передбаченої п. 6.4.1.-6.4.2. даного Договору, будь-які наступні вимоги Іпотекодержателя до Іпотекодавця щодо виконання Основного зобов`язання є недійсними.

02 жовтня 2017 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 укладено Договір позики грошових коштів з врахуванням внесених змін до даного договір згідно Додаткової угоди №1 від 04.10.2017 року, відповідно до умов якого ОСОБА_2 отримав грошові кошти в сумі 250 000 доларів США, що за курсом НБУ на день підписання договору складав еквівалент 6 645 000 грн. з терміном повернення до 02.11.2017 року.

В забезпечення виконання зобов`язань за Договором позики-2, 02.10.2017 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 був укладений Договір іпотеки (надалі Договір іпотеки-2), посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мужейдовою Т.О. за реєстровим номером №1607.

За умовами Договору іпотеки-2 (в редакції, викладеній у Додатковому Договорі №1 від 04.10.2017 року) в забезпечення виконання зобов`язань за Договором позики-2 в іпотеку були передані 11 (одинадцять) земельних ділянок (пункт 1.1. Розділу 1 «ПРЕДМЕТ ІПОТЕКИ»),

Сукупна оціночна вартість Предмета іпотеки згідно Висновку про вартість об`єкта оцінки, виданого ТОВ «Канзас» (сертифікат суб`єкта оціночної діяльності №943/15 від 03.12.2015 року) 01 вересня 2017 року, становить 8 800 000 гривень 00 копійок.

Узгоджена сторонами оціночна вартість Предмета іпотеки становить 5 315 699 гривні 00 копійок (пункт 1.4. Розділу 1 «ПРЕДМЕТ ІПОТЕКИ»).

Пунктом 6.7. Договору іпотеки - 1 сторони погодили, що після завершення процедури позасудового врегулювання, передбаченої п. 6.4.1.-6.4.2. даного Договору, будь-які наступні вимоги Іпотекодержателя до Іпотекодавця щодо виконання Основного зобов`язання є недійсними.

06 листопада 2017 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від імені якої діяв ОСОБА_4 , на підставі Довіреності, посвідченої Мужейдовою Т.О., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, 29 лютого 2017 року за реєстрованим №269, укладено Договір позики грошових коштів, відповідно до умов якого ОСОБА_2 отримав грошові кошти в сумі 309 000,00 Євро, що за курсом НБУ на день підписання договору складав еквівалент 9 711 980,62 грн терміном повернення до 06.12.2017 року з можливістю пролонгації строку на підставі окремих додаткових угод до договору.

В забезпечення виконання зобов`язань за Договором позики-3, 06.11.2017 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 був укладений Договір іпотеки (надалі Договір іпотеки-3), посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мужейдовою Т.О. за реєстровим номером №1856.

За умовами Договору іпотеки-3 в забезпечення виконання зобов`язань за Договором позики-3 в іпотеку було передано нежитлове приміщення №9 (дев`ять) (група приміщень №9), загальною площею 1 329,6 кв.м., що розташоване на третьому поверсі нежитлової будівлі за адресою: АДРЕСА_1 (пункт 1.1. Розділу 1 «ПРЕДМЕТ ІПОТЕКИ»), Узгоджена сторонами оціночна вартість Предмета іпотеки становить 9 711 980 (дев`ять мільйонів сімсот одинадцять тисяч дев`ятсот вісімдесят) гривні 62 копійок (пункт 1.3. Розділу 1 «ПРЕДМЕТ ІПОТЕКИ»),

Пунктом 6.7. Договору іпотеки - 1 сторони погодили, що після завершення процедури позасудового врегулювання, передбаченої п. 6,4.1.-6.4,2, даного Договору, будь-які наступні вимоги Іпотекодержателя до Іпотекодавця щодо виконання Основного зобов`язання є недійсними.

