справа № 165/1444/23
провадження №2/165/65/24
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2024 року м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого судді Ференс-Піжук О.Р.,

з участю секретаря Король І.С.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 , (в режимі ВКЗ)

представника третьої особи ОСОБА_4 , (в режимі ВКЗ)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Нововолинську справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Міжнародний резервний банк», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноважений Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Акціонерного товариства «Міжнародний резервний банк» Луньо Ілля Вікторович, про скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати, моральної шкоди, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

встановив:

28.04.2023 поштовим зв`язком ОСОБА_1 звернувся з позовом до Акціонерного товариства «Міжнародний резервний банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Міжнародний резервний банк» Луньо І.В., третя особа: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноважений Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Акціонерного товариства «Міжнародний резервний банк» Луньо Ілля Вікторович про скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та недоотриманої заробітної плати.

Зазначив, що з 18.03.2013 був прийнятий на роботу до ПАТ «Дочірний банк Сбербанку Росії». 17.09.2019 переведений на посаду головного фахівця відділу андерайтингу та кредитного моніторингу Управління ризиків ПАТ «Дочірний банк Сбербанку Росії». 27.09.2021 АТ «Сбербанк» змінило назву на Акціонерне Товариство «Міжнародний резервний банк».

25.02.2022 Правління Національного банку України прийняло рішення №91-рш/БТ «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію АТ «Міжнародний резервний банк».

25.02.2022 виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було прийнято рішення №131 «Про початок процедури ліквідації АТ «Міжнародний резервний банк» та делегування повноважень ліквідатора банку, згідно з яким 25.02.2022 було розпочато процедуру ліквідації банку. Уповноваженою особою банку Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з делегуванням усіх повноважень ліквідатора АТ «МР БАНК» призначено ОСОБА_5 строком на три роки з 25 лютого 2022 року по 24 лютого 2025 року включно.

Зазначає, що на виконання наданих повноважень відповідачем було прийнято наказ №47/л від 15.03.2022 «Про скорочення штату (чисельності)» працівників АТ «МР БАНК», копію якого з додатками, в тому числі попередженням про наступне вивільнення позивач отримав поштою 28.03.2022.

15.03.2022 був також прийнятий наказ №50/л від 15.03.2022 «Про введення простою», відповідно до якого, позивача було введено у простій. Причиною переведення у простій стали початок процедури ліквідації Банку, зміна організації виробництва і праці, припинення певних функцій банку. Копію наказу позивач отримав засобами електронного зв`язку 22 березня 2022 року.

25.03.2022 року відповідачем було прийнято наказ №80/л «Про скасування виплат додаткової заробітної плати та інших заохочувальних та компенсаційних виплат», який направлений позивачу засобами електронного зв`язку 28 березня 2022 року.

Наказом 226/лк від 31.05.2022 позивача було звільнено на підставі п.1 ст.40 КЗпП України, у зв`язку із ліквідацією товариства.

Зазначає, що при видачі наказу про скорочення штату (чисельності) працівників, відповідачем не взято до уваги вимоги ст.42 КЗпП України щодо переважного права на залишення на роботі, зокрема не враховано, що він є багатодітним батьком а також має статус учасника бойових дій. Вказує, що йому не пропонувались інші посади, його не ознайомлено зі списком вакансій, а також письмово під розпис, в порушення вимог КЗпП, він не був попереджений про звільнення, яке не було погоджено з профспілкою.

На думку позивача, скорочення штату відбулось зі значними порушеннями, відповідачем не встановлювалися умови продуктивності праці і кваліфікації працівників, в тому числі позивача, не враховано, що він за весь період роботи, не притягувався до дисциплінарної відповідальності.

