Справа № 196/85/16-ц
№ провадження 6/196/23/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.06.2024 смт Царичанка

Царичанський районний суд Дніпропетровської області в складі:

? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? головуючого судді:? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? Костюкова Д.Г.,

? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? за участю секретаря судового засідання: Дорошенко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Царичанка Дніпропетровської області заяву ОСОБА_1 , стягувач ОСОБА_2 , про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню,-

В С Т А Н О В И В:

Представник боржника ОСОБА_1 адвокат Волинець Тетяна Вікторівна звернулася до Царичанського районного суду Дніпропетровської області із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, вимоги якої обґрунтовує наступним.

09.12.2016 року Царичанським районним судом Дніпропетровської області видано виконавчий лист у справі № 196/85/16 про стягнення з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) заборгованості за договором позики 73 500,00 доларів США. Строк пред`явлення виконавчого листа до виконання до 11.10.2019 року. 25.03.2024 року при ознайомленні з матеріалами ВП № 72652756, яке перебувало у приватного виконавця Афанасьєвої Є.О., ОСОБА_1 виявив, що виконавчий лист від 09.12.2016 року містить відмітку від 10.10.2022 року про повернення виконавчого листа стягувачу на підставі п.2 ст.37 ЗУ «Про виконавче провадження» (за відсутності майна боржника), яка здійснена державним виконавцем Самарського ВДВС у м.Дніпро Федько Б.А. Також на виконавчому листі наявна відмітка іншого державного виконавця Самарського відділу ДВС у м.Дніпрі Муско І.М. від 30.08.2023 року про його повернення стягувачу з підстав п.1 ст.37 ЗУ «Про виконавче провадження», яка здійснена в межах ВП 72649888. Однак, відомості АСВП щодо наявності виконавчих проваджень про стягнення з ОСОБА_1 на користь стягувача ОСОБА_2 містять лише 2 записи - про ВП №№72649888 та №72652756 від 30.08.2023 року. Отже, в період з дати видачі виконавчого листа 09.12.2016 року до 30.08.2023 року (майже 7 років) вищезазначений виконавчий лист не пред`являвся на виконання, більш того, строк його пред`явлення на виконання сплив 11.10.2019 року, поновлення строку судом не розглядалось. 03.04.2024 року на адресу Самарського відділу ДВС у м.Дніпрі адвокатом Волинець Т.В. було направлено адвокатський запит №03/04 для з`ясування обставин проставлення відмітки 10.10.2022 року. 09.04.2024 року листом за вих.№20450 Самарський відділ ДВС у м.Дніпрі повідомив про необхідність додаткового строку для надання відповіді. 30.04.2024 року на адресу адвоката надійшов лист за вих.№24632, в якому зазначено, що відмітка від 10.10.2022 року про повернення виконавчого листа стягувачу на підставі п.2 ст.37 ЗУ «Про виконавче провадження» (за відсутності майна боржника), яка здійснена державним виконавцем Самарського відділу ДВС у м.Дніпро Федько Б.А. проставлена помилково, будь-яке виконавче провадження за цим виконавчим листом станом на дату відмітки у відділі відсутнє. 17.05.2024 року на адресу адвоката Волинець Т.В. також надійшла постанова №72649888 від 16.05.2024 року, винесена начальником Самарського відділу ДВС у м.Дніпрі, про результати перевірки законності виконавчого провадження, якою скасовано усі постанови, винесені державним виконавцем Муско І.М., в межах цього ВП. Підставою для скасування слугувало порушення вимог закону щодо місця відкриття виконавчого провадження, визначеного ст.24 ЗУ "Про виконавче провадження". З огляду на викладене, вважають, що ВП №72649888, не могло бути відкрите Самарським відділом ДВС у м.Дніпрі, не тільки з підстав порушення територіальності, так і з підстав спливу строк пред`явлення виконавчого листа до виконання станом на 30.08.2023 року, а тому виконавчий лист має бути визнаним таким, що не підлягає виконанню. Отже, оскільки строк пред`явлення виконавчого листа у справі № 196/85/16 про стягнення з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) заборгованості за договором позики 73 500,00 доларів США встановлено до 11.10.2019 року, а тому заява підлягає задоволенню. Враховуючи вищевикладене, прохають суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист у справі № 196/85/16 про стягнення з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) заборгованості за договором позики 73 500,00 доларів США, строк пред`явлення якого до виконання встановлено до 11.10.2019 року.