Рішенням постійно діючого третейського суду при Асоціації «Асоціація юридичних фірм України» від 01 жовтня 2018 року по справі №18/05-2018-2 ухвалено: стягнути з ОСОБА_2 користь ОСОБА_3 заборгованість за договорами позики грошових коштів від 16.08.2017 року, від 02.10.2017 року та від 06.11.2017 року в сумі 20 009 796,07 грн., з яких загальна сума трьох позик - 19 848 290,80 грн., 3% річних - 146 822,97 грн., неустойка - 14 682,30 грн. У задоволенні решти позовних вимог в частині стягнення інфляційних витрат) відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 витрати, пов`язані з вирішенням спору, а саме, реєстраційний збір у сумі 37 230,00 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Асоціації «Асоціація юридичних фірм України» витрати, пов`язані з вирішенням спору, в сумі 388 173,51 грн.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 05 листопада 2018 року по справі №824/202/2018 заяву ОСОБА_3 про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Асоціація юридичних фірм України» від 01 жовтня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договорами задоволено. Видано виконавчий лист на примусове виконання рішення постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Асоціація юридичних фірм України» від 01 жовтня 2018 року, ухваленого у складі судді Трохимчук О.І., про:

- стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 заборгованість за договорами позики грошових коштів від 16.08.2017 року, від 02.10.2017 року та від 06.11.2017 року в сумі 20 009 796 (двадцять мільйонів дев`ять тисяч сімсот дев`яносто шість) грн. 07 коп., з яких: загальна сума трьох позик - 19 848 290 (дев`ятнадцять мільйонів вісімсот сорок вісім тисяч двісті дев`яносто) грн. 80 коп., 3% річних - 146 822 (сто сорок шість тисяч вісімсот двадцять дві) грн. 97 коп., неустойка - 14 682 (чотирнадцять тисяч шістсот вісімдесят дві) грн. 30 коп;

- стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 витрат, пов`язаних з вирішенням спору, а саме, реєстраційного збору у сумі 37 230 (тридцять сім тисяч двісті тридцять) грн.;

- стягнення з ОСОБА_2 на користь Асоціації «Асоціація юридичних фірм України» витрат, пов`язаних з вирішенням спору, в сумі 388 173 (триста вісімдесят вісім сто сімдесят три)грн. 51 коп.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 сплачений судовий збір в сумі 352 грн 40 коп.

Постановою від 25.04.2019 року відкрито виконавче провадження НОМЕР_1 з примусового стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 грошових коштів на загальну суму 20 009 796,07 грн.

Проте, вищезазначене рішення постійно діючого третейського суду при Асоціації «Асоціація юридичних фірм України» від 01 жовтня 2018 року по справі №18/05-2018-2 майже було виконане до відкриття виконавчого провадження на суму - 18 867 421,62 грн. та решта на суму - 2 084 497,80 грн в межах виконавчого провадження НОМЕР_1.

Відповідно до пункту 1.5 вище перелічених Договорів іпотеки, ОСОБА_6 здійснила звернення стягнення на предмет іпотеки за трьома договорами за узгодженою ціною, визначеної в п. 1.4. даних Договорів, а саме:

- 29.03.2019 року в позасудовому порядку було звернуто стягнення на іпотечне майно (96 земельних ділянок) за Договором іпотеки №1248 від 16.08.2017 року за ціною відповідно до пункту 1.4. цього договору, а саме: 3 839 742,00 грн., що підтверджується Заявою-вимогою (абзац 1, стр. 14) та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно

№ 266631031 від 20.07.2021 року;

- 14.02.2019 року в позасудовому порядку було звернуто стягнення на іпотечне майно (11 земельних ділянок) за Договором іпотеки №1607 від 02.10.2017 року, за ціною відповідно до пункту 1.4. цього договору, а саме: 5 315 699 грн, що підтверджується Заявою-вимогою (абзац 1, стр. 5) та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №266631031 від 20.07.2021 року;

- 06.02.2019 року в позасудовому порядку було звернуто стягнення на іпотечне майно за Договором іпотеки №1856 від 06.11.2017 року, за ціною відповідно до пункту 1.4. цього договору, а саме: 9 711 980,62 грн, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 304230325 від 05.07.2022 року.

Таким чином, від 06.02.2019 року до 29.03.2019 року в добровільному порядку було здійснено погашення боргу ОСОБА_2 внаслідок звернення стягнення на іпотечне майно на загальну суму: 18 867 421,62 грн (3 839 742,00 + 5 315 699,00 + 9 711 980,62).

В ході виконавчого провадження НОМЕР_1 примусово було передано стягувачу дві нереалізовані на електронних торгах земельні ділянки - кадастровий номер :07:007:0486 та :07:007:0485 в рахунок боргу на суму - 2 084 497,80 грн., що підтверджується Постановою про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу від 16.09.2020 року.

Отже: - в добровільному порядку було здійснено погашення боргу ОСОБА_2 внаслідок звернення стягнення на іпотечне майно на загальну суму - 18 867 421,62 грн., а в примусовому порядку в межах виконавчого провадження НОМЕР_1 було стягнуто - 2 084 497,80 грн, разом становить - 20 951 919,42 грн, що більше, ніж стягнуто за рішенням суду - 20 009 796,07 грн.

У зв`язку з цим рішення суду перевиконане, так як з ОСОБА_2 зайво стягнуто 942 123,35 грн. (20 951 919,42 - 20 009 796,07).

Вищезазначені обставини встановлені в Ухвалі Київського апеляційного суду від 26.12.2022 року по справі №824/202/2018 за скаргою ОСОБА_2 про визнання протиправною бездіяльності державного виконавця та зобов`язання вчинити дії, заінтересовані особи: головний державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Берегових Владислав Сергійович, якою задоволено частково:

- Визнано бездіяльність головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Берегових Владислава Сергійовича щодо розгляду в установленому законом порядку звернення ОСОБА_2 «Про закінчення виконавчого провадження»;

- Зобов`язано головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Берегових Владислава Сергійовича розглянути звернення ОСОБА_2 «Про закінчення виконавчого провадження» з урахуванням вимог ст.ст.18, 39 Закону України «Про виконавче провадження».

Постановою Верховного Суду від 28 вересня 2023 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - адвоката Нікулеска Д.С. залишено без задоволення, а ухвалу Київського апеляційного суду від 26 грудня 2022 року залишено в силі.

Як зазначено вище, пунктом 6.7. вище перелічених Договорів іпотеки сторони погодили, що після завершення процедури позасудового врегулювання, передбаченої п. 6.4.1. - 6.4.2. даного Договору, будь-які наступні вимоги Іпотекодержателя до Іпотекодавця щодо виконання Основного зобов`язання є недійсними.

За ч.4 ст.36 ЗУ «Про іпотеку» після завершення позасудового врегулювання будь-які наступні вимоги іпотекодержателя щодо виконання основного зобов`язання:

боржником - фізичною особою є недійсними, якщо інше не визначено договором іпотеки чи договором про надання кредиту, чи договором про задоволення вимог іпотекодержателя боржником - юридичною особою або фізичною особою - підприємцем є дійсними, якщо інше не визначено договором іпотеки чи договором про надання кредиту, чи договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Отже, будь-які вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2 є недійсними, в тому числі витрати на правову допомогу та будь-які штрафи.

У зв`язку з цим, після завершення процедури позасудового врегулювання, передбаченої п. 6.4.1. - 6.4.2. даних Договорів іпотеки, третейська угода втратила свою дійсність.

З вищенаведеного вбачається, що у Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Асоціація юридичних фірм України» були відсутні компетенції стосовно розгляду переданого на його вирішення цього спору, тому відповідно до ч,8 ст. 27 ЗУ «Про третейські суди» суд повинен був відмовити в розгляді даної справи.

Натомість, на підставі оскаржуваного рішення третейського суду з ОСОБА_2 були стягнуті витрати на правову допомогу, які начебто є збитками, та які начебто відносяться до третейської угоди.

Витрати, зокрема, пов`язані з оплатою правової допомоги адвоката, є такими, що понесені особою у зв`язку із реалізацією своїх процесуальних прав при розгляді певної справи у суді. Такі витрати процесуальним законом віднесено до судових витрат, вони відшкодовуються в порядку, передбаченому відповідним процесуальним законом; їх не можна визнати збитками чи шкодою у розумінні положень цивільного законодавства й вони не можуть бути стягнуті за позовною вимогою в іншому провадженні.

У пункті 6.19 постанови Великої Палати Верховного Суду від 14 квітня 2020 року у справі №925/1196/18 зазначено, що за висновками Великої Палати Верховного Суду процесуальні витрати, понесені у судовому провадженні, не є збитками, що можуть бути стягнуті шляхом подання цивільного позову; такі витрати розподіляються виключно за правилами, встановленими процесуальним законодавством.

Отже, витрати, пов`язані із наданням правової допомоги (оплата послуг адвоката) не є тотожними реальним збиткам (грошовій вартості втраченого майна та додаткових витрат на його відновлення) та не набувають відповідних ознак унаслідок нереалізації права на їх відшкодування у передбаченому законом порядку.

Законодавством не передбачено можливості стягнення витрат на оплату правової допомоги в адміністративній справі у порядку господарського судочинства, як і немає правових підстав для ототожнення витрат на правову допомогу і шкоди (збитків) у розумінні положень чинного законодавства.

