Справа № 462/1882/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2024 року Залізничний районний суд м. Львова у складі головуючого судді Кирилюка А. І., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами (у письмовому провадженні) в приміщенні суду у м. Львові цивільну справу за позовною заявою Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

Короткий виклад обставин справи.

Уповноважений представник позивача ПАТ «СК «Арсенал Страхування» - адвокат Сакун А. О., 05.03.2024 року (вх. № 5628) звернулась до Залізничного районного суду м. Львова із позовною заявою, у якій просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 54 800 грн 00 коп. як відшкодування витрат, заподіяних позивачеві та суми сплаченого судового збору.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 13.10.2022 року між ПРАТ «СК «Арсенал Страхування» та ОСОБА_2 було укладено Договір добровільного страхування наземного транспортного засобу № 370/22-Т/М, згідно якого ПРАТ «СК «Арсенал страхування» взяло на себе зобов`язання компенсувати будь0яке пошкодження або знищення автомобіля марки «BMW X5», державний номерний знак НОМЕР_1 , його окремих складових частин чи додаткового обладнання внаслідок ДТП.

04.02.2023 року на вул. Городоцькій у м. Львові сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «BMW X5», державний номерний знак НОМЕР_1 та автомобіля марки «Renault Logan», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 . Відповідно до постанови Залізничного районного суду м. Львова від 06.03.2023 року (справа № 462/937/23), ОСОБА_1 було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. Також зазначає, що у зв`язку із вищезазначеною подією, згідно Звіту експерта № 129255 від 14.02.2023 року, наданого ТОВ «Едак», вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу автомобіля марки «BMW X5», державний номерний знак НОМЕР_1 складає 49 000 грн 00 коп., вартість відновленого ремонту без врахування коефіцієнту фізичного зносу автомобіля марки «BMW X5», державний номерний знак НОМЕР_1 складає 110 253 грн 55 коп. Проте, згідно висновку про пошкодження автомобіля в результаті ДТП від 07.02.2023 року наданого ФОП ОСОБА_3 вартість відновлювального ремонту автомобіля марки зносу «BMW X5», державний номерний знак НОМЕР_1 склала 103 800 грн 00 коп.

Оскільки цивільно-правова відповідальність водія автомобіля марки «Renault Logan», державний номерний знак НОМЕР_2 була застрахована в ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» (поліс № ЕР/213251738), ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» має право зворотної вимоги до зазначеного товариства, тому в порядку прямого врегулювання була застрахована сума в розмірі 49 000 грн 00 коп. (згідно Звіту експерта № 129255 від 14.02.2023 року), що підтверджується платіжними дорученнями № 7987657 від 16.02.2023 року, страховим актом про №Пряме врегулювання» збитку та розрахунком до нього.

Даний страховий випадок частково був врегульований на підставі Угоди про пряме врегулювання збитків, а саме: частину страхового відшкодування в сумі, що відповідає розрахованому обсягу шкоди завданої автомобілю «BMW X5», державний номерний знак НОМЕР_1 , відповідно до ст. 29 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (відповідно до ст. 29 Закону: «у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку встановленому законодавством…», тобто за спеціальним законом страхова компанія зобов`язується відшкодувати шкоду з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу (страхове відшкодування), ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» сплатило.

При цьому, ПрАТ «СК «Арсенал Страхування», враховуючи умови договору добровільного страхування ризиків, пов`язаних з експлуатацією наземних транспортних засобів, розрахунку суми страхового відшкодування та страхового акту по договору на підставі якого фізичний знос деталей транспортного засобу не враховується, враховуючи факт проведення ремонтних робіт на СТО була здійснена доплата страхового відшкодування у розмірі 54 800 грн 00 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 7987610 від 16.02.2023 року. Враховуючи вказане, зазначає, що до позивача перейшло право вимоги до відповідача, як до особи відповідальної за відшкодування заподіяних збитків, тому просить суд задовольнити вимоги позовної заяви у повному обсязі.

Рух справи в суді.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.03.2024 року для розгляду зазначеної справи визначено головуючого суддю Кирилюка А. І. (а.с. 49).

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 06.03.2024 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами (у письмовому провадженні). Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву (а.с. 51-53).

Позиція учасників справи.

Щодо відзиву на позовну заяву.

21.03.2024 року (вх. № 7169) від уповноваженого представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Суханина В. С. на адресу Залізничного районного суду м. Львова надійшов письмовий відзив на позовну заяву, із змісту якого вбачається, що останній просить суд у задоволенні позовних відмовити повністю. Зокрема зазначає, що 12.08.2022 року між ПрАТ СК «ПЗУ Україна» та ОСОБА_1 було укладено Поліс № ЕР.210401465 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Згідно зазначеного полісу ліміт відповідальності страховика на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну становить: 160 000 грн 00 коп. Поряд з цим, як вбачається із обставин даної справи розмір шкоди завданої відповідачем складає: 103 800 грн 00 коп. Стаття 1166 ЦК України передбачає, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Проте зазначає, що із вказаних правил є винятки, передбачені законом. Одним з таких винятків є страхування особою цивільно-правової відповідальності. За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України). Відносини страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регламентує, зокрема, Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», надалі Закон. Згідно зі статтею 999 ЦК України до відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. Саме на забезпечення таких зобов`язань було прийнято Закон.

Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, реалізує право вимоги, передбачене ст. 993 ЦК України та ст. 427 Закону України «Про страхування», шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність.», (пункт 96 постанови). «З огляду на вказане Велика Палата Верховного Суду вважає, що позивачу, який правомірно керував транспортним засобом належить право на відшкодування майнової шкоди, заподіяної цьому майну за рахунок страховика (страхової компанії) винної особи.», (пункт 145 постанови). З цього приводу зазначає, що внаслідок заподіяння під час ДТП шкоди виникають цивільні права й обов`язки, пов`язані з її відшкодуванням. Зокрема, потерпілий набуває право отримати відшкодування шкоди, а обов`язок виплатити відповідне відшкодування за Законом виникає у страховика особи, яка застрахувала цивільну відповідальність (у визначених Законом № 1961-IV випадках - МТСБУ) та в особи, яка застрахувала цивільну відповідальність, якщо розмір завданої нею шкоди перевищує розмір страхового відшкодування, зокрема на суму франшизи, чи якщо страховик (МТСБУ) за Законом № 1961-IV не має обов`язку здійснити страхове відшкодування (регламентну виплату). Тобто внаслідок заподіяння під час ДТП шкоди (настання страхового випадку) винуватець ДТП не звільняється від обов`язку відшкодувати завдану шкоду, але цей обов`язок розподіляється між ним і страховиком (МТСБУ). Тому, твердження позивача про абсолютність права на відшкодування шкоди саме за рахунок особи, яка її завдала - ОСОБА_1 , є помилковим. Таким чином, зазначає, що враховуючи розмір завданої ОСОБА_1 майнової шкоди не перевищує ліміту страхового відшкодування зазначеного в Полісі страхування відшкодування шкоди, спричиненої за наслідками ДТП, повинен нести Страховик - ПрАТ СК «ПЗУ Україна». За таких обставин вбачається, що ОСОБА_1 не порушила законні права та інтереси ПрАТ СК «Арсенал Страхування», якому необхідно було звертатись із цим позовом за захистом своїх прав до Страховика Відповідачки, а саме до Господарського суду за місцем реєстрації ПрАТ СК «ПЗУ Україна».

Щодо відповіді на відзив на позовну заяву.

