"07" червня 2024 р. Справа № 363/2727/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2024 року Вишгородський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Рудюка О.Д.

за участі секретаря Бобрової Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вишгород заяву адвоката Гайдак Олександра Володимировича, який здійснює представництво позивача ОСОБА_1 , про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «СЕТАМ», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , приватного нотаріуса Вишгородського районного нотаріального округу Київської області Теплюк Галини Михайлівни про визнання незаконними та скасування рішень, витребування майна з чужого незаконного володіння, -

встановив:

До Вишгородського районного суду Київської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ДП «СЕТАМ», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , приватного нотаріуса Вишгородського районного нотаріального округу Київської області Теплюк Г.М. про визнання незаконними та скасування рішень, витребування майна з чужого незаконного володіння.

Разом з позовної заявою адвокат Гайдак О.В., який здійснює представництво позивача ОСОБА_1 подав до суду заяву про забезпечення позову, в якій просить накласти арешт на квартиру загальною площею 47,5 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 100); заборонити ОСОБА_3 та будь-яким іншим особам вчиняти будь-які правочини щодо користування, розпорядження та володіння об`єктом нерухомого майна квартирою загальною площею 47,5 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 100); заборонити ОСОБА_3 та будь-яким іншим особам у позасудовому порядку вчиняти дії щодо виселення ОСОБА_1 та членів її сім`ї, а також орендаря ОСОБА_4 з квартири загальною площею 47,5 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 100) та щодо вселення будь-яких інших осіб, здійснювати заміну замків або вхідних дверей у вказаній квартирі; заборонити усім органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, у тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав, зокрема, Міністерству юстиції України, його територіальним органам, Департаменту державної реєстрації, нотаріусам та іншим органам, які виконують функції реєстрації, вчиняти будь-які нотаріальні та реєстраційні дії (правочини) у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (реєстрацію прав власності, скасування реєстрації прав власності та інших речових прав, а також будь-які дії (в тому числі правочини, щодо реєстрації іпотеки, відступлення прав за договором іпотеки, внесення до договору іпотеки змін та доповнень, відчуження, передачі у володіння, користування, внесення до статутних капіталів юридичних осіб, передачі в іпотеку, будь-якого іншого обтяження, змін площі, частки, власника, тощо) відносно квартири загальної площі 47,5 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 100).

В обґрунтування заяви про забезпечення позову адвокат Гайдак О.В. посилається на те, що ОСОБА_1 на підставі договору дарування від 07.05.2004 року є власницею квартири АДРЕСА_2 . 26.05.2024 року позивачу зателефонував невідомий чоловік та повідомив, що він є новим власником квартири, яка належить позивачу. Як стало відомо позивачу, 22.05.2024 року приватний нотаріус Вишгородського районного нотаріального округу Київської області Теплюк Г.М. прийняла рішення про державну реєстрацію права власності на квартиру за ОСОБА_5 , на підставі виданого останньою свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів від 22.05.2024 року №449, яке в свою чергу видане на підставі акту про проведені електронні торги, складеного ОСОБА_2 приватним виконавцем виконавчого округу Київської області 08.05.2024 року. Вказаний акт приватний виконавець Чучков М.В. склав на підставі протоколу №609838 проведення електронного аукціону (торгів) від 25.04.2024 року ДП «СЕТАМ». Позивачу не було відомо про наявність виконавчого провадження, не було відомо про оцінку майна та про проведення самого аукціону. Таким чином, сторона позивача вважає правочин з продажу нерухомого майна є незаконним та має бути визнаний недійсним.

Враховуючи норму ч.1 ст.153 ЦПК України, суд розглядає заяву про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали заяви про забезпечення позову та матеріали позовної заяви, суд прийшов до наступного.

Відповідно до п.1, 2, 3 ч.1 ст.152 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається: до подання позовної заяви; одночасно з пред`явленням позову; після відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п. 1, 2 ч.1 ст.150 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до ч. 3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Разом з тим, згідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв проз забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006р., розглядаючи питання про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, у тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи ускладнення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом позову є визнання незаконним та скасування результатів електронних торгів, проведені ДП «СЕТАМ» по лоту № 548633, з продажу квартири, загальною площею 47,5 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_3 , що належала ОСОБА_1 , оформлені протоколом, №609838 від 25.04.2024 року; визнання незаконним та скасування акту про проведені електронні торги, складеного ОСОБА_2 , приватним виконавцем виконавчого округу Київської області 08.05.2024; визнання недійсним та скасування свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів від 22.05.2024 року № 449, виданого приватним нотаріусом Вишгородського районного нотаріального округу Київської області Теплюк Г.М.; скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 73264893 від 22.05.2024 року, прийняте приватним нотаріусом Вишгородського районного нотаріального округу Київської області Теплюк Г.М. про реєстрацію права власності на квартиру, загальною площею 47,5 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_3 ; витребування з чужого незаконного володіння у ОСОБА_3 квартиру загальною площею 47,5 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 100) у власність ОСОБА_1 .