Отже, витрати, які пов`язані з наданням правової допомоги (оплата послуг адвоката) не є тотожними реальним збиткам, а тому не можуть відноситись до пп.4.4.7.1. пункту 4.4. Договорів іпотеки відносно відшкодування іпотекодавцем збитків, на що посилався позивач у своєму позові та безпідставно задовольнив третейський суддя.

Крім того, до позовної заяви недодано жодних доказів, які могли б підтвердити у ОСОБА_3 якісь витрати (квитанція, меморіальний ордер, чи інше підтвердження стосовно якихось оплат), які пов`язані з наданням їй якоїсь правової допомоги зі сторони ТОВ «Юридична фірма «Ілляшев і Партнери» за Договором №1141-086 про надання юридичних послуг від 01 вересня 2018 року, оскільки в третейському суді по справі №18/05-2018-2 та Апеляційному суді м.Києва по справі №824/202/2018 щодо стягненням з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 заборгованості за договорами позики представляв інтереси ОСОБА_7 , як адвокат, що здійснює адвокатську діяльність індивідуально по Договору про надання правової допомоги від 29.06.2018 року, що підтверджується копією ордеру від 18.10.2018 року за №004812.

Так, у своєму рішенні, третейським судом встановлені обставини стосовно виконання зобов`язань ТОВ «Юридична фірма «Ілляшев і Партнери» по Договору №1141- 086 про надання юридичних послуг від 01 вересня 2018 року перед ОСОБА_3 .

Натомість, ТОВ «Юридична фірма «Ілляшев і Партнери» не брало участі у третейській справі як сторона чи третя особа, але відносно цієї юридичної особи суд вирішив питання про право на отримання коштів у сумі 1 869 753,30 грн, яке ОСОБА_3 навіть не сплатила.

Тобто, третейський суд задовольнявши позов щодо стягнення коштів з ОСОБА_2 за надання правової допомоги на користь ОСОБА_3 і встановив, що вона вже начебто понесла ці витрати у зв`язку з начебто сплатою цих коштів, натомість ОСОБА_3 на користь ТОВ «Юридична фірма «Ілляшев і Партнери» ніяких коштів не сплачувала. Тому третейський суд вирішив про права та обов`язки (щодо надання послуг) ТОВ «Юридична фірма «Ілляшев і Партнери», яке не брало участі у третейській справі.

Крім того, виконання або неналежне виконання зобов`язань ТОВ «Юридична фірма «Ілляшев і Партнери» по Договору №1141-086 про надання юридичних послуг від 01 вересня 2018 року перед ОСОБА_3 та оплатою або не оплатою нею цих послуг, жодним чином не може стосуватись ОСОБА_2 , як сторони по третейським угодам, які викладені у договорах позики, як третейське застереження.

В судовому засіданні ОСОБА_1 - представник ОСОБА_2 підтримав заяву про скасування рішення Постійнодіючого Третейського суду при Асоціації «Асоціація юридичних фірм України» від 23 листопада 2023 року та просив її задовольнити.

Представник ОСОБА_3 - ОСОБА_8 заперечила проти заяви та просила відмовити у її задоволенні.

Відповідно до ч.ч.3, 4 ст.454 ЦПК України справа підлягає розгляду Київським апеляційним судом.

Заслухавши пояснення представника заявника, вивчивши матеріали справи за заявою та матеріали справи №03/10-2023-1, доводи заяви та заперечення на неї, апеляційний суд прийшов до висновку, що заява про скасування рішення Постійнодіючого Третейського суду при Асоціації «Асоціація юридичних фірм України» від 23 листопада 2023 року до задоволення не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи №03/10-2023-1, розглянутої Постійно діючим третейським судом при Асоціації «Асоціація юридичних фірм України» 23 листопада 2023 року, між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 16 серпня 2017 року укладено Договір позики грошових коштів, відповідно до умов якого ОСОБА_2 отримав грошові кошти в сумі 150 000 доларів США, що за курсом НБУ на день підписання договору складав еквівалент 3 839 742,00 грн, з терміном повернення до 16.09.2017 року.

В забезпечення виконання зобов`язань за Договором позики-1, 16.08.2017 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 був укладений Договір іпотеки (надалі Договір іпотеки-1), посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мужейдовою Т.О. за реєстровим номером №1248.

За умовами Договору іпотеки-1 (в редакції, викладеній у Додатковому Договорі Ns 1 від 17.08.2017 року), в забезпечення виконання зобов`язань за Договором позики-1 в іпотеку були передані 96 (дев`яносто шість) земельних ділянок (пункт 1.1. Розділу 1 «ПРЕДМЕТ ІПОТЕКИ»),

Сукупна оціночна вартість Предмета іпотеки згідно Висновку про вартість об`єкта оцінки, виданого ТОВ «Канзас» (сертифікат суб`єкта оціночної діяльності №943/15 від 03.12.2015 року) 13 липня 2017 року, становить 9 491 800 гривень 00 копійок без ПДВ.

Узгоджена сторонами оціночна вартість Предмета іпотеки становить 3 839 742 (три мільйони вісімсот тридцять дев`ять тисяч вісімсот сорок дві) гривні 00 копійок (пункт 1.4. Розділу 1 «ПРЕДМЕТ ІПОТЕКИ»),

Пунктом 6.7. Договору іпотеки - 1 сторони погодили, що після завершення процедури позасудового врегулювання, передбаченої п. 6.4.1.-6.4.2. даного Договору, будь-які наступні вимоги Іпотекодержателя до Іпотекодавця щодо виконання Основного зобов`язання є недійсними.

02 жовтня 2017 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , укладено Договір позики грошових коштів, з врахуванням внесених змін до даного договір згідно Додаткової угоди №1 від 04.10.2017 року, відповідно до умов якого ОСОБА_2 отримав грошові кошти в сумі 250 000 доларів США, що за курсом НБУ на день підписання договору складав еквівалент 6 645 000 грн, з терміном повернення до 02.11.2017 року.

В забезпечення виконання зобов`язань за Договором позики-2, 02.10.2017 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 був укладений Договір іпотеки (надалі Договір іпотеки-2), посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мужейдовою Т.О. за реєстровим номером №1607.

За умовами Договору іпотеки-2 (в редакції, викладеній у Додатковому Договорі №1 від 04.10.2017 року), в забезпечення виконання зобов`язань за Договором позики-2 в іпотеку були передані 11 (одинадцять) земельних ділянок (пункт 1.1. Розділу 1 «ПРЕДМЕТ ІПОТЕКИ»),

Сукупна оціночна вартість Предмета іпотеки згідно Висновку про вартість об`єкта оцінки, виданого ТОВ «Канзас» (сертифікат суб`єкта оціночної діяльності №943/15 від 03.12.2015 року) 01 вересня 2017 року, становить 8 800 000 гривень 00 копійок.

Узгоджена сторонами оціночна вартість Предмета іпотеки становить 5 315 699 гривні 00 копійок (пункт 1.4. Розділу 1 «ПРЕДМЕТ ІПОТЕКИ»).

Пунктом 6.7. Договору іпотеки - 1 сторони погодили, що після завершення процедури позасудового врегулювання, передбаченої п.6.4.1.-6.4.2. даного Договору, будь-які наступні вимоги Іпотекодержателя до Іпотекодавця щодо виконання Основного зобов`язання є недійсними.

06 листопада 2017 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , від імені якої діяв ОСОБА_4 , на підставі Довіреності, посвідченої Мужейдовою Т.О., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, 29 лютого 2017 року за реєстрованим №269, укладено Договір позики грошових коштів, відповідно до умов якого ОСОБА_2 отримав грошові кошти в сумі 309 000,00 Євро, що за курсом НБУ на день підписання договору складав еквівалент 9 711 980,62 грн терміном повернення до 06.12.2017 року з можливістю пролонгації строку на підставі окремих додаткових угод до договору.

В забезпечення виконання зобов`язань за Договором позики-3, 06.11.2017 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 був укладений Договір іпотеки (надалі Договір іпотеки-3), посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мужейдовою Т.О. за реєстровим номером №1856.

За умовами Договору іпотеки-3 в забезпечення виконання зобов`язань за Договором позики-3 в іпотеку було передано нежитлове приміщення №9 (дев`ять) (група приміщень №9), загальною площею 1 329,6 кв.м., що розташоване на третьому поверсі нежитлової будівлі за адресою: АДРЕСА_1 (пункт 1.1. Розділу 1 «ПРЕДМЕТ ІПОТЕКИ»), Узгоджена сторонами оціночна вартість Предмета іпотеки становить 9 711 980 (дев`ять мільйонів сімсот одинадцять тисяч дев`ятсот вісімдесят) гривні 62 копійок (пункт 1.3. Розділу 1 «ПРЕДМЕТ ІПОТЕКИ»),

Пунктом 6.7. Договору іпотеки - 1 сторони погодили, що після завершення процедури позасудового врегулювання, передбаченої п. 6,4.1.-6.4,2, даного Договору, будь-які наступні вимоги Іпотекодержателя до Іпотекодавця щодо виконання Основного зобов`язання є недійсними.

