Справа № 643/4899/24
Провадження № 2-о/643/245/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.05.2024 м. Харків

Суддя Московського районного суду м. Харкова Крівцов Д.А., розглянувши матеріали клопотання ОСОБА_1 , заінтересована особа: орган опіки та піклування Виконавчого комітету Харківської міської ради, про продовження строку дії рішення про визнання ОСОБА_2 недієздатною

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 (заявник) звернулась до суду з клопотанням, в якому просить продовжити строк дії рішення Московського районного суду м. Харкова від 04.03.2019, ухваленого у справі № 634/2748/17, про визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , недієздатною.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для відкриття провадження у справі, суд керується таким.

Як вбачається з доданого до позову рішення Московського районного суду м. Харкова від 02.02.2022, ухваленого в справі № 643/3883/21, яке набрало законної сили 05.03.2022, вказаним рішенням продовжено строк дії рішення Московського районного суду м. Харкова від 04.03.2019 про визнання ОСОБА_2 недієздатною на 2 роки (Рішення).

Таким чином, строк дії Рішення сплив 05.03.2024.

До суду з клопотання заявник звернулась 14.05.2024, тобто після закінчення строку дії Рішення про визнання ОСОБА_2 недієздатною.

Відповідно до ч. 7 ст. 300 ЦПК України клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку, визначеного частиною шостою цієї статті.

Згідно ч. 9 ст. 300 ЦПК суд зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною до закінчення строку його дії в порядку, встановленому статтею 299 цього Кодексу.

Вказані норми законодавства є імперативними та свідчать про неможливість вирішення питання про продовження строку дії Рішення після того, як вказаний строк закінчився.

Таким чином, після 05.03.2024, коли закінчився строк дії Рішення та воно фактично вичерпало свою дію, суд позбавлений процесуальної можливості вирішувати питання про продовження строку його дії.

У разі відкриття провадження у справі, суд буде вимушений вирішувати питання про відмову в задоволенні заяви з тих підстав, що строк дії Рішення закінчився.

Таким чином, навіть у разі відкриття провадження у справі та подальшого її розгляду, суд з об`єктивних причин буде позбавлений можливості виконати завдання цивільного судочинства, визначені ст. 2 ЦПК, а саме забезпечити своєчасний розгляд і вирішення даної цивільної справи та ефективний захист прав її учасників.

Відкриття провадження у справі за таких обставин не забезпечуватиме належний захист прав учасників справи та призведе до нераціонального витрачання часу учасників справи, трудових та матеріальних ресурсів (на проведення експертизи, на судовий розгляд справи) у ситуації, коли за результатами її розгляду суд незалежно від обґрунтованості клопотання буде вимушений вирішувати питання про відмову в його задоволенні.

В контексті наведеного суд також вважає за необхідне зауважити на наступних положеннях законодавства України.

Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Згідно ч. 9 ст. 10 ЦПК України, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Згідно ст. 44 ЦПК залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер. Якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Повертаючись до обставин даної справи, суд зазначає, що дії заявника щодо подання клопотання про продовження строку дії Рішення, на переконання суду, не є такими, що свідчать про зловживання нею правами, і у суду відсутні підстави вважати, що заявник діяв недобросовісно.

Разом з тим, ураховуючи те, що Рішення фактично вичерпало свою дію через закінчення строку, на який воно було ухвалено, на даний час клопотання набуло ознак завідомо безпідставного та безпредметного, оскільки суд з вказаних вище мотивів незалежно від досліджених судом доказів буде позбавлений можливості продовжити строк дії Рішення.

Зазначені обставини відповідно до положень ч. 3 ст. 44 ЦПК є підставою для повернення клопотання (заяви).

Велика Палата Верховного Суду у п. 50 постанові від 22.02.2022 у справі № 642/8107/14-ц зазначила, що право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням; такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 36 рішення у справі «Golder v. the United Kingdom» від 21 лютого 1975 року № 4451/70, пункт 57 рішення у справі «Ashingdane v. the United Kingdom» від 28 травня 1985 року № 8225/78, пункт 37 рішення у справі «Guerin v. France» від 29 липня 1998 року № 25201/94, пункт 96 рішення у справі «Krombach v. France» від 13 лютого 2001 року № 29731/96, пункти 53, 55 рішення у справі «Воловік проти України» від 06 грудня 2007 року № 15123/03, пункт 27 рішення у справі «Пелевін проти України» від 20 травня 2010 року № 24402/02, пункт 33 рішення у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України» від 21 грудня 2010 року № 45783/05, ухвала щодо прийнятності заяви № 32671/02 у справі «Скорик проти України»); такі обмеження дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, що може змінюватися відповідно до потреб і ресурсів суспільства; держава вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху у судовому процесі (рішення у справах «Osman v. The United Kingdom» від 28 жовтня 1998 року № 23452/94 та «Kreuz v. Poland» від 19 червня 2001 року № 28249/95);

Суд приходить до висновку, що повернення клопотання про продовження строку дії Рішення за конкретних обставин даної справи переслідує легітимну мету, а саме ефективне виконання завдань цивільного судочинства, та не зашкоджує самій суті права доступу до суду, оскільки станом на даний час належним способом захисту прав учасників справи є звернення до компетентного суду з заявою про визнання ОСОБА_2 недієздатною, у разі наявності для того законних підстав.

Оцінюючи клопотання заявника про визнання поважними причин пропуску строку подання вказаного клопотання, суд керується таким.

Строки звернення заявника до суду з даним клопотанням є присічними та, виходячи з чинного процесуального законодавства, не підлягають поновленню, оскільки імперативними положеннями ЦПК України прямо передбачено подання відповідного клопотання до закінчення строку дії Рішення та неможливість вирішення питання про продовження строку дії Рішення, яке втратило свою дію.

Навіть якщо суд поновить строки звернення до суду з даним клопотанням, вказане поновлення не впливатиме на юридичний факт, що строк дії Рішення закінчився. Між тим, як вже зазначалось судом, продовжити строк дії Рішення можливо виключно за умов, що станом на час вирішення справи Рішення не вичерпало свою дію та строк його дії не закінчився.

Керуючись ст. 44, 294, 300, 353-354 ЦПК України

УХВАЛИВ

Клопотання ОСОБА_1 , заінтересована особа: орган опіки та піклування Виконавчого комітету Харківської міської ради про продовження строку дії рішення про визнання ОСОБА_2 недієздатною повернути ОСОБА_1 .

Роз`яснити ОСОБА_1 , що належним способом захисту прав учасників справи є подання до компетентного суду, в разі наявності для того законних підстав, заяви про визнання ОСОБА_2 недієздатною

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повної ухвали. Учасник справи, якому ухвалу суду не було вручено у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Cуддя Д.А. Крівцов