Справа № 301/1815/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"07" червня 2024 р. м. Іршава

Іршавський районний суд Закарпатської області в особі головуючої Пітерських М.О., при секретарі Чийпеш А.П., розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Іршава в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася в Іршавський районний суд з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, що складається з: житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлового будинку та для ведення особистого підсобного господарства загальною площею 0,31 га, а також права на земельну частку (пай), в цілому.

Позовні вимоги мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла бабка позивачки ОСОБА_3 . Згідно заповіту, спадкодавець заповіла все своє майно внучці позивачу ОСОБА_1 . Осіб, які б мали право на обов`язкову частку у спадщині, не має. До складу спадщини входить житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Позивач спадщину прийняв, але не може оформити свідоцтво про право на спадщину та право власності на житловий будинок, який входить до складу спадкового майна, оскільки житловий будинок не зареєстрований та відсутні на нього правовстановлюючі документи.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивачки ОСОБА_4 , не залишивши заповіту. Спадкоємцями першої черги є вдова відповідачка ОСОБА_2 та дочка позивачка ОСОБА_1 . Відповідачка відмовилася від спадщини на користь позивачки. Позивачка спадщину прийняла, оскільки на день відкриття спадщини фактично проживала разом із спадкодавцем. До складу спадщини входять:

- земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських будівель, та для ведення особистого підсобного господарства, загальною площею 0,24 га, що розташовані на території с. Приборжавське та згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЗК №042058 від 02.01.2002 року належали ОСОБА_4 ;

- право на земельну частку (пай), згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЗК №0106301, виданого Іршавською РДА та зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів 08.07.1997 року за №455, який згідно Договору дарування від 31.01.2001 року, належав спадкодавцеві.

Позивачка не може оформити свідоцтво про право на спадщину та право власності на земельні ділянки та на земельну частку (пай), які входять до складу спадкового майна, оскільки відсутні оригінали правовстановлюючих документів на майно.

Просила визнати за собою право власності на спадкове майно.

Ухвалою Іршавського райсуду від 17.05.2024 року відкрито провадження у справі та справу призначено на підготовче засідання.

Позивачка ОСОБА_1 у підготовче судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, подав до суду заяву, в якій позов підтримав, просив його задовольнити та розглянути справу по суті без його участі (а.с. 35).

Відповідачка ОСОБА_2 у підготовче судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, подала до суду заяву, в якій просила розглянути справу по суті за її відсутності, позовні вимоги визнала у повному обсязі (а.с. 31).

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно обставини, на які позивач посилався, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає позов задовольнити, виходячи з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що житловий будинок, що розташований в АДРЕСА_1 , не зареєстрований (а.с. 34).

Згідно виписки з погосподарської книги Приборжавської сільради за 2001-2005 роки, власником будинку за адресою АДРЕСА_1 , була ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.38). Житловий будинок збудований у 1974 році на земельній ділянці, що надана для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 0,01 га. Технічний паспорт на житловий будинок виготовлений (а.с.40-46). Згідно висновку про вартість об`єкта оцінки від 06.06.2024 року, вартість житлового будинку становить 55267 грн. (а.с.47).

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 18.11.2002 року (а.с.5).

Згідно заповіту, посвідченого секретарем Приборжавської сільради 12.11.2002 року, ОСОБА_3 все своє майно заповіла своїй онучці ОСОБА_1 (а.с.18). Заповіт не скасований і не змінений.

Спадкоємців, які б мали право на обов`язкову частку у спадщині за ОСОБА_3 , не має.

Спадкоємець за заповітом ОСОБА_5 , на день відкриття спадщини проживала разом із спадкодавцем, тому є такою, що відповідно до ст. 1268 ч.3 ЦК України, прийняла спадщину за бабкою (а.с.16).

Згідно ст. 1268 ч.5 ЦК України, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

З матеріалів справи вбачається, що позивачка не може отримати свідоцтво про право на спадщину та оформити право власності на успадкований за бабкою будинок, оскільки житловий будинок не зареєстрований та відсутні на нього правовстановлюючі документи.

Згідно копії Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЗК №042058 від 02.01.2002 року, ОСОБА_4 є власником земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель, та для ведення особистого підсобного господарства (ділянка № НОМЕР_2 площею 0,06 га та ділянка № НОМЕР_3 площею 0,18 га), загальною площею 0,24 га, що розташовані на території с. Приборжавське, на підставі рішення Приборжавської сільради від 29.05.2001 року (а.с.19). Згідно висновку про вартість об`єкта оцінки від 06.06.2024 року, вартість земельних ділянок становить 54201 грн. (а.с.48).

Згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЗК №0106301, зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 08.07.1997 року за №455, виданого на підставі рішення Іршавської районної державної адміністрації від 03 липня 1997 року №218, ОСОБА_3 належить право на земельну частку (пай) розміром 1.2 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж частки в натурі (а.с.36-37).

Згідно Договору дарування права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом, посвідченого приватним нотаріусом Іршавського районного нотаріального округу Іванишинець В.І. 31.01.2001 року, ОСОБА_3 подарувала ОСОБА_4 право на земельну частку (пай) розміром 1.2 в умовних кадастрових гектарах, Згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЗК №0106301 (а.с.20).

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 від 19.09.2007 року (а.с.6). Заповіту ОСОБА_4 на складав.

Спакоємцями першої черги за ОСОБА_4 є його вдова та дочка сторони по справі (а.с.13-15). Спадкоємець першої черги відповідачка ОСОБА_2 відмовилася від спадщини на користь дочки позивачки ОСОБА_1 . Позивачка прийняла спадщину, оскільки на день відкриття спадщини фактично проживала разом із спадкодавцем. Згідно ст. 1268 ч.5 ЦК України, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

До складу спадщини входять:

- земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських будівель, та для ведення особистого підсобного господарства, загальною площею 0,24 га, що розташовані на території с. Приборжавське та згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЗК №042058 від 02.01.2002 року належали ОСОБА_4 ;

- право на земельну частку (пай), згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЗК №0106301, виданого Іршавською РДА та зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів 08.07.1997 року за №455, який згідно Договору дарування від 31.01.2001 року, належав спадкодавцеві.

З матеріалів справи вбачається, що позивачка не може отримати свідоцтво про право на спадщину та оформити право власності на успадковані за батьком земельні ділянки та земельну частку (пай), оскільки втрачено оригінали правовстановлюючих документів.

Згідно ст. ст. 1218 та 1225 ЦК України, ст. 81 ч.1 п. «г» Земельного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд, переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені.Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно ст. ст. 1 п.2 та 2 ч.1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», право на земельну частку (пай) мають громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом; основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією.

Відповідно до п. 17 розділу 10 "Перехідні положення" Земельного кодексу України, сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право приватної власності на землю.

Згідно п. 4.15 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу I цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, або у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими, як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена 31 січня 1966 року.

За змістом зазначеного нормативного акту виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. До компетенції виконкомів місцевих рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих рад.

Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Відповідачка позовні вимоги визнала. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права та свободи інших осіб.

Громада села Приборжавське входить до територіальної громади Довжанської сільської ради Хустського району (раніше Іршавського району).

Дана справа підсудна Іршавському районному суду, оскільки відповідно до п.3-1 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів України», до набрання чинності законом України щодо зміни системи місцевих судів на території України у зв`язку з утворенням (ліквідацією) районів відповідні місцеві суди продовжують здійснювати свої повноваження в межах територіальної юрисдикції, визначеної до набрання чинності Постановою Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» від 17 липня 2020 року № 807-IX, але не довше ніж один рік з дня припинення чи скасування воєнного стану на території України.

Оскільки згідно відомостей з погосподарської книги села та копій державного акту на право власності на землю та Договору дарування власником майна були бабка та батько позивачки, єдиним спадкоємцем яких є позивачка, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 328, 392, 1218, 1225, 1233, 1261, 1268 ч.3, 1274 ЦК України, ст. 12, 13, 200 ч.4, 263-264 ЦПК України,

р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою АДРЕСА_1 , в цілому.

Визнати в цілому за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , право власності на земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та для ведення особистого підсобного господарства (ділянка № НОМЕР_2 площею 0,06 га та ділянка № НОМЕР_3 площею 0,18 га), загальною площею 0,24 га, що розташовані на території с. Приборжавське та згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЗК №042058 від 02.01.2002 року належали ОСОБА_4 .

Визнати в цілому за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , право власності на земельну частку (пай) розміром 1.2 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що надана ОСОБА_3 згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЗК №0106301, виданого на підставі рішення Іршавської районної державної адміністрації від 03 липня 1997 року №218 та зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 08.07.1997 року за №455, що згідно Договору дарування права на земельну частку (пай) від 31.01.2001 року належала ОСОБА_4 .

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 07 червня 2024 року.

Головуюча: М. О. Пітерських