Рішенням постійно діючого третейського суду при Асоціації «Асоціація юридичних фірм України» від 0.1 жовтня 2018 року по справі №18/05-2018-2 ухвалено: стягнути з ОСОБА_2 користь ОСОБА_3 заборгованість за договорами позики грошових коштів від 16.08.2017 року, від 02.10.2017 року та від 06.11.2017 року в сумі 20 009 796,07 грн., з яких загальна сума трьох позик - 19 848 290,80 грн., 3% річних - 146 822,97 грн., неустойка - 14 682,30 грн. У задоволенні решти позовних вимог (в частині стягнення інфляційних витрат) відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 витрати, пов`язані з вирішенням спору, а саме, реєстраційний збір у сумі 37 230,00 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Асоціації «Асоціація юридичних фірм України» витрати, пов`язані з вирішенням спору, в сумі 388 173,51 грн.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 05 листопада 2018 року по справі №824/202/2018 заяву ОСОБА_3 про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Асоціація юридичних фірм України» від 01 жовтня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договорами задоволено. Видано виконавчий лист на примусове виконання рішення постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Асоціація юридичних фірм України» від 01 жовтня 2018 року, ухваленого у складі судді Трохимчук О.І., про:

- стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 заборгованість за договорами позики грошових коштів від 16.08.2017 року, від 02.10.2017 року та від 06.11.2017 року в сумі 20 009 796 (двадцять мільйонів дев`ять тисяч сімсот дев`яносто шість) грн. 07 коп., з яких: загальна сума трьох позик - 19 848 290 (дев`ятнадцять мільйонів вісімсот сорок вісім тисяч двісті дев`яносто) грн. 80 коп., 3% річних - 146 822 (сто сорок шість тисяч вісімсот двадцять дві) грн. 97 коп., неустойка - 14 682 (чотирнадцять тисяч шістсот вісімдесят дві) грн. 30 коп;

- стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 витрат, пов`язаних з вирішенням спору, а саме, реєстраційного збору сумі 37 230 (тридцять сім тисяч двісті тридцять) грн.;

- стягнення з ОСОБА_2 на користь Асоціації «Асоціація юридичних фірм України» витрат, пов`язаних з вирішенням спору, в сумі 388 173 (триста вісімдесят вісім сто сімдесят три)грн. 51 коп.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 сплачений судовий збір в сумі 352 грн 40 коп.

Постановою від 25.04.2019 року відкрито виконавче провадження НОМЕР_1 з примусового стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 грошових коштів на загальну суму 20 009 796,07 грн.

Спір може бути переданий на розгляд третейського суду за наявності між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам цього Закону. Спір може бути переданий на вирішення третейського суду до прийняття компетентним судом рішення у спорі між тими ж сторонами, з того ж предмета і з тих самих підстав.

У рішенні Конституційного Суду України від 10 січня 2008 року №1-рп/2008, ухваленого у справі №1-3/2008 (справа про завдання третейського суду) визначено, що практика Європейського суду з прав людини свідчить, що звернення фізичних та/або юридичних осіб до третейського суду є правомірним, якщо відмова від послуг державного суду відбулася за вільним волевиявленням сторін спору.

Третейський розгляд спорів сторін у сфері цивільних і господарських правовідносин - це вид недержавної юрисдикційної діяльності, яку третейські суди здійснюють на підставі законів України шляхом застосування, зокрема, методів арбітрування. Здійснення третейськими судами функції захисту, передбаченої в абзаці сьомому статті 2, статті 3 Закону №1701-IV, є здійсненням ними не правосуддя, а третейського розгляду спорів сторін у цивільних і господарських правовідносинах у межах права, визначеного частиною п`ятою статті 55 Конституції України.

За ч.1 ст.627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Отже, погоджуючи за власним волевиявленням (добровільно) умови договору, сторона договору погоджується із обов`язковістю їх виконання в силу норм статей 525, 526 ЦК України.

Наявність дійсного третейського застереження та обов`язковість звернення до третейського суду за наявності волі на розгляд справи третейським судом, не є обмеженням права сторони на судовий захист, гарантованих статтею 6 Конвенції, статтею 55 Конституції України. Водночас, норми «Про третейські суди» гарантують, у даному випадку, учасникам цивільних відносин права розраховувати на швидкий та ефективний спосіб вирішення цивільного спору альтернативним шляхом.

Вказаний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 21 грудня 2018 року у справі № 913/17/18.

Згідно зі статтею 458 ЦПК України рішення третейського суду може бути скасовано лише у випадках, передбачених цією статтею.

Рішення третейського суду може бути скасовано у разі, якщо:

1) справа, в якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону;

2) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди;

3) третейську угоду визнано судом недійсною;

4) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам закону;

5) третейський суд вирішив питання про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі.

Скасування судом рішення третейського суду не позбавляє сторони права повторно звернутися до третейського суду, крім випадків, передбачених законом.

Аналогічні положення містяться у статті 51 Закону України «Про третейські суди», а саме, передбачено, що рішення третейського суду може бути оскаржене та скасоване лише з таких підстав: 1) справа, по якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону; 2) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди; 3) третейську угоду визнано недійсною компетентним судом; 4) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам статей 16-19 цього Закону; 5) третейський суд вирішив питання про права і обов`язки осіб, які не брали участь у справі.

Відповідно до статті 12 Закону України «Про третейські суди» третейська угода може бути укладена у вигляді третейського застереження в договорі, контракті або у вигляді окремої письмової угоди.

Якщо сторони не домовилися про інше при передачі спору до постійно діючого третейського суду, а також при вказівці у третейській угоді на конкретний постійно діючий третейський суд регламент третейського суду розглядається як невід`ємна частина третейської угоди.

За будь-яких обставин у разі суперечності третейської угоди регламенту третейського суду застосовуються положення регламенту.

Третейська угода укладається у письмовій формі. Третейська угода вважається укладеною, якщо вона підписана сторонами або міститься у проспекті цінних паперів (рішенні про емісію цінних паперів), що передбачає призначення адміністратора за випуском облігацій, чи укладена шляхом обміну листами, повідомленнями по телетайпу, телеграфу або з використанням засобів електронного чи іншого зв`язку, що забезпечує фіксацію такої угоди, або шляхом направлення відзиву на позов, в якому одна із сторін підтверджує наявність угоди, а інша сторона проти цього не заперечує.

Третейська угода має містити відомості про найменування сторін та їх місцезнаходження, предмет спору, місце і дату укладання угоди.

Посилання у договорі, контракті на документ, який містить умову про третейський розгляд спору, є третейською угодою за умови, що договір укладений у письмовій формі і це посилання є таким, що робить третейську угоду частиною договору.

У разі недотримання правил, передбачених цією статтею, третейська угода є недійсною.

Недійсність окремих положень договору, контракту, що містить третейське застереження, не тягне за собою недійсність такого третейського застереження.

Третейська угода може містити як вказівку про конкретно визначений третейський суд, так і просте посилання на вирішення відповідних спорів між сторонами третейським судом.

Тлумачення статті 51 Закону України «Про третейські суди», статті 458 ЦПК України дають підстави для висновку, що ними передбачено вичерпний перелік підстав для скасування рішення третейського суду, розширеному тлумаченню він не підлягає і тягар доведення наявності зазначених підстав покладається на сторону, яка звертається із заявою про скасування рішення третейського суду.

Зі змісту третейської угоди, укладеної 29 квітня 2021 року між Кредитною спілкою «Зараз» та ОСОБА_9 вбачається, що сторони, керуючись положеннями ЦПК України та Закону України «Про третейські суди», беручи до уваги значну завантаженість загальних судів, виражаючи та втілюючи взаємну волю до вирішення спору у разі його/їх виникнення в розумні строки, домовились укласти дану третейську угоду про наступне, зокрема:

Згідно з п.16 Договору позики грошових коштів від 16 серпня 2017 року усі спори, що виникають з цього Договору або пов?язані з ним, вирішуються шляхом переговорів між Сторонами. Якщо будь-який спір не може бути вирішений шляхом переговорів, такий спір підлягає передачі на розгляд і остаточне вирішення до постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Асоціація юридичних фірм України». Сторони погоджуються з тим, що в процесі розгляду і вирішення спору буде застосовуватись Регламент постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Асоціація юридичних фірм України».

Згідно з п.16 Договору позики грошових коштів від 02 жовтня 2017 року усі спори, що виникають з цього Договору або пов?язані із ним, вирішуються шляхом переговорів між Сторонами. Якщо будь-який спір не може бути вирішений шляхом переговорів, такий спір підлягає передачі на розгляд і остаточне вирішення до постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Асоціація юридичних фірм України». Сторони погоджуються з тим, що в процесі розгляду і вирішення спору буде застосовуватись Регламент постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Асоціація юридичних фірм України».

Згідно з п.13 Договору позики грошових коштів від 06 листопада 2017 року усі спори, що виникають з цього Договору або пов?язані з ним, вирішуються шляхом переговорів між Сторонами. Якщо будь-який спір не може бути вирішений шляхом переговорів, такий спір підлягає передачі на розгляд і остаточне вирішення до постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Асоціація юридичних фірм України». Сторони погоджуються з тим, що в процесі розгляду і вирішення спору буде застосовуватись Регламент постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Асоціація юридичних фірм України».

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що укладаючи зазначені договори позики грошових коштів, ОСОБА_2 своїм підписом добровільно погодив їх умови, зокрема і своє волевиявлення на передачу на розгляд Постійно діючого третейського суду при Асоціації «Асоціація юридичних фірм України» усіх спорів, що виникають між сторонами на підставі укладених правочинів або пов?язаних із ними, вирішуються шляхом переговорів між сторонами.

Отже, вказана справа згідно зі ст.6 Закону України «Про третейські суди» є підвідомчою третейським судам, а тому відсутні передбачені п. 1 ч. 2 ст. 458 ЦПК України (п. 1 ч. 3 ст. 51 Закону України «Про третейські суди») підстави для скасування оспорюваного заявником рішення третейського суду.

З огляду на зміст зазначених договорів слід констатувати, що сторони домовилися про передачу на розгляд саме Постійно діючому третейському суду при Асоціації «Асоціація юридичних фірм України» спорів, що виникають між ними на підставі укладених правочинів або пов?язаних із ними.

Вищевикладені умови є чіткими, не можуть бути витлумачені неоднозначно, можуть бути виконані, а тому є ефективними, що свідчить про відповідність укладеної між сторонами третейської угоди вимогам статті 12 Закону України про «Третейські суди» та безпідставність доводів про її недійсність.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що відсутні підстави, передбачені п.3 ч.2 статті 458 ЦПК України та п.3 ч.3 статті 51 Закону України «Про третейські суди» для скасування рішення третейського суду.

Доводи заявника, як підстави для скасування рішення третейського суду у заяві не наведено, а тому суд не надає оцінку щодо наявності чи відсутності підстав, передбачених іншими пунктами статті 458 ЦПК України для скасування рішення третейського суду.

Таким чином, у даній справі відсутні підстави для скасування рішення Постійнодіючого Третейського суду при Асоціації «Асоціація юридичних фірм України» від 23 листопада 2023 року у справі №03/10-2023-1 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення збитків та штрафів за договорами позики грошових коштів, при цьому суд загальної юрисдикції не має правових підстав аналізувати правильність застосування Постійно діючим Третейським судом при Асоціації «Асоціація юридичних фірм України» норм матеріального права України при вирішенні спору та переглядати спір по суті.

З огляду на вищенаведене суд приходить до висновку, що арбітражна процедура по розгляду справи повністю відповідала вимогам закону, а тому слід відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 - представника ОСОБА_2 про скасування рішення Постійнодіючого Третейського суду при Асоціації «Асоціація юридичних фірм України» від 23 листопада 2023 року у справі №03/10-2023-1 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення збитків та штрафів за договорами позики грошових коштів.

Рішення Постійнодіючого Третейського суду при Асоціації «Асоціація юридичних фірм України» від 23 листопада 2023 року у справі №03/10-2023-1 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення збитків та штрафів за договорами позики грошових коштів залишитибез змін.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.23, 268, 457, 459, 460 ЦПК України апеляційний суд, -

у х в а л и в :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 - представника ОСОБА_2 про скасування рішення Постійнодіючого Третейського суду при Асоціації «Асоціація юридичних фірм України» від 23 листопада 2023 року у справі №03/10-2023-1 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення збитків та штрафів за договорами позики грошових коштів відмовити.

Рішення Постійнодіючого Третейського суду при Асоціації «Асоціація юридичних фірм України» від 23 листопада 2023 року у справі №03/10-2023-1 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення збитків та штрафів за договорами позики грошових коштів залишитибез змін.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину ухвали зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту ухвали.

Ухвала суду якщо вона не була оскаржена в апеляційному порядку, набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

У разі подання апеляційної скарги ухвала суду набирає законної сили після розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали складено 06 травня 2024 року.

Суддя Київського

апеляційного суду В.І. Олійник