Комінтернівський районний суд м.Харкова
Провадження № 2-п/641/85/2024 Справа № 641/350/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 вересня 2024 року Комінтернівський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді Музиченко В.О.,

за участю секретаря судового засідання - Подосокорської А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові заяву представника відповідача АТ КБ «Приват банк» Христян О.М. про перегляд заочного рішення по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 до Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», треті особи приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, Основ`янсько-Слобідський відділ державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, -

встановив:

Заочним рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 27 червня 2024 року, визнано виконавчий напис, вчинений 03.09.2019 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною, зареєстрований в реєстрі за № 2555 про стягнення з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», заборгованості за договором іпотеки № HAG9GF01270016 від 24.06.2005 року на суму 3 796 210 гривень 07 копійок, таким, що не підлягає виконанню. Стягнуто з Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на користь ОСОБА_2 витрати за сплату судового збору в сумі 1816 грн. 80 коп.

Представник відповідача АТ КБ «Приват банк» Христян О.М. звернулась до суду з заявою про перегляд заочного рішення, яка мотивована тим, що відповідач не отримував копію позовної заяви з додатками для ознайомлення, що позбавило його права надати відзив. Рішення було ухвалене без урахування суттєвих обставин по справі, які мають значення для правильного вирішення спору. В рішенні суду не встановлено, що позивач ОСОБА_2 спростовує належними доказами розмір заборгованості перед кредитором, отже не надає доказів часткового чи повного погашення заборгованості станом на дату вчинення виконавчого напису, отже відсутні докази які б спростовували безспірність вимог відповідача, а також, докази, які могли б підтвердити відсутність у нотаріуса права вчинення виконавчого напису внаслідок спливу трирічного строку з дня права вимоги. На момент вчинення виконавчого напису жодних обмежень для вчинення виконавчого напису про звернення стягнення на предмет іпотеки на нотаріально посвідченому договорі іпотеки не було. Просить заочне рішення скасувати та призначити справу до нового розгляду.

Представник позивача надала заперечення проти скасування заочного рішення. 27.06.2024 року в день винесення рішення від представника відповідача надійшла заява про ознайомлення з матеріалами справи через «Електронний суд». І майже через місяць 29.07.2024 року надійшла заява про перегляд заочного рішення. Відповідач зареєстрований у системі «Електронний суд» та відповідна ним була отримана копія ухвали про відкриття провадження у справі, виклик в судові засідання та рішення суду. У представника відповідача було достатньо часу для надання відзиву та ознайомленням з матеріалами справи. Щодо заперечень відповідача проти позову, то судом в повному обсязі були досліджені докази по справі та ухвалено рішення, яке вони вважають законним та обґрунтованим.

Суд, ознайомившись із заявою про перегляд заочного рішення, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку про необґрунтованість вимог заяви про перегляд заочного рішення у зв`язку з наступним.

Відповідно до ч. 1 ст. 288 Цивільного процесуального кодексу України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Пункт 30 Постанови №2 Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 р. встановлює, що заочний розгляд судом цивільної справи відповідно до ст.224 ЦПК України допускається лише у тому разі, коли відповідач або всі відповідачі у справі, якщо їх було кілька, повідомлені належним чином про час і місце судового розгляду, не з`явилися в судове засідання при відсутності в ньому їх представників і від них не надійшло повідомлення про причини неявки чи зазначені ними причини визнані неповажними і проти такого розгляду справи не заперечує позивач та ним не було змінено предмета або підстави позову чи розміру позовних вимог.

Тобто, однією з необхідних умов для заочного провадження є неявка відповідача в судове засідання. Неявкою відповідача є його фактична відсутність в залі судового засідання при розгляді справи по суті. При цьому необхідно враховувати, що неявкою відповідача є його особиста відсутність, а також відсутність його представника.

Відповідно до ст. 288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, скасування заочного рішення можливе лише за умов одночасної наявності згаданих обставин.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач АТ КБ «Приват банк» зареєстрований у системі «Електронний суд», таким чином відповідач вчасно отримував копію ухвали про відкриття провадження у справі, виклики до суду та судове рішення, що підтверджується наявними в матеріалах справи довідками про вручення АТ КБ «Приват банк» викликів до суду.

Також суд зазначає, що провадження у справі було відкрито 25.01.2024 року в порядку загального позовного провадження, ухвалою суду від 29.05.2024 року було закрито підготовче судове засідання, а 27.06.2024 року ухвалено рішення у справі. Таким чином у представника відповідача було майже 6 місяців для ознайомлення з матеріалами справи та надання відзиву, натомість відповідач отримував виклики до суду, в судові засідання представник не з`являвся, не повідомляв про причини неявки, а після ухвалення заочного рішення одразу було подано заяву на ознайомлення з матеріалами справи та заяву про перегляд заочного рішення.

Суд вважає, що відповідачу судом було в повному обсязі забезпечено право на змагальність, яким останній не скористався в незалежних від суду причин.

Разом із тим, суд зазначає, що докази, на які посилається заявник у заяві про перегляд заочного рішення не мають істотного значення для правильного вирішення справи, а обґрунтування заяви про перегляд заочного рішення є непогодження з постановленим рішенням по суті.

Згідно ч. 3 ст.287 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: 1) залишити заяву без задоволення; 2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 287 ЦПК України у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Згідно позиції Європейського суду з прав людини, сформованої, зокрема у справах "Салов проти України", "Проніна проти України" та "Серявін та інші проти України": принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії").

Виходячи з викладеного суд надав правову оцінку виключно визначальним позиціям сторін у даній справі, а не абсолютно усім доводам. При цьому, суд вважає, що це не впливає на обґрунтованість даного судового рішення, а також не свідчить про неповноту дослідження судом обставин справи та доводів сторін.

На переконання суду представником відповідача у своїй заяві про перегляд заочного рішення не надано суду будь-яких доказів, які б свідчили про існування обставин, що могли вплинути на розгляд справи по суті на момент постановлення рішення суду і, які б мали істотне значення для правильного вирішення справи.

Отже, враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що заяву представника відповідача АТ КБ «Приват банк» Христян О.М. про перегляд заочного рішення слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст.284,288 ЦПК України суд,

ухвалив:

Заяву представника відповідача АТ КБ «Приват банк» Христян О.М. про перегляд заочного рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 27.06.2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 до Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», треті особи приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, Основ`янсько-Слобідський відділ державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню - залишити без задоволення.

Заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку в 30-ти денний строк з дня проголошення ухвали про відмову з задоволенні заяви про перегляд заочного рішення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя -В. О. Музиченко