Представник заявника ОСОБА_1 - адвокат Волинець Т.В. в судове засідання не з`явилася, надіславши до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, заявлені вимоги підтримує повністю та прохає їх задовольнити.

Стягувач ОСОБА_2 , бувши належним чином повідомленим про дату та час розгляду справи в суді, в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, будь-яких заяв чи клопотань до суду не надіслав.

Відповідно до ч.2 ст.432 ЦПК України неявка стягувача та боржника не є перешкодою для розгляду заяви.

Суд, вивчивши доводи та підстави поданої заяви, дослідивши матеріали справи, оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, доходить наступного.

Судом встановлено, що 09.12.2016 року Царичанським районним судом Дніпропетровської області видано виконавчий лист у справі № 196/85/16 про стягнення з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) заборгованості за договором позики в сумі 73500 доларів США. Строк пред`явлення виконавчого листа до виконання до 11.10.2019 року (а.с.8).

Як вбачається з виконавчого листа №196/85/16, виданого 09.12.2016 Царичанським районним судом Дніпропетровської області, вказаний виконавчий документ містить дві відмітки: від 10.10.2022 року про повернення виконавчого листа стягувачу на підставі п.2 ст.37 ЗУ «Про виконавче провадження» (за відсутності майна боржника), яка здійснена державним виконавцем Самарського ВДВС у м.Дніпро Федько Б.А.; від 30.08.2023 року про повернення стягувачу на підставі п.1 ст.37 ЗУ «Про виконавче провадження», яка здійснена державним виконавцем Самарського відділу ДВС у м.Дніпрі Муско І.М.

Відповідно до листа Самарського відділу ДВС у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) від 29.04.2024 №24632, наданого на запит адвоката Волинець Т.В., що згідно отриманих пояснень щодо наявної відмітки у виконавчому документі від 10.10.2022 встановлено, що зазначена відмітка проставлена помилково та не є такою, що свідчить про перебування виконавчого документа на виконанні у відділі до 10.10.2022 (а.с.18).

Згідно з постановою Самарського відділу ДВС у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) №72649888 від 16.05.2024, за результатами перевірки законності виконавчого провадження 72649888 з примусового виконання виконавчого листа №196/85/16-ц від 09.12.2016, виданого Царичанським районним судом Дніпропетровської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості за договором позики від 15.06.2014 у розмірі 73 500,00 доларів США, дії старшого державного виконавця Самарського ВДВС у місті Дніпрі Муско І.М. визнано такими, що вчинені з порушенням ч.1 ст.24, п.10 ч.4 ст.4 Закону України "Про виконавче провадження", скасовано постанови про повернення виконавчого документа стягувачу, постанову про стягнення мінімальних витрат виконавчого провадження, постанову про відкриття виконавчого провадження, винесені у ВП №72649888, та зобов`язано старшого державного виконавця Муско І.М. вжити заходів щодо приведення виконавчого провадження у відповідність до вимог чинного законодавства з урахуванням норм, визначених у ст.ст. 4, 24 Закону України "Про виконавче провадження" (а.с.19-20).

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Положення статті 129-1 Конституції України визначають, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод 1950 року.

У пілотному рішенні у справі "Бурдов проти Росії" від 7 травня 2002 року Європейський суд, вказав, що пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини й основоположних свобод кожному надано право звертатися до національного суду у разі виникнення спору про його цивільні права ("право на суд"), одним із аспектів якого є право на доступ до правосуддя, що представляє собою право на порушення позовного провадження у національних судах з питань цивільно-правового характеру; але таке право на судовий захист було б ілюзорним, якби система правова держави-учасника Європейської конвенції не виключала, що судове рішення, яке набрало законної сили та є обов`язