Провадження № 2/127/3919/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2024 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого судді Ан О.В.,

за участю секретаря Поляруш І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Енера Вінниця» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення суми боргу за спожиту електричну енергію,

УСТАНОВИВ:

У жовтні 2023 із позовом до суду звернулося ТОВ «Енера Вінниця», яке просило стягнути на свою користь з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електроенергію у розмірі 73171,32 грн за період 01.07.2022 по 31.07.2023. Позов мотивовано тим, що ТОВ «Енера Вінниця» здійснює господарську діяльність з постачання електричної енергії юридичним та фізичним (побутовим) споживачам, відповідно до отриманої ліцензії (Постанова НКРЕ КП від 14 червня 2018 року № 429), починаючи з 01 січня 2019 року. Боржник приєднався до публічного договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг шляхом оплати рахунка, отриманого від постачальника універсальної послуги та фактичного споживання обсягів електричної енергії опублікованого на веб-сайті Товариства за адресою: АДРЕСА_1 . Так, згідно сальдово-оборотної відомості за боржником значиться заборгованість за спожиту електричну енергію на загальну суму 73171,32 грн за період 01.07.2022 по 31.07.2023. Станом на момент подання даного позову відповідач заборгованість за спожиту електричну енергію в сумі 73171,32 грн не оплатив, що змушує позивача звертатися до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості.

Ухвалою суду від 23.10.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено проводити у порядку спрощеного провадження.

Ухвалою суду без виходу до нарадчої кімнати 06.12.2023 до справаи залучено у якості співвідповідача ОСОБА_2 .

У квітні 2024 представник позивача надав уточнену позовну заяву у якій зменшив позовні вимоги та просив стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на свою користь заборгованості за спожиту електроенергію у розмірі 70326,48 грн за період 01.07.2022 по 31.01.2024. Мотивував тим, що відповідачі допустили заборгованість за спожиту електричну енергію в сумі 70326,48 грн, що змушує позивача звертатися до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості.

У судове засідання представник позивача не з`явився суду надав заяву у якій заявлені вимоги підтримав та просив позов задовольнити із підстав наведених у ньому.

Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні 13.11.2023пояснив, що він спільно проживав з ОСОБА_2 за адресою за якою виникла заборгованість, проте з 2020 року вони спільно не проживають, шлюб розірвали. Вказаний будинок належить йому. ОСОБА_2 проживає у будинку та споживала електричну енергію та допустила заборгованість. В подальш судові засідання відповідач ОСОБА_3 не з`явився, суду надав заяву у якій просив розгляд справи здійснити у його відсутність.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Суд дослідивши надані докази встановив, що будинок за адресою: АДРЕСА_1 забезпечувався електропостачанням.

ТОВ «Енера Вінниця» здійснює господарську діяльність з постачання електричної енергії юридичним та фізичним (побутовим) споживачам, відповідно до отриманої ліцензії (Постанова НКРЕ КП від 14 червня 2018 року № 429), починаючи з 01 січня 2019 року.

За адресою АДРЕСА_1 зареєстрована ОСОБА_2

Особовий рахунок № НОМЕР_1 відкрито на ім`я ОСОБА_1 .

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 14.09.2022 року розірвано.

Згідно акту обстеження фактичного місця проживання ОСОБА_1 фактично проживає за адресою АДРЕСА_2 з жовтня 2020 року.

За період з 01.07.2022 по 31.01.2024 за адресою АДРЕСА_1 виникла заборгованість за спожиту електричну енергію у сумі 70326,48 грн.

Індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги (п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», далі Закон).

Відповідно до статі 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Згідно з частиною першою статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Стандарти, нормативи, норми, порядки і правила у сфері житлово-комунальних послуг розробляють і затверджують Кабінет Міністрів України, центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері технічного регулювання, центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування в межах їхніх повноважень та згідно із законодавством (частина друга статті 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Частиною першою статті 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства.

Відповідно до пункту 5 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Статтею 322 Цивільного кодексу України визначено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

Відповідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд розглянувши надані докази встановив, що відповідачі зареєстровані за адресою АДРЕСА_1 . ОСОБА_1 визнав, що він є власником будинку. ОСОБА_2 користується послугами позивача, споживає електричну енергію. Так як відповідачі допустили заборгованість зі сплати за електричну енергію, то відповідно вона підлягає стягненню. З огляду на вище вказане суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги згідно уточненої позовної заяви та стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь позивача заборгованості за спожиту електроенергію у розмірі 70326,48 грн за період 01.07.2022 по 31.01.2024.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача слід стягнути 2684 грн, оскільки позов задоволено повністю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10-13, 76-89, 141, 178, 259, 263-265, 279, 352, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Енера Вінниця» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення суми боргу за спожиту електричну енергію задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Енера Вінниця» заборгованості за спожиту електроенергію у розмірі 70326 (сімдесят тисяч триста двадцять шість) гривень 48 копійок за період 01.07.2022 по 31.01.2024.

Стягнути в рівних частинах з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Енера Вінниця» 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривні судових витрат.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Енера Вінниця», вул. Пирогова, 131, м.Вінниця, .

Відповідачі: ОСОБА_1 : адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено 04.06.2024

Суддя: