Справа № 553/1411/24
Провадження № 2/553/944/2024
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

04.06.2024м. Полтава

Ленінський районний суд м.Полтави у складі:

головуючого судді Москаленко В.В.,за участю секретаря судового засідання Микуці К.В.,

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до Ленінського районного суду м.Полтави суду з вказаним позовом до відповідача, в якому просить змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються з відповідача за рішенням Київського районного суду м.Харкова від 13.04.2017 в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн.щомісячно , але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку,щомісячно та стягувати з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 в розмірі частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку,щомісячно.

Підставами позовних вимог є недостатність аліментів для утримання та забезпечення сина.Внаслідок бойових дій позивач з дитиною вимушено перемістилась до м.Полтави.Відповідач є працездатним ,має змогу сплачувати аліменти в більшому розмірі.

Ухвалою Ленінського районного суду м.Полтави від 07.05.2024 прийнято позовну заяву та відкрито провадження в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів,призначено розгляд справи в порядку спрощеного провадження.

В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги,надала пояснення,аналогічні викладеним в позовній заяві.

В судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнав частково-в розмірі 1/6 частки зі всіх видів доходів.Пояснив ,що крім синау нього є неповнолітня дитина,2019 року народження, яку він також утримує. Зазначив,що він сплачує на утримання сина суму більшу,ніж визначена судом.

Суд,заслухавши сторони, визначивши юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, дійшов таких висновків.

Судом встановлено,що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі,мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає з матір`ю та на утримання якого з відповідача рішенням Київського районного суду м.Харкова від 13 квітня 2017 року стягуються аліменти у розмірі 1000 грн. щомісяця ,але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття(копія свідоцтва про народження-а.с.7 ,копія рішення суду про розірвання шлюбу та стягнення аліментів-а.с.21,22).

Відповідач має неповнолітню дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (копія свідоцтва про народження-а.с.28).

До спірних правовідносин підлягають застосуванню такі норми права.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року

№ 789XII (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з ч.1 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ст.12 цього Закону на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання та розвиток дитини,

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.141СК України батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Стаття 150 цього Кодексу зобов"язує батьків піклуватися про виховання дитини, про її здоров`я, фізичний, духовний розвиток, готувати до самостійного життя.

За змістом ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно із ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

У ч.1 ст.192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Ст.1 Закону України"Про прожитковий мінімум" визначає прожитковий мінімум як вартісну величину достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Як з`ясовано судом, розмір аліментів, які стягуються з відповідача на утримання дитини визначено судом у розмірі 1000 гривень щомісячно.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

17.05.2017 року Президент України підписав ЗУ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів", згідно якого внесено зміни до законодавчих актів України, згідно якого ч.2 ст. 182 СК України викладено в такій редакції: "Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку".

Беручи до уваги викладене, суд звертає увагу на те, що частиною 3 статті 181 СК України передбачено, що спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Вказана стаття не містить будь-яких умов за яких одержувачу аліментів може бути відмовлено судом у способі стягненні аліментів.

Вказане узгоджується із висновком ВС, викладеним у постанові від 11 березня 2020 року у справі № 759/10277/18, згідно із яким спосіб стягнення коштів на утримання дитини визначається за вибором того з батьків, разом з яким проживає дитина. Тобто, позивач наділений абсолютним правом на зміну способу стягнення аліментів.

Крім того, згідно правової позиції, викладеної у постанові ВС від 14 листопада 2018 року у справі № 372/2393/17, вимога одержувача аліментів про зміну способу їх стягнення може мати місце як внаслідок виникнення необхідності у збільшенні розміру аліментів, так і внаслідок бажання стягувача змінити спосіб стягнення аліментів в силу інших обставин. Тобто, зміна способу стягнення аліментів передбачає зміну їх розміру.

При визначенні розміру аліментів ,суд враховує, що позивачем доведено підстави для збільшення вже присудженого розміру аліментів, оскільки дитина потребує належного харчування, медичного забезпечення, коштів для відвідування гуртків та покупку одягу, на що потрібно додаткові витрати.Разом з тим,суд враховує ,що відповідач має ще одну неповнолітню дитину,яку повинен утримувати ,а тому , суд вважає, що з відповідача слід стягувати аліменти в розмірі 1/6 частини від всіх видів його доходу щомісячно, що дасть можливість забезпечити достатні та належні умови для проживання сина.

Відтак, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до переконання, що позов про зміну способу стягнення аліментів підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат між сторонами суд виходить із положень ч.1 ст.141 ЦПК України, де зазначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільнялися позивачі, ) позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Відповідач пільг щодо сплати судового збору не має.

Оскільки позивач за подання позову відповідно до положень вищевказаного Закону мала б сплатити 1211,20 грн., суд при ухваленні рішення присуджує стягнення з відповідача судового збору в дохід держави у вказаному розмірі.

З огляду на викладене, керуючись ст.263-265ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів-задовольнити частково.

Змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на підставі рішення Київського районного суду м.Харкова від 13 квітня 2017 року у розмірі 1000 грн. та стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 аліменти у розмірі 1/6 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня винесення судом рішення і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір

в розмірі 1211(одна тисяча двісті одиннадцять )20 грн.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 /тридцяти/ днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його

проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного тексту рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 ,РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1

Відповідач: ОСОБА_2 РНОКПП: НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення складено 04.06.2024.

Суддя В.В.Москаленко