Щодо незаконності наказу №50/л від 15.03.2022 про встановлення для позивача простою, вказує, що простій викликаний відсутністю організаційних та технічних умов праці,пов`язаний з ліквідацією АТ «МР БАНК». Зазначає, що простій відносно нього було введено на термін з 16.03.2022 по 16.05.2022, а фактично він перебував в простої до дня його звільнення. Вказану у наказі підставу для введення простою для окремих, а не всіх працівників банку, вважає необґрунтованою та не логічною, такою, що не відповідає фактичним обставинам. Стверджує, що строк процедури ліквідації банку встановлено з 25.02.2022 по 24.02.2025 включно, простій не стосувався всіх працівників банку, і для деяких з них був відмінений наказом №31/лк від 12.04.2022. При введенні простою, не було зупинено роботу Управління ризиків, в якому працював позивач, і на момент встановлення стосовно нього з 16.03.2022 простою, всі технічні умови, необхідні для виконання позивачем своїх посадових обов`язків не змінювались і він, як і більшість працівників банку, працював дистанційно, маючи доступ до робочого місця, корпоративної пошти банку та інших необхідних для виконання трудових обов`язків ресурсів. Стверджує, що існували всі організаційні та технічні умови для функціонування АТ «МР БАНК», а тому, на думку позивача, були відсутні правові підстави для введення простою.

Наголошує, що йому 31.05.2022 стало відомо проте, що після оголошення працівникам банку про скорочення, відповідачем було прийнято нових працівників, зокрема: наказом №52/лк від 13.04.2022 було прийнято на посаду з 13.04.2022 по 31.05. 2022 головного юрисконсульта управління правового забезпечення департаменту правового забезпечення та стягнення боргів на умовах строкового договору за сумісництвом на 0.9 ставки від посадового окладу з дозволом виконувати роботу дистанційно та наказом №39/лк від 13.04.2022 було прийнято на посаду з 13.04.2022 по 31.05.2022 головного юрисконсульта управління правового забезпечення департаменту правового забезпечення та стягнення боргів на умовах строкового договору за сумісництвом на 0.85 ставки з дозволом виконувати роботу дистанційно. На думку позивача, факт прийняття нових працівників в штат управління правового забезпечення при відправленні в простій діючих працівників, спростовує відсутність організаційно технічних умов праці, які б не давали змогу виконувати працівникам управління свої функціональні обов`язки. Зазначає, що відповідач всупереч вимогам ст.34 КЗпП, не запропонував йому переведення з урахуванням спеціальності та кваліфікації на іншу роботу та тому ж підприємстві на весь час простою,або ж на інше підприємство, але в тій самій місцевості. Зазначає, що у зв`язку із оголошенням простою у роботі, він не отримував від відповідача належної заробітної плати, а оскільки наказ №50/л від 15.03.2022 «Про встановлення простою», на думку позивача, є незаконним, то вважає, що з відповідача підлягає стягнення недоотриманої частини заробітної плати, що повинна була б сплачена йому за період з 16.03.2022 по 31.05.2022 включно. При цьому вказує, що враховуючи незаконність введення простою та як наслідок незаконної зміни істотних умов праці у вигляді зменшення заробітної плати, банк при звільненні позивача також не в повному обсязі нарахував та виплатив йому вихідну допомогу і розмір недоотриманої допомоги склав 43308,98 грн. З наведених підстав вважає, що йому не в повному обсязі нарахована і виплачена компенсація за невикористану відпустку, оскільки виплата мала складати 18216,88 грн.

Зазначає, що наказом №80/л від 25.03.2022 року йому скасована виплата додаткової заробітної плати, внаслідок чого з 01.03.2022 по 30.05.2в022 він не отримав частину заробітної плати у вигляді винагороди у розмірі 20% відповідно до положення про оплату праці працівників банку в розмірі 29400 грн. Вважає, що наказ №80/л від 25.03.2022 «Про скасування виплат додаткової заробітної плати та інших заохочувальних та компенсаційних виплат», а також наказ №63/лк від 14.04.2022 «Про зміни в штатному розписі та зміну посадових окладів», є незаконними і підлягають скасуванню, а відтак з відповідача слід стягнути недоотриману позивачем заробітку плату у вигляді невиплаченої винагороди.

Позивач просив визнати незаконним та скасувати в частині ОСОБА_1 наказ №80/л від 25.03.2022 "Про скасування виплат додаткової заробітної плати та інших заохочувальних та компенсаційних виплат" Акціонерного товариства "Міжнародний резервний банк"; стягнути невиплачену винагороду в розмірі 20 відсотків в розмірі 29400 грн,. стягнути частину невиплаченої вихідної допомоги у розмірі 43308,98 грн., стягнути частину невиплаченої компенсації за невикористану відпустку сумі 18216,88 грн., визнати незаконним та скасувати в частині ОСОБА_1 , наказ №50/л від 15.03.2022 "Про введення простою Акціонерного товариства "Міжнародний резервний банк"; визнати незаконним та скасувати в частині ОСОБА_1 наказ №47/л від 15.03.2022 "Про скорочення штату (чисельності) працівників АТ "МР Банк"; визнати незаконним та скасувати наказ Акціонерного товариства "Міжнародний резервний банк" №226/лк від 09.05.2022 "Про звільнення"; поновити ОСОБА_1 на посаді головного фахівця відділу андерайтингу та кредитного моніторингу Управління ризиків Акціонерного товариства "Міжнародний резервний банк", стягнути з Акціонерного товариства "Міжнародний резервний банк" на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу та моральну шкоду,завдану незаконним звільненням з роботи.

В судовому засіданні ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав в повному обсязі з наведених мотивів та просив їх задовольнити. Звернув увагу суду на те, що відповідно до положень ст. 34 КЗпП, обов`язковою підставою для введення простою на підприємстві є повна зупинка його роботи або роботи окремих підрозділів. Зазначив, що управління ризиків АТ «Міжнародний резервний банк» здійснювало свою діяльність, простій визначався лише для окремих працівників, зокрема, і для нього. Направлення його у простій при продовженні роботи підрозділу, де він працював, на думку позивача, свідчить про дискримінаційний характер дій відповідача та суперечить положенням КЗпП України.

Представник відповідача АТ «Міжнародний резервний банк» за довіреністю уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Міжнародний резервний банк» Луньо І.В., Лаврін О.В. заперечив позовні вимоги ОСОБА_1 з підстав наведених у відзиві від 04.07.2023 (а.с.113-119) та додаткових поясненнях від 10.05.2024 (а.с.1-4, т.2). Просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Зазначає, що 25.02.2022 АТ «МР БАНК» перестав бути банківською установою, в зв`язку з відкликанням ліцензії Нацбанком. Керівництво ліквідацією здійснює Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, яка, скасовуючи доплати, приймаючи рішення про скорочення, введення простою, діяла в межах своїх повноважень, як ліквідатор, а не роботодавець. Після попередження працівників, в тому числі позивача, про скорочення, на роботу були прийняті особи на умовах строкового договору, оскільки триває ліквідаційна процедура, що вимагає скорочення фінансування. Не заперечує, що для забезпечення виконання ліквідаційних процедур були прийняті на посаду з 13.04.2022 по 31.05. 2022 головний юрисконсульт управління правового забезпечення департаменту правового забезпечення та стягнення боргів на умовах строкового договору за сумісництвом на 0.9 ставки від посадового окладу та головний юрисконсульт управління правового забезпечення департаменту правового забезпечення та стягнення боргів на умовах строкового договору, однак наголошує, що для зайняття вказаних посад і виконання посадових обов`язків, в тому числі представництва юридичної особи в судах, необхідна наявність у кандидата свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, якого не має у позивача. Відповідачем було запропоновано всі наявні вакансії, а згодом повідомлено службу зайнятості про масове вивільнення працівників. Оскільки наявні вакансії не зацікавили позивача, то обов`язок працевлаштування вивільненого працівника покладається, в силу вимог ч.4 ст.49-2 КзпП, на державну службу зайнятості. Зазначає, що в даному випадку не може бути реалізоване положення стосовно пріоритетного права позивача на роботу, з врахування його досвіду, кваліфікації, та інших обставин, оскільки в процедурі ліквідації діє одна визначена законом послідовність звільнення та працевлаштування працівників. Відповідно до штатного розпису від 01.07.2022 (а.с.75-82), структурний підрозділ, в якому працював позивач, зокрема Управління ризиків, повністю ліквідовано, а тому питання стосовно пріоритетності залишення на роботі при звільнення працівників відповідного підрозділу та співставлення кваліфікації та досвіду працівників аналогічних посад, відповідачем не вирішувалось. Наголошує, що всі працівники банку були обізнані з необхідністю користуватись корпоративною електронною поштою, позивач повідомлявся про наступне вивільнення в зв`язку з ліквідацією АТ «МР БАНК» 30 березня 2022 року. Департаменту інформаційних технологій банку було надано розпорядження налаштувати віддалений доступ, визначений порядок документообігу в банку. Робота в дистанційному режимі була повністю врегульована та організована, обмін інформацією в банку відбувався виключно через корпоративну електронну пошту, а також особисту електронну пошту працівника. Зазначає, що в банку відсутні вільні вакансії, попередня структура банку скасована, а нова структура створена виключно для цілей ліквідаційної процедури, в зв`язку із чим поновлення позивача на попередній посаді не можливе. Окремо звернув увагу на строки звернення ОСОБА_1 з позовом до суду, а саме майже через рік після звільнення з роботи, заявляючи, що сплив позовної давності є самостійною підставою для відмови у позові.

Представник Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Сидоренко Ю.А. вважає, що позов ОСОБА_1 до задоволення не підлягає з підстав наведених представником відповідача у відзиві.

Вислухавши пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позову з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, ОСОБА_1 перебував в трудових відносинах з АТ «Міжнародний резервний банк» та обіймав посаду головного фахівця відділу андерайтингу та кредитного моніторингу Управління ризиків АТ «Міжнародний резервний банк». (.с.17,т.1).

На підставі рішення Правління Національного банку України від 25 лютого 2022 року № 91-рш/БТ «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію АТ «Міжнародний резервний банк» та рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 25 лютого 2022 року № 131 «Про початок процедури ліквідації АТ «МР БАНК» та делегування повноважень ліквідатора банку» розпочато процедуру ліквідації АТ «Міжнародний резервний банк» строком на три роки з 25 лютого 2022 року до 24 лютого 2025 року включно.

Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з делегуванням усіх повноважень ліквідатора АТ «Міжнародний резервний банк», визначених Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі - Закон), зокрема, статтями 37, 38, 47-52, 52-1, 53 Закону, в тому числі з підписання всіх договорів, пов`язаних з реалізацією активів банку у порядку, визначеному Законом, окрім повноважень в частині організації реалізації активів банку, призначено провідного професіонала з питань ліквідації банків відділу організації процедур ліквідації банків департаменту ліквідації банків ОСОБА_5 строком на три роки з 25 лютого 2022 року до 24 лютого 2025 року включно.

15.03.2022 видано наказ №47/л «Про скорочення штату (чисельності) працівників в зв`язку з ліквідацією банку». Даний наказ був доведений до позивача шляхом розсилки засобами корпоративної пошти. (а.с.19,т.1).

Наказом №80/л від 25.03.2022 року «Про скасування виплат додаткової заробітної плати та інших заохочувальних та компенсаційних виплат» у зв`язку з відсутністю організаційних та технічних умов функціонування АТ «МР Банк» в умовах ліквідації як банківської установи, а також враховуючи Указ Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року та керуючись Законом України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» №2136 скасовано в АТ «МР Банк» виплату додаткової заробітної плати та інших заохочувальних та компенсаційних виплат, в тому числі доплат, надбавок, винагород та інше. Всі попередні накази про встановлення додаткової заробітної плати та інших заохочувальних та компенсаційних виплат вважаються такими, що втратили чинність.(а.с.21,т.1)

Наказом №2/лк від 01.04.2022 року «Про скасування дії всіх нормативних документів Банку або їх окремих пунктів, які встановлюють додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та/або компенсаційні виплати» у зв`язку з відсутністю організаційних та технічних умов функціонування АТ «МР Банк» в умовах ліквідації як банківської установи, а також враховуючи Указ Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року та керуючись Законом України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» №2136 та на виконання наказу №80/л від 25.03.2022 року скасовано в АТ «МР Банк» дію всіх нормативних документів Банку (накази, розпорядження, регламенти, політики та положення, рішення Правління та інших виборних органів, договори, угоди та інше) або їх окремих пунктів, які встановлюють додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та/або компенсаційні виплати.

15.03.2022 було видано наказ №50/л «Про введення простою», відповідно до якого позивача було направлено в простій і йому виплачувалось 2/3 заробітку. Копія наказу направлялась позивачу, письмових заперечень щодо продовження роботи в нових умовах від позивача не надходило.

Судом встановлено, що позивач був попереджений про наступне вивільнення 30.03.2022 і його звільнення з роботи відбулось 31.05.2022, тобто після спливу двомісячного строку з дати, коли позивач ознайомився з таким попередженням про звільнення. Представник відповідача у відзиві наголошує, що у банку не створювалась профспілка, тому за відсутності профспілкового органу, не вимагається погодження рішення про звільнення працівників, з будь-яким іншим органом.

Встановлено, що позивачу пропонувались вільні вакансії, зокрема 08.04.2022 від працівника управління персоналу ОСОБА_6 було здійснено розсилку на адресу всіх працівників банку з переліком наявних вакансій та зазначено про очікування відповіді від працівників до 12.04.2022. Позивач відмовився від запропонованих вакансій в зв`язку з неможливістю працювати в офісі, що підтверджено електронним листуванням.

Стаття 43 Конституції України визначає, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Як визначено п.2 Прикінцевих положень КЗпП України, під час дії воєнного стану, введеного відповідно до Закону України "Про правовий режим воєнного стану", діють обмеження та особливості організації трудових відносин, встановлені Законом України "Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану".

Указом Президента України № 64/2022 від 04.02.2022 року, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. В подальшому, воєнний стан неодноразово продовжувався.

Стаття 64 Конституції України передбачає, що конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

В умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень. Не можуть бути обмежені права і свободи, передбачені статтями 24, 25, 27, 28, 29, 40,47, 51, 52, 55, 56, 57, 58, 59, 60, 61,62, 63 цієї Конституції.

Отже, Конституція України надає можливість в умовах воєнного стану встановлювати окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень, зокрема, щодо прав, передбачених ст.43 Конституцією України.

24.03.2022 року набрав чинності Закон України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану». Статтею 1 вказаного Закону (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) зазначено, що він визначає особливості трудових відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій в Україні незалежно від форми власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами, у період дії воєнного стану, введеного відповідно до Закону України "Про правовий режим воєнного стану". На період дії воєнного стану вводяться обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина відповідно до статей 43, 44 Конституції України. У період дії воєнного стану не застосовуються норми законодавства про працю у частині відносин, врегульованих цим Законом.

Частиною 3 статті 32 КЗпП України (в редакції станом на 25.03.2022 року та 14.04.2022 року) передбачена можливість зміни істотних умов праці при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці. Про зміну істотних умов праці - систем та розмірів оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад та інших - працівник повинен бути повідомлений не пізніше ніж за два місяці.

Якщо колишні істотні умови праці не може бути збережено, а працівник не згоден на продовження роботи в нових умовах, то трудовий договір припиняється за пунктом 6 статті 36 цього Кодексу (ч.4 ст.32 КЗпП України).

Частина 4 статті 97 КЗпП України визначає, що власник або уповноважений ним орган чи фізична особа не має права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами, колективними договорами.

В той же час, стаття 103 КЗпП України визначає, що про нові або зміну діючих умов оплати праці в бік погіршення власник або уповноважений ним орган повинен повідомити працівника не пізніш як за два місяці до їх запровадження або зміни.

Статтею 3 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що у період дії воєнного стану норми частини третьої статті 32 Кодексу законів про працю України та інших законів України щодо повідомлення працівника про зміну істотних умов праці не застосовуються.

Скасування виплати додаткової заробітної плати позивачу та оголошення простою відбулося на підставі наказу №80/л від 25.03.2022 року «Про скасування виплат додаткової заробітної плати та інших заохочувальних та компенсаційних виплат», наказу №2/лк від 01.04.2022 року «Про скасування дії всіх нормативних документів Банку або їх окремих пунктів, які встановлюють додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та/або компенсаційні виплати» та наказу №50/л від15.03.2022 року «Про введення простою». Видання даних наказів було обумовлено початком процедури ліквідації АТ «МР Банк», відсутністю організаційних та технічних умов функціонування АТ «МР Банк» в умовах ліквідації як банківської установи, а також введенням на всій території України воєнного стану на підставі Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року.

Позивач ОСОБА_1 своє право на отримання додаткової заробітної плати винагороди у розмірі 20% обґрунтовував Положенням про оплату праці працівників АТ «Сбербанк», яке затверджене рішенням правління АТ «Сбербанк» (протокол засідання правління від 27.01.2021 року №6).

Проте вказане Положення було скасоване наказом №2/лк від 01.04.2022 року «Про скасування дії всіх нормативних документів Банку або їх окремих пунктів, які встановлюють додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та/або компенсаційні виплати».(а.с.130,т.1)

Окремо накази №80/л від 25.03.2022 року «Про скасування виплат додаткової заробітної плати та інших заохочувальних та компенсаційних виплат», №2/лк від 01.04.2022 року «Про скасування дії всіх нормативних документів Банку або їх окремих пунктів, які встановлюють додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та/або компенсаційні виплати» та №50/л від 15.03.2022 року «Про ведення простою» ОСОБА_1 не оскаржував. Відтак, у суду відсутні підстави вважати їх такими, що прийняті з порушенням чинного законодавства.

Посилання ОСОБА_1 на те, що у АТ «МР Банк» не відбулось жодних змін в організації виробництва і праці, які б могли бути підставою для скасування виплати додаткової заробітної плати позивачу та встановлення для нього простою, спростовані належними доказами наданими представником відповідача на обґрунтування відзиву, а тому суд не вбачає підстав для задоволення вимог про стягнення з відповідача на користь позивача недоотриманої заробітної плати у вигляді невиплаченої винагороди у розмірі 20% в розмірі 29 400 ,00 грн., частини невиплаченої вихідної допомоги у розмірі 43308,98 грн., та частини невиплаченої компенсації за невикористану відпустку в розмірі 18216, 88 грн.

Щодо вирішення позовних вимог ОСОБА_1 про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до п.1 частини 1 статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Статтею 49-2 КЗпП України визначено, що про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації, крім випадків, передбачених цим Кодексом. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно. У разі якщо вивільнення є масовим відповідно до статті 48 Закону України "Про зайнятість населення", власник або уповноважений ним орган доводить до відома державної служби зайнятості про заплановане вивільнення працівників.

Позивач ОСОБА_1 стверджував, що не був попереджений про звільнення у зв`язку з ліквідацією банку, а також йому не були запропоновані вакантні посади.

Організація роботи в умовах віддаленого доступу у АТ «Міжнародний резервний банк» була запроваджена з березня 2020 року, що підтверджувалось наказами №71 від 13.03.2020 «Про застосування профілактичних заходів на період коронавірусної інфекції»; №74 від 16.03.2020 «Про введення карантину на період коронавірусної інфекції»; №97 від 02.04.2020 «Про внесення змін до наказу №74 від 16.03.2020 «Про введення карантину на період коронавірусної інфекції», якими дозволялось працівникам працювати вдома. Департаменту інформаційних технологій банку було надано розпорядження налаштувати відділений доступ, визначено порядок документообігу в банку. Обмін інформацією в банку відбувався виключно на умовах обміну повідомленнями корпоративною електронною поштою, особистою електронною поштою працівника.

На підставі рішення Правління Національного банку України від 25 лютого 2022 року № 91-рш/БТ «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію АТ «Міжнародний резервний банк» та рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 25 лютого 2022 року № 131 «Про початок процедури ліквідації АТ «МР БАНК» та делегування повноважень ліквідатора банку» розпочато процедуру ліквідації АТ «Міжнародний резервний банк» строком на три роки з 25 лютого 2022 року до 24 лютого 2025 року включно.

Відповідно до наказу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з делегуванням усіх повноважень ліквідатора АТ «Міжнародний резервний банк» №17/л від 28.02.2022 року дозволено працівникам Банку, не задіяним безпосередньо в охороні та/або збереженні активів (майна) Банку, виконувати роботу дистанційно з 01.03.2022 року. Наказано керівникам структурних підрозділів до кінця робочого дня 01 березня 2022 року надати на адресу начальника Відділу діловодства та архівної роботи Управління справами засобами електронної (корпоративної банківської) пошти перелік співробітників, які виконують роботу дистанційно, керівникам структурних підрозділів - надавати щодня до 10:00 на адресу начальника Відділу діловодства та архівної роботи Управління справами зведену інформацію про життя і здоров`я підлеглих співробітників (а.с. 125, т. 1).

Наказом Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Міжнародний резервний банк» №9/лк від 05.04.2022 року всім працівникам Банку (в тому числі тим, які підпадають під дію простою або з якими призупинені трудові відносини), які не мають можливості користуватися корпоративною електронною поштою, в строк до 07.04.2022 року повідомити безпосереднім керівникам електронну адресу для зв`язку або телефон, за яким можливо зв`язуватись з працівником та надсилати важливі повідомлення (мессенджер, вайбер, телеграм - на вибір працівника); керівникам структурних підрозділів банку 07 квітня 2022 року організувати передачу своїх контактних даних та даних підпорядкованого персоналу до Управління по роботі з персоналом; всім працівникам банку (в тому числі, які підпадають під дію простою або з якими призупинені трудові відносини), щоденно переглядати пошту або надані контакти месенджери на наявність повідомлень, наказів та/або розпоряджень, які стосуються працівника особисто та /або надіслані інформативно по АТ «МР Банк». (а.с.128, т. 1).

30 березня 2022 року відділом по роботі з персоналом АТ «Міжнародний резервний банк» на електронну корпоративну банківську адресу ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , направлялося повідомлення про наступне звільнення з посади у зв`язку з ліквідацією банку (а.с.131,т1).

08.04.2022 всім співробітникам банку управлінням по роботу з персоналом АТ «Міжнародний резервний Банк» було направлено для ознайомлення перелік вакансій (для виконання робіт пов`язаних з процедурою ліквідації) АТ «МР БАНК» станом на 11.04.2022 з пропозицією ознайомитися з вакансіями і .у разі зацікавленості, за умови відповідності кваліфікації/досвіду роботи вакансії, запропоновано переведення з 13.04.2022 на відповідну посаду, в тому числі головного фахівця Управління кредитного аналізу на умовах строкового трудового договору до 31.05.2022. (а.с.134-135, 137,т.1)

12.04.2022 позивач відмовився від отриманих пропозицій, вказавши, що фізично в офісі не зможе бути присутнім. (а.с.136, т.1).

Тому суд вважає доведеним, що Банк пропонував усім працівникам, які звільняються, у тому числі й позивачу, вакантні посади, направляючи відповідні звернення засобами корпоративної електронної пошти.

Отже, відповідач виконав вимоги статті 49-2 КЗпП України, і не отримавши згоди позивача на переведення на відповідну посаду на умовах строкового трудового договору, Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «МР БАНК» видала наказ №226/лк, яким головного фахівця відділу андерайтингу та кредитного моніторингу Управління ризиків АТ «МР БАНК» ОСОБА_1 31.05.2022 звільнено у зв`язку із ліквідацією підприємства, п.1 ст.40 КЗпП України. (а.с.140,т.1).

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку, що вимога позивача про поновлення на роботі не підлягає задоволенню. Як похідна від неї, не підлягає задоволенню вимога про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

З врахуванням наведеного вище, суд також не вбачає підстав для задоволення вимог ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування в частині ОСОБА_1 наказу №80/л від 25.03.2022 "Про скасування виплат додаткової заробітної плати та інших заохочувальних та компенсаційних виплат" Акціонерного товариства "Міжнародний резервний банк"; стягнення невиплаченої винагороди в розмірі 20 відсотків; стягнення частини невиплаченої вихідної допомоги; стягнення частини невиплаченої компенсації за невикористану відпустку; визнання незаконним та скасування в частині ОСОБА_1 , наказу №50/л від 15.03.2022 "Про введення простою Акціонерного товариства "Міжнародний резервний банк".

Стосовно строку звернення до суду та заяв сторін про поновлення строку та відповідно про відмову у позові з підстав пропущення строку суд вважає необхідним зазначити таке.

Статтею 233 КЗпП України визначено, що працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня,коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення, працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду у місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

У разі пропуску з поважних причин строків, установлених статтею 233 цього Кодексу, районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд може поновити ці строки (стаття 234 КЗпП України).

Верховний Суд у постанові №601/1513/18 від 22.05.2019 року зазначив, що поважність причин означає, що працівник не ставився зневажливо до питання про захист своїх прав, але його зверненню за захистом перешкоджали такі причини, які зобов`язують оточуючих, органи державної влади та інших суб`єктів, з урахуванням норм моралі, виявити повагу та поблажливість до працівника.

Строк звернення до суду, встановлений статтею 233 КЗпП України, застосовується незалежно від заяви сторін. У кожному випадку суд зобов`язаний перевірити і обговорити причини пропуску цього строку, а також навести у рішенні мотиви, чому він поновлює або вважає неможливим поновити пропущений строк.

Передбачений статтею 233 КЗпП України місячний строк поширюється на всі випадки звільнення незалежно від підстав припинення трудового договору. Якщо цей строк пропущено без поважних причин, у позові може бути відмовлено з цих підстав.

Судом встановлено, що позивач звернувся із позовом 28 квітня 2023 року (поштовим зв`язком ( а.с.31) і одночасно подав клопотання про поновлення строків та в обґрунтування причин поважності пропуску строку посилається на п.5 ч.1 Закону України від 30.03.2020 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку із поширенням коронавірусної хвороби» щодо продовження процесуальних строків, передбачених ст.233, 235 КЗпП України, на період дії карантину, який діяв з 12 березня 2020 року і офіційно завершився 01 липня 2023 року.

Враховуючи наведене, беручи до уваги мотивоване клопотання позивача, суд поновлює ОСОБА_1 строк звернення до суду.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, п.1 ч.1 ст. 40, ст. 49-2, ст. 97, ст. 235 КЗпП України, суд, -

ухвалив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Міжнародний резервний банк», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноважений Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Акціонерного товариства «Міжнародний резервний банк» Луньо Ілля Вікторович, про визнання незаконним та скасування в частині ОСОБА_1 наказу №80/л від 25.03.2022 "Про скасування виплат додаткової заробітної плати та інших заохочувальних та компенсаційних виплат" Акціонерного товариства "Міжнародний резервний банк"; стягнення невиплаченої винагороди в розмірі 20 відсотків; стягнення частини невиплаченої вихідної допомоги; стягнення частини невиплаченої компенсації за невикористану відпустку; визнання незаконним та скасування в частині ОСОБА_1 , наказу №50/л від 15.03.2022 "Про введення простою Акціонерного товариства "Міжнародний резервний банк"; визнання незаконним та скасування в частині ОСОБА_1 наказу №47/л від 15.03.2022 "Про скорочення штату (чисельності) працівників АТ "МР Банк"; визнання незаконним та скасування наказу Акціонерного товариства "Міжнародний резервний банк" №226/лк від 09.05.2022 "Про звільнення"; поновлення ОСОБА_1 на посаді головного фахівця відділу андерайтингу та кредитного моніторингу Управління ризиків Акціонерного товариства "Міжнародний резервний банк", стягнення з Акціонерного товариства "Міжнародний резервний банк" на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу; стягнення з Акціонерного товариства "Міжнародний резервний банк" на користь ОСОБА_1 моральної шкоди; - відмовити повністю.

Судовий збір віднести на рахунок держави.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: АТ "Міжнародний резервний банк", , вул. Володимирська, 46, м. Київ, 01601.

Повний текст рішення виготовлений 24 травня 2024 року.

Головуючий підпис Орися ФЕРЕНС-ПІЖУК