У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 285/2992/24

провадження № 2-о/0285/127/24

03 червня 2024 року м. Звягель

Суддя Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області Помогаєв А.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Звягельський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Звягельському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про встановлення факту, що має юридичне значення, -

ВСТАНОВИВ:

31.05.2024 року до суду надійшла заява ОСОБА_2 , яка є представником ОСОБА_1 , про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту народження ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Дослідивши матеріали заяви та доданих до неї документів, суддя дійшов висновку про необхідність відмовити у відкритті провадження по цивільній справі, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Статтею 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

За змістом ст. 124 Конституції України юрисдикція загальних судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Згідно ч. 1 ст. 19 ЦПК України у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інщих правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно ч. 1 ст. 295 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ст. 316 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Підсудність справ за заявою громадянина України, який проживає за її межами, про встановлення факту, що має юридичне значення, визначається за його клопотанням ухвалою судді Верховного Суду.

З поданої заяви та доданих до неї документів вбачається, що заявник ОСОБА_1 є громадянином Федеративної Республіки Німеччини та проживає на її території.

Суду не надано доказів належності заявника до громадянства України та вирішення питання підсудності у встановленому законом порядку.

За таких обставин, дана заява не підсудна Новоград-Волинському міськрайонному суду Житомирської області.

Посилання представника заявника на ст. 76 Закону України "Про міжнародне приватне право" є помилковим, оскільки вона не містить спеціальних положень щодо підсудності цивільних справ окремого провадження за заявами іноземних громадян.

Відповідно до ст. 496 ЦПК України іноземці, особи без громадянства, іноземні юридичні особи, іноземні держави (їх органи та посадові особи) та міжнародні організації (далі - іноземні особи) мають право звертатися до судів України для захисту своїх прав, свобод чи інтересів.

Іноземні особи мають процесуальні права та обов`язки нарівні з фізичними і юридичними особами України, крім випадків, передбачених Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно ч. 1 ст. 497 ЦПК України підсудність судам України цивільних справ з іноземним елементом визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

За відсутності іншого порядку визначення підсудності даної категорії справ, застосуванню підлягають вищезазначені положення ст. 316 ЦПК України, що не містить виключень для іноземців, які проживають за межами України.

Суд також бере до уваги, що заявник посилається на необхідність встановлення факту народження ОСОБА_3 з метою підтвердження німецького походження заявника, що передбачено законодавством Німеччини.

Разом з тим, законодавство України не містить положень, які б давали підстави для виникнення або зміни прав заявника внаслідок факту, який він просить встановити.

Крім того, саме лише встановлення дати народження певної особи не може підтвердити національне походження будь-якої іншої особи, що має на меті заявник у даній справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

На підставі вищевикладеного, суддя дійшов висновку, що заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства за правилами окремого провадження, що помилково обрано заявником як засіб реалізації власних інтересів.

Керуючись ст.ст. 186, 260, 295, 316 ЦПК України, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті провадження по цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Звягельський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Звягельському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення факту, що має юридичне значення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Житомирського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня винесення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя А.В. Помогаєв