28.03.2024 року (вх. № 7754) від уповноваженого представника позивача ПАТ «СК «Арсенал Страхування» адвоката Голоднюк О. Г. на адресу Залізничного районного суду м. Львова надійшла письмова відповідь на відзив, із змісту якої вбачається ПрАТ «СК «Арсенал Страхування», відшкодовує вартість відновлювального ремонту ТЗ до стану, що передував пошкодженю, без врахування коефіцієнту фізичного зносу, відповідно до умов договору добровільного страхування наземного транспорту № 370/22-Т/М від 13.10.2022 року. Стосовно випадку що трапився 04.02.2023 року на вул. Городоцькій в м. Львові сталася дорожньо-транспортна за участю автомобіля марки «ВМ X5», державний номерний знак НОМЕР_1 , та автомобіля марки «Renault Logan», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 . Оскільки, цивільно-правова відповідальність водія автомобіля марки «Renault Logan», державний номерний знак НОМЕР_2 була застрахована в ПрАТ «СК «ПУ Україна» (Поліс № EP/213251738), ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» має право зворотної вимоги до зазначеного товариства, тому в порядку прямого врегулювання була зарахована сума в розмірі 49 000 грн 00 коп. (згідно Звіту експерта № 129255 від 14.02.2023 року з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу), підтверджується платіжним дорученням № 7987657 від 16.02.2023 року, страховим актом про «Пряме врегулювання» збитку та розрахунком до нього. Правовідносини між Страховиками регулюються нормами спеціального закону, України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Окремо звертає увагу суду на те, що ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» та ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» є членами Угоди про пряме врегулювання збитків. Згідно умов Угоди про пряме врегулювання збитків сторони беруть на себе зобов`язання по дотриманню Положення про пряме врегулювання збитків. Даний страховий випадок частково був врегульований з ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» на підставі У годи про пряме врегулювання збитків, а саме: частину страхового відшкодування в сумі що відповідає розрахованому обсягу шкоди, завданої автомобілю марки «BMW X5», державний номерний знак НОМЕР_1 , відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». При цьому, ПрАТ «СК «Арсенал Страхування», враховуючи умови договору добровільного страхування ризиків, пов`язаних з експлуатацією наземних транспортних засобів № 370/22-Т/М від 13.10.2022 року, розрахунку суми страхового відшкодування та страхового акту до договору на підставі якого фізичний знос деталей транспортного засобу - не враховується, враховуючи факт проведення ремонтних робіт на СТО (що підтверджується висновком від 07.02.2023 року про пошкодження автомобіля в результаті ДТП) була здійснена доплата страхового відшкодування у розмірі 54 800 грн. 00 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 7987610 від 16.02.2023 року Факт проведення відновлювального ремонту автомобіля марки «BMW X5», державний номерний знак НОМЕР_1 на що наданий ФОП ОСОБА_4 . 3. суму 103 800 грн 00 коп. підтверджується Актом прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг). Згідно зі ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Отже, ПРАТ «СК «Арсенал Страхування», має право звернутися до відповідача тільки за різницею між фактичною шкодою 103 800 грн. 00 коп. та страховим відшкодуванням страховика винної у ДТП особи 49 000 грн 00 коп. у розмірі 54 800 грн 00 коп. Винуватець відповідає за заподіяну шкоду, якщо вона перевищує розмір страхової суми або належить до сум, які страховик не повинен відшкодовувати. Покладення відповідальності в розмірі заподіяної шкоди, яку повинен відшкодувати страховик винуватця - суперечить інституту страхування цивільно-правової відповідальності. Також зазначає, що ПРАТ «СК «Арсенал Страхування» звернулося саме за різницею між виплатою до відповідача (з урахуванням ст. 29 Закону України «Про ОСЦПВ») та своєю виплатою потерпілому згідно договору добровільного страхування наземного транспорту № 370/22-T/М від 13.10.2022 року. Отже, з огляду на вищезазначене ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» жодним чином не порушило норм діючого законодавства та діяло виключно в межах прав, наданих чинним законодавством України, та умовами договору страхування. У зв`язку з вищевикладеним, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, а доводи відповідача не заслуговують на увагу і є такими, що не ґрунтуються на чинному законодавстві України і спростовуються вищевикладеними твердженнями.

У матеріалах справи відсутні клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи наведене, відповідно до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Згідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Частиною 3 ст. 13 ЦПК України передбачено, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Разом з цим, згідно ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами (у письмовому провадженні), дослідивши письмові докази наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд встановив наступні обставини та дійшов наступних висновків.

Суд зазначає, що згідно ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Стаття 12 ЦПК України передбачає, зокрема те, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Як передбачено ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Положеннями ст. 15, 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Встановлені судом фактичні обставини справи.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 04.02.2023 року об 11 год. 30 хв. у м. Львові на перехресті вулиць Городоцька-Сяйво, керуючи транспортним засобом марки «Renault Logan», державний номерний знак НОМЕР_3 , не була уважною, не врахувала дорожню обстановку та не зреагувала на її зміну, не дотрималася безпечної дистанції, не вибрала безпечної швидкості руху, не впоралася з керуванням та скоїла зіткнення із транспортним засобом марки «BMW X5», державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 , який зупинився попереду, внаслідок цього транспортні засоби отримали механічні пошкодження. У наслідок Дорожньо-транспортної пригоди обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження, завдано матеріальних збитків.

