Справа № 308/6448/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2024 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді Бенца К.К.,

при секретарі судового засідання Майор Ю.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду в м. Ужгороді цивільну справу за правилами загального позовного провадження за позовною заявою ОСОБА_1 до Оноківської сільської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Ужгородського міськрайонного суду з позовною заявою до Оноківської сільської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Мотивуючи свої позовні вимоги позивач вказує на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , про що в Книзі реєстрації актів про смерть зроблено відповідний запис №1282 та видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 .

Зазначає, що після смерті матері, єдиним спадкоємцем першої черги за законом є вона, яка є донькою спадкодавця, що підтверджується свідоцтвом про народження від 12.03.1952 року серії НОМЕР_2 .

Вказує, що до спадкового майна входила земельна ділянка із цільовим призначенням для індивідуального садівництва, що знаходиться за адресою: Закарпатська область, Ужгородський район, Оноківська сільська рада, кадастровий номер земельної ділянки 1:03:003:0142.

Вказана земельна ділянка належала її матері ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом №3-627 від 14.05.2010 року, виданого державним нотаріусом Першої Ужгородської державної нотаріальної контори.

Просить врахувати суд, що вказана земельна ділянка належала її батьку ОСОБА_3 із 1993 року, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю від 07.04.1997 року серії ЗК 01200134. Саме з цього часу, її сім`я спільно використовує зазначену земельну ділянку згідно цільового призначення, а вона продовжує використовувати її й на даний час.

Зазначає, що з метою оформлення спадщини у березні 2024 року вона звернулася до нотаріуса, однак їй було відмовлено у зв`язку з пропуском строку прийняття спадщини. Згідно з повідомлення приватного нотаріуса Ужгородського нотаріального округу Селехмана О.А. від 28.03.2024 року, спадкова справа до майна померлої ОСОБА_2 не заводилась.

Поважними причинами пропуску нею строку для прийняття спадщини позивач зазначає, бойові дії внаслідок військової агресії рф проти України, вона не змогла подати у встановлений строк заяву про прийняття спадщини, оскільки Указом Предидента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022, який наразі триває.

Оскільки з поважних причин не звернулася у визначений законом строк до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, просить cуд визначити їй додатковий строк тривалістю три місяці для подання заяви про прийняття спадщини.

Виклад позицій сторін по справі:

Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явилися. Від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просить суд задовільнити.

Представник відповідача Оноківської сільської ради Ужгородського району в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином. Надіслав на адресу суду відзив на позовну заяву, згідно якого просили суд позов ОСОБА_1 до Оноківської сільської ради про встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини задоволити повністю; розгляд справи проводити без участі представника Оноківської сільської ради.

Відповідно до ч. 3 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову на підготовчому судовому засіданні.

Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно зі ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі і у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

У даній справі відповідач визнав позов повністю.

Судом встановлено, що визнання позову відповідає закону.

Визнання позову відповідачем не порушує права інших осіб, а тому в зв`язку з безумовним визнанням позову відповідачем, суд ухвалив рішення у підготовчому засіданні та доходить висновку, що позов підлягає задоволенню.

У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

В ході розгляду справи проведені наступні процесуальні дії:

19.04.2024 р. ухвалою Ужгородського міськрайонного суду було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

У даній справі заходи забезпечення доказів та забезпечення позову судом не застосовувалися.

Провадження у справі ухвалою суду не зупинялося, а тому не було підстав для його поновлення.

Дослідивши та перевіривши в судовому засіданні матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті суд приходить до наступного.

За правилами ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 5 даної статті передбачено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, а ч.6 що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ч.7 ст. 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України).

Фактичні обставини справи встановлені судом:

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Ужгороді, Закарпатської області померла матір позивачки ОСОБА_2 , що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 30.08.2021 року, копія якого долучена до матеріалів справи.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 є донькою померлої ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 виданим 12.03.1952 року.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 на підставі рішення Оноківської сільської Ради народних депутатів XVI сесії XXI скликання від 16.06.1993 р. передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,05 га, що розташована на території Оноківської сільської Ради народних депутатів, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії ЗК-01200134 від 07.04.1994 року, який додано до матеріалів справи.

Як встановлено судом, спадкоємцем майна ОСОБА_3 , 1926 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 є його дружина ОСОБА_2 . Спадкове майно складається з земельної ділянки, розміром 0,05 га, що розташована на території Оноківської сільської ради, яку надано для ведення індивідуального садівництва, що належала померлому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ЗК №01200134, виданого Оноківською сільською радою 07 квітня 1997 року на підставі рішення 16 сесії 21 скликання Оноківської сільської ради від 16.06.1993 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю №900, що підтверджується даними свідоцтва про право на спадщину за законом від 14.05.2010 року №3-627.

Судом встановлено, що спадкоємцем земельної ділянки, площею 0,05 га, що розташована на території Оноківської сільської ради, Ужгородського району, Закарпатської області є ОСОБА_2 , що підтверджується даними Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №23675464 від 14.05.2010 року.

