ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2024 року

м. Черкаси

Справа № 705/4283/17
Провадження № 22-ц/821/841/24
Категорія: скарга на ухвалу

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої: Карпенко О.В.

суддів: Бородійчука В.Г., Василенко Л.І.

за участю секретаря: Мунтян К.С.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: ОСОБА_2 ,

розглянувши увідкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 18 березня 2024 року (постановлену в приміщенні Уманського міськрайонного суду Черкаської області під головуванням судді Піньковського Л.О.) у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про врегулювання заборгованості за водопостачання і водовідведення,-

в с т а н о в и в :

18 жовтня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Уманського міськрайонного суду Черкаської області із позовом до ОСОБА_2 про врегулювання заборгованості за водопостачання і водовідведення.

В позові просить суд зобов`язати ОСОБА_2 , який є власником кв. АДРЕСА_1 , ліквідувати заборгованість за підключення до мереж водопостачання і водовідведення будинку і виплатити ОСОБА_1 1 041,25 грн., а також стягнути судові витрати.

20 квітня 2018 року ОСОБА_1 подав до суду остаточну заяву про збільшення позовних вимог, в якій просив стягнути з ОСОБА_2 на його користь 8 238,00 грн.

Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 18 березня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про врегулювання заборгованості за водопостачання і водовідведення- залишено без розгляду.

Ухвала суду першої інстанції, зокрема, мотивована тим, що будь-яких заяв від позивача про розгляд справи у його відсутність на адресу суду не надходило. Крім того, в матеріалах справи є розписки, які підтверджують факт повідомлення ОСОБА_1 про дату та час розгляду справи.

Зважаючи на викладене, в зв`язку з повторною неявкою позивача в судове засідання, що перешкоджає розгляду справи, суд дійшов висновку про залишення позову без розгляду.

В апеляційній скарзі, поданій 29 березня 2024 року, ОСОБА_1 , вважаючи ухвалу суду першої інстанції незаконною, просив ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 18 березня 2024 рокускасувати, а справу направити для продовження розгляду в іншому складі суду.

Апеляційна скарга, зокрема, мотивована тим, що справа розглядалась протягом тривалого часу, так провадження у справі відкрито 21.11.2017, а 02.07.2018 ним була подана заява про розгляд справи у його відсутність, яку не було враховано судом під час постановлення оскаржуваної ухвали.

Відзив на апеляційну скаргу до Черкаського апеляційного суду не надходив.

Згідно зі ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. (ч.1 та ч. 2 ст. 367 ЦПК України).

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до наступних висновків.

Згідно з частиною першою статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях у справах «Осман проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Креуз проти Польщі» від 19 червня 2001 року зазначив, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду, за своєю природою, потребує регулювання з боку держави.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільних процесуальних правовідносин та гарантії їх реалізації.

Частиною першою статті 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з частиною першою, п`ятою статті 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Таким чином, головною передумовою залишення позовної заяви без розгляду є неявка у судове засідання належним чином повідомленого позивача двічі поспіль, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Як вбачається із матеріалів справи, із позовом ОСОБА_1 звернувся до суду 18 жовтня 2017 року.

Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 21 листопада 2017 року відкрито провадження у справі і призначено судове засідання на 31 січня 2018 року на 10:30 год. Зазначено, що попереднє судове засідання не є обов`язковим.

Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 05 січня 2018 року продовжено судовий розгляд за правилами загального позовного провадження.

31 січня 2018 року цивільна справа була знята з розгляду в зв`язку з розглядом іншого провадження, що підтверджується довідкою секретаря судових засідань Н.В. Бевзюк. Розгляд справи було відкладено на 28 лютого 2018 року, проте, судове засідання, призначене на 28 лютого 2018 року не відбулося, справа була знята з розгляду в зв`язку з розглядом іншого провадження, що підтверджується довідкою секретаря судових засідань Н.В. Бевзюк. Розгляд справи було призначено на 23 липня 2018 року на 12:00 год.

07 липня 2018 року ОСОБА_1 подав до суду заяву, в якій просив судовий розгляд завершити заочно та проводити в його відсутність за станом здоров`я.

23 липня 2018 року судове засідання не відбулося. Справу знято з розгляду в зв`язку з зайнятістю головуючого судді по розгляду клопотання про проведення обшуку, що підтверджується довідкою, складеною секретарем судового засідання ОСОБА_3 .

В подальшому, справа неодноразово призначалась до розгляду, та по різних підставах відкладалась на інші дати.

В судові засідання, призначені на 11.11.2019, на 04.02.2020, на 20.07.2020 позивач з`являвся, проте, судові засідання не відбувалися по різних причинах.

В подальшому, справа приймалась до провадження іншими суддями та призначалась до розгляду.

В судові засідання, призначені на 17.01.2022, на 21.03.2022, на 02.06.2022 позивач з`являвся. Проте, судові засідання були відкладені по різних причинах.

Також, позивач з`являвся і на інші дати розгляду справи, проте, судові засідання не відбувалися по різних підставах і розгляд справи неодноразово відкладався.

В судові засідання, призначені на 17 січня 2024 року та на 18 березня 2024 року позивач не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи, що підтверджується розписками про повідомлення щодо розгляду справи.

З огляду на принцип диспозитивності цивільного судочинства, учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (частина третя статті 13 ЦПК України).

У справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи (частина перша статті 42 ЦПК України).

За змістом пунктів 2, 3 частини першої статті 43 ЦПК України учасники справи мають право, зокрема, брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом, а також подавати заяви та клопотання.

Відповідно до частини третьої статті 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Отже, за загальним правилом, участь у судовому засіданні є правом учасника справи, який може заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач скористався свої процесуальним правом та 07 липня 2018 року подав до суду заяву, в якій просив судовий розгляд завершити заочно та проводити в його відсутність за станом здоров`я.

Таким чином, у матеріалах справи міститься заява, подана позивачем по справі ОСОБА_1 про розгляд справи у його відсутність, а тому вказана заява підлягала врахуванню судом під час судового розгляду справи.

Цивільним процесуальним законом можливість залишення позову без розгляду внаслідок неявки позивача в судове засідання пов`язується, передусім із належним повідомленням позивача про час і місце розгляду справи та неподанням ним заяви про розгляд справи за його відсутності, що є обов`язковими умовами законності відповідного судового рішення.

Вирішуючи питання про залишення позову без розгляду, суд помилково не врахував того, що позивачем була подана заява про розгляд справи за його відсутності, що унеможливлює застосування положень п.3 ч.1 ст. 257 ЦПК України.

Крім того, відомості про визнання судом обов`язковою явку позивача в судове засідання, в матеріалах справи відсутні.

Враховуючи викладене, ухвала суду першої інстанції не відповідає вимогам статті 263 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, що в силу статті 379 ЦПК України є підставою для її скасування та направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 374, 379, 381 - 384 ЦПК України, Черкаський апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 18 березня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про врегулювання заборгованості за водопостачання і водовідведення - скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, в порядку та за умов, визначених ЦПК України.

Головуюча О.В. Карпенко

Судді В.Г. Бородійчук

Л.І. Василенко