ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
________________________________________________________________________________

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2024 року Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Соловей Г.В.,

з участю секретаря Гапонюк І.В.,

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в м. Фастові Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

11.03.2024 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідачів про визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_3 , після смерті якого, відкрилася спадщина, в тому числі, на житловий будинок АДРЕСА_1 . Спадкоємцями першої черги є позивач, як дружина та діти, відповідачі по справі. Позивач звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Постановою нотаріуса від 31.10.2023 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку звідсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно. На підставі зазначеного, позивач просить суд визнати за нею право на спадщину на житловий будинок та земельну ділянку, які належали спадкодавцю.

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 26 березня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

В підготовче судове засідання представник позивача надала письмову заяву де позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, не заперечувала проти прийняття рішення у підготовчому судовому засіданні, справу слухати у її відсутність та відсутність позивача.

Відповідачі в підготовче засідання надали до суду письмові заяви про слухання справи у їх відсутність, проти позову не заперечували та просили його задовольнити.

Відповідно до ст. 200 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем, суд ухвалює рішення в підготовчому судовому засіданні.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

При розгляді справи судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом Серії НОМЕР_1 про смерть, виданим Фастівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Фастівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) від 30.06.2022 року.

Спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч.1,2 ст.1220 ЦК України).

Згідно ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За життя спадкодавець заповіту не залишив. Позивач є спадкоємцем першої черги за законом так, як є дружиною спадкодавця, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 від 07.04.1989 року виданого відділом РАГС Фастівського міськвиконкому Київської області.

Також, спадкоємцем першої черги є дочка ОСОБА_2 та син ОСОБА_2 , які є відповідачами по справі.

Стаття 1268 ЦК України передбачає, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Позивач реалізовуючи своє право на спадщину, звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини на підставі чого ОСОБА_4 державним нотаріусом Першої фастівської нотаріальної контори Київської області заведена спадкова справа № 267/2023 року до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , однак позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно через відсутність правовстановлюючих документів на вказане майно.

Виходячі з умов Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та ст.49 ЗУ Про нотаріат відмова нотаріуса є обгрунтованою.

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Пленум Верховного Суду України в своїй постанові №7 від 30.05.2008 року Про судову практику у справах про спадкування передбачив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду, що було зроблено позивачем.

Згідно з вимогами ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Перевіряючи доводи позивача, судом встановлено, що згідно Довідки КП Фастівської міської ради Фастівське бюро технічної інвентаризації № 131 від 06 лютого 2024 року станом на 01.01.2013 року, житловий будинок АДРЕСА_1 по праву приватної власності зареєстрований на ім`я ОСОБА_3 згідно Свідоцтва на право власності на жилий будинок від 02.04.2002 року виданого Фастівською міською радою згідно рішення Фастівської міської ради № 60/9 від 26.03.2002 року, що зареєстровано в БТІ в реєстрову книгу 66 реєстр № 9044 сторінка 152.

Згідно Державного акту на право приватної власності на землю Серії ІУ-КВ № 061990 виданого Фастівською міською радою на земельну ділянку площею 0,117 га, для обслуговування будівель і господарських споруд, що розташована на території м. Фастів Київської області на ім`я ОСОБА_3 на підставі рішення Фастівської міської ради народних депутатів № 191/12 від 30.10.1996 року.

Згідно п.3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування умовою для переходу в порядку спадкування права власності на обєкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до статті 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 01 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

Право власності на збудоване до набрання чинності вказаним Законом нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його будівництва, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 13 червня 2012 року № 6-54цс12, постанові Верховного Суду від 10 жовтня 2018 року у справі № 557/1209/16-ц, постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 червня 2021 року у справі № 200/606/18.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу (ст.16 Цивільного кодексу України).

За таких обставин, суд, оцінюючи зібрані у справі сукупні докази, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 4,12,13,76-82,133,141,258,259,263,265,268 ЦПК України, на підставі ст. 220-1222,1258,1261,1268,1267,1268,1269,1270 ЦК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідент.номер: НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідент.номер: НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ідент.номер: НОМЕР_5 , місце проживання: АДРЕСА_1 про визнання прав власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідент.номер: НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,117 га, для обслуговування будівель і господарських споруд, що розташована на території м. Фастів Київської області, яка належала згідно Державного акта на право приватної власності на землю Серії ІУ-КВ № 061990 виданого на ім`я ОСОБА_3 в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя Г.В.Соловей