При цьому, під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, оскільки питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову. Суд повинен лише пересвідчитися, що між сторонами виник спір.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 року у справі №381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що: співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2020 року в справі № 753/22860/17 (провадження №14-88цс20) зазначено, що умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Згідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції»). Поняття «законність» у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року передбачає дотримання відповідних положень національного законодавства та принципу верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справах «Антріш проти Франції» та «Кушоглу проти Болгарії»).

Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами щодо захисту основоположних прав конкретної особи. Про необхідність досягнення такого балансу йдеться в ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Баланс не буде забезпечений якщо на особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції»). Інакше кажучи, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти (рішення у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства»).

Отже, враховуючи вищевикладене, а також зважаючи на характер спірних правовідносин та обсяг позовних вимог, а також беручи до уваги заяву про забезпечення позову, суд приходить до висновку, що матеріалами заяви про забезпечення позову доведено, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання рішення суду, шляхом подальшого відчуження квартири яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , тому подана заява про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню, а саме в частині накладення арешту на квартиру загальною площею 47,5 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 100) та заборони усім органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, у тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав, зокрема, Міністерству юстиції України, його територіальним органам, Департаменту державної реєстрації, нотаріусам та іншим органам, які виконують функції реєстрації, вчиняти будь-які нотаріальні та реєстраційні дії (правочини) у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (реєстрацію прав власності, скасування реєстрації прав власності та інших речових прав, а також будь-які дії (в тому числі правочини, щодо реєстрації іпотеки, відступлення прав за договором іпотеки, внесення до договору іпотеки змін та доповнень, відчуження, передачі у володіння, користування, внесення до статутних капіталів юридичних осіб, передачі в іпотеку, будь-якого іншого обтяження, змін площі, частки, власника, тощо) відносно квартири загальної площі 47,5 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 100).

Щодо вимог заяви про заборону ОСОБА_3 та будь-яким іншим особам вчиняти будь-які правочини щодо користування, розпорядження та володіння об`єктом нерухомого майна квартирою загальною площею 47,5 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 100), та заборони ОСОБА_3 та будь-яким іншим особам у позасудовому порядку вчиняти дії щодо виселення ОСОБА_1 та членів її сім`ї, а також орендаря ОСОБА_4 з квартири загальною площею 47,5 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 100) та щодо вселення будь-яких інших осіб, здійснювати заміну замків або вхідних дверей у вказаній квартирі, суд дійшов до наступного.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу. Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову.

Заявляючи вищевказані вимоги у заяві про забезпечення позову, стороною позивача не доведено та не надано належних і допустимих доказів, що ОСОБА_3 , або будь-які інші особи вчиняли дії щодо користування квартирою, виселення ОСОБА_1 та членів її сім`ї, а також орендаря ОСОБА_4 з квартири, а тому відсутні підстави для задоволення заяви про забезпечення позову у цій частині. Крім того, суд звертає увагу, що достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч. 4 ст. 151 ЦПК України), якщо невжиття заходів забезпечення можу утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

На підставі викладеного та керуючись статтями 149-153, 260 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Заяву адвоката Гайдак Олександра Володимировича, який здійснює представництво позивача ОСОБА_1 , про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «СЕТАМ», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , приватного нотаріуса Вишгородського районного нотаріального округу Київської області Теплюк Галини Михайлівни про визнання незаконними та скасування рішень, витребування майна з чужого незаконного володіння задовольнити частково.

Накласти арешт на квартиру загальною площею 47,5 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 100).

Заборонити усім органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, у тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав, зокрема, Міністерству юстиції України, його територіальним органам, Департаменту державної реєстрації, нотаріусам та іншим органам, які виконують функції реєстрації, вчиняти будь-які нотаріальні та реєстраційні дії (правочини) у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (реєстрацію прав власності, скасування реєстрації прав власності та інших речових прав, а також будь-які дії (в тому числі правочини, щодо реєстрації іпотеки, відступлення прав за договором іпотеки, внесення до договору іпотеки змін та доповнень, відчуження, передачі у володіння, користування, внесення до статутних капіталів юридичних осіб, передачі в іпотеку, будь-якого іншого обтяження, змін площі, частки, власника, тощо) відносно квартири загальної площі 47,5 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 100).

Стягувач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_4 ).

Боржник: ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_5 ).

Ухвала підлягає негайному виконанню і має силу виконавчого документу.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Ухвала дійсна для пред`явлення до виконання до 07 червня 2027 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її оголошення.

Суддя О.Д. Рудюк