Як встановлено судом, земельна ділянка з кадастровим номером 1:03:003:0142, що розташована на території Оноківської сільської ради, Ужгородського району, Закарпатської області, площею 0,05 га на праві приватної власності належить ОСОБА_2 .

Як встановлено судом, після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки площею 0,05 га, яка належала померлій на підставі свідоцтва про право на спадщину № 3-627 видане 14.05.2010 року.

Як встановлено судом, згідно даних зі спадкового реєстру, спадкова справа за померлою ОСОБА_2 не заводилась. Рекомендовано ОСОБА_1 звернутись до суду для продовження строків на прийняття спадщини за померлою ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 , що підтверджується даними листа №140/01-16 від 28.03.2024 року приватного нотаріуса Ужгородського міського нотаріального округу Селехман О.А.

Судом встановлено, що у Спадковому реєстрі відсутня інформація щодо наявної спадкової справи за померлою ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується даними Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №76398241 від 28.03.2024 року.

Як встановлено судом, на випадок смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 заповіту не залишала.

Поважними причинами пропуску ОСОБА_1 строку для прийняття спадщини позивач зазначає - введення воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022, який наразі триває , а відтак не мала змоги подати заяву у встановлений строк.

Нормативно-правове обґрунтування :

Відповідно до положень статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Згідно ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно із ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

У встановлений законом строк із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 до нотаріуса ОСОБА_1 не звернулася.

Наслідки пропущення строку для прийняття спадщини визначені статтею 1272 ЦК України.

Відповідно до частини першої статті 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про спадкоємців та успадковане майно, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

Саме, до викладеного вище, зводяться правові висновки викладені у постанові Верховного Суду України у справі № 6-85цс12 від 26.09.2012 року та у справі 6-1486 цс 15 від 04.11.2015 року.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Саме, до викладеного вище, зводяться правові висновки викладені у постанові Верховного Суду у справі № 565/1145/17 від 26.06.2019 року .

Варто також зазначити, що згідно п. 24 Постанови Пленуму №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» Верховний Суд України роз`яснив, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Позивач обгрунтовує заявлені позовні вимоги тим, що поважними причинами пропуску нею строку для прийняття спадщини було введення воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022, який наразі триває, та обмежений доступ щодо можливості вчинення нотаріальних та реєстраційних дій щодо нерухомого майна.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, строк дії якого неодноразово продовжувався, який діє на час розгляду справи.

З 29.06.2022 діяли нові зміни щодо строків оформлення спадщини під час воєнного стану. Ці зміни були запроваджені на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 24.06.2022 №719 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо нотаріату та державної реєстрації в умовах воєнного стану».

Суд погоджується із доводами позивача стосовно того, що вона пропустила строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 з поважних причин, пов`язаних з об`єктивними, істотними для неї труднощами, оскільки запровадження на підставі Указу ПрезидентаУкраїни №64/2022 від 24 лютого 2022 року воєнного стану в Україні створили для ОСОБА_1 істотні перешкоди для своєчасного звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.

Обставини наведені позивачем , є поважними причинами, у розумінні ч.1 ст. 1272 ЦК України, і є такими , що перешкоджали позивачу на вчинення дій щодо прийняття спадщини , що свідчить про поважність пропуску зазначеного строку. Окрім того, судом враховано і тривалість пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до приписів ч. 6 ст. 81 ЦПК України - доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Підсумовуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що позивачем доведено поважність причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, а саме введення воєнного стану.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

Згідно із ст.263 Цивільного процесуального кодексу України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргу ментів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

З урахуванням всіх обставин справи, враховуючи вимоги ст. 81 ЦПК України - кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, виходячи із принципів розумності та справедливості суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими, оскільки позивач довів перед судом ті обставини, на які посилався як на підставу своїх вимог, а тому наявні правові підстави для задоволення позову.

Враховуючи, що ОСОБА_1 є спадкоємцем померлої ОСОБА_2 за законом першої черги, а тому надання їй додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері не суперечитиме закону та не порушить будь-чиїх інших прав та інтересів.

Відповідно до положень частин 4, 5 статті 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, я ким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення; датою ухвалення рішення за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення. Дата складання повного судового рішення 27.05.2024 року, а відтак датою ухвалення рішення за відсутності учасників справи є 27.05.2024 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1269, 1270,1272 ЦК України, ст. ст. 12, 76, 81, 141, 259 263-265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до Оноківської сільської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - задовольнити.

Визнати причини пропуску строку для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , поважними, визначивши ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , додатковий строк тривалістю в три календарних місяці з дня набрання рішенням суду законної сили для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини яка відкрилась після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце смерті м. Ужгороді, Закарпатської області.

Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Ужгородський міськрайонний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення (ч.1 ст.354, ст.355 ЦПК України).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду (ч.ч.1, 2 ст.273 ЦПК України).

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення (п.1 ч.2 ст.354 ЦПК України).

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин (ч.3 ст.354 ЦПК України).

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 );

Відповідач Оноківська сільська рада (місце реєстрації: 89412, Ужгородський р-н., с. Оноківці, вул. Головна, 59, );

Дата складання повного тексту судового рішення - 27.05.2024.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду К.К. Бенца