Так, копією постанови Залізничного районного суду м. Львова № 462/937/23 від 06.03.2023 року, стверджується, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та обрано їй адміністративне стягнення у виді штрафу (а.с. 70).

Як вбачається із матеріалів справи 13.10.2022 року між ПРАТ «СК «Арсенал Страхування» та ОСОБА_2 було укладено Договір добровільного страхування наземного транспортного засобу № 370/22-Т/М, згідно якого ПРАТ «СК «Арсенал страхування» взяло на себе зобов`язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення автомобіля марки «BMW X5», державний номерний знак НОМЕР_1 , його окремих складових частин чи додаткового обладнання внаслідок ДТП (а.с. 4-11).

Відповідно до страхового акту № 006.01005723-1 від 15.02.2023 року позивач визнав дорожньо-транспортну пригоду страховим випадком та здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 54 800 грн 00 коп. (а.с. 12), що підтверджується платіжним дорученням № 7987610 від 16.02.2023 року (а.с. 22).

Відповідно до страхового акту № 109.01006123-1 від 15.02.2023 року позивач визнав дорожньо-транспортну пригоду страховим випадком та здійснив додаткову виплату страхового відшкодування в розмірі 49 800 грн 00 коп. (а.с. 40), що підтверджується платіжним дорученням № 7987657 від 16.02.2023 року (а.с. 42).

Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність водія автомобіля марки «Renault Logan», державний номерний знак НОМЕР_3 на момент скоєння ДТП була застрахована у ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» на підставі полісу серії ЕР № 213251738 (а.с. 39).

Згідно копії Звіту експерта № 129255 від 14.02.2023 року (а.с. 29), наданого ТОВ «Едак», вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу автомобіля марки «BMW X5», державний номерний знак НОМЕР_1 складає 49 000 грн 00 коп., вартість відновленого ремонту без врахування коефіцієнту фізичного зносу автомобіля марки «BMW X5», державний номерний знак НОМЕР_1 складає 110 253 грн 55 коп. Проте, згідно висновку про пошкодження автомобіля в результаті ДТП від 07.02.2023 року наданого ФОП ОСОБА_3 вартість відновлювального ремонту автомобіля марки зносу «BMW X5», державний номерний знак НОМЕР_1 склала 103 800 грн 00 коп. (а.с. 30-36).

Також встановлено, що даний страховий випадок частково був врегульований на підставі Угоди про пряме врегулювання збитків, а саме: частину страхового відшкодування в сумі, що відповідає розрахованому обсягу шкоди завданої автомобілю «BMW X5», державний номерний знак НОМЕР_1 , відповідно до ст. 29 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (відповідно до ст. 29 Закону: «у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку встановленому законодавством…», тобто за спеціальним законом страхова компанія зобов`язується відшкодувати шкоду з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу (страхове відшкодування), ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» сплатило.

Застосоване судом законодавство.

Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (ст. 1 Закону України «Про страхування»).

Згідно ч. 1 ст. 16 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (ст. 979 ЦК України).

Згідно зі ст. 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою у випадках, встановлених законом.

Таким законом, зокрема, є норми ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України, згідно яких до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Вимога позивача (страховика потерпілого) до завдавача шкоди не є регресною та заснована на інших приписах законодавства.

Так, згідно зі ст. 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.

Згідно правової позиції Верховного суду, яка викладена у постанові № 755/18006/15-ц від 04.07.2018 року вбачається, що ст. 1191 ЦК України та ст. 38 Закону № 1961-IV, з одного боку, і ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом № 1961-IV порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у ст. 38 зазначеного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Згідно зі ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією».

Враховуючи викладене, правовідносини, що виникли між позивачем і відповідачем, у зв`язку з виплатою першим на користь потерпілого страхового відшкодування, є засновані на суброгації - переході до позивача права вимоги потерпілої у деліктному зобов`язанні.

За правилами ст. 1194 ЦК України обов`язок з відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, настає у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди і лише в межах різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до ст. 1187 ЦК України шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

У постанові Верховного Суду від 22.04.2021 року у справі №759/7787/18 (провадження № 61-10773св20), визначено, що правильним є стягнення з винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).

Отже, якщо сплачене страховиком відшкодування не покриває розмір збитків завданих потерпілому, останній має право пред`явити до винної особи вимогу про відшкодування різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою.

За приписами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

У відповідності до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України на сторін покладено обов`язок доказування і подання доказів. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, у тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Зокрема, Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст. 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи («Проніна проти України», № 63566/00, §23, ЄСПЛ від 18.07.2006 року).

Процесуальним законодавством встановлено стандарти мотивування судових рішень, вищі та суворіші за ті базові та мінімальні, які гарантовано п. 1 ст. 6 Конвенції та відповідною практикою ЄСПЛ щодо порушення цієї норми. А саме, п. 3 ч. 4 ст. 265 ЦПК України імперативно зобов`язує суд цивільної юрисдикції надати в мотивувальній частині судового рішення мотивовану оцінку кожному аргументу, наведеному учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, крім випадку, якщо аргумент очевидно не відноситься до предмета спору, є явно необґрунтованим або неприйнятним з огляду на законодавство чи усталену судову практику.

У контексті дотримання судом стандартів мотивування слід звернути увагу на рішення «РуїзТоріха проти Іспанії» (№ 18390/91, 09.12.1994 року, § 29) та «Проніна проти України» (№ 63566/00, 18.07.2006 року, § 23, 25), у яких ЄСПЛ зауважив, що в рішеннях національних судів мають бути належним чином зазначені мотиви, на яких вони ґрунтуються; міра, до якої суд має виконати свій обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення; проте, якщо подання сторони є вирішальним для результату проваджень, воно вимагає конкретної та прямої відповіді.

Мотиви прийняття рішення та висновки суду.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені.

Враховуючи викладені обставини та норми чинного законодавства, розглянувши справу у межах заявлених вимог та наданих сторонами доказів, які оцінені судом у їх сукупності, суд, за своїм внутрішнім переконанням, дійшов висновку, що стороною позивача доведено факт завдання шкоди саме з вини відповідача, протиправність дій відповідача, причинний зв`язок між ними, а відповідачем згідно вимог ст. 12, 81 ЦПК України цей факт не спростовано.

За таких обставин, вимоги ПАТ «СК «Арсенал Страхування» до ОСОБА_1 як винної у дорожньо-транспортній пригоді особи, є суброгацією, так, у даному випадку, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані.

З урахуванням того, що ПАТ «СК «Арсенал Страхування» виплатило застрахованій особі, яка постраждала внаслідок дорожньо-транспортної пригоди повну суму відновлювального ремонту у розмірі 130 800 грн. 00 коп. та факт того, що винним у дорожньо-транспортній пригоді визнано ОСОБА_1 , суд вважає, позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати по справі.

За змістом ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно платіжного доручення № 41545397 від 14.02.2024 року (а.с. 3) позивачем сплачено судовий збір у розмірі 3 028 грн. 00 коп.

З огляду на те, що заявлені позовні вимоги задоволено повністю, то на підставі ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений таким судовий збір у розмірі 3 028 грн 00 коп.

На підставі наведеного та керуючись ст. 12, 13, 81, 141, 258-259, 264-265, 274, 279 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Позовну заяву Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» 54 800 (п`ятдесят чотири тисячі вісімсот) грн 00 коп. страхового відшкодування у порядку суброгації.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» 3 028 (три тисячі двадцять вісім) грн 00 коп. судового збору.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо (ч. 1 ст. 355 ЦПК України) до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів, у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч. 1 ст. 354 ЦПК України).

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду (п. 1 ч. 2 ст. 354 ЦПК України).

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений у разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України (ч. 3 ст. 354 ЦПК України).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано (ч. 1 ст. 273 ЦПК України).

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. 2 ст. 273 ЦПК України).

Відомості щодо учасників справи:

Позивач: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал Стрхування» (, місцезнаходження: 03056, м. Київ, вул. Борщагівська, 154);

Відповідач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_1 ).

Текст судового рішення складено 28.05.2024 року.

Суддя/підпис/

Згідно з оригіналом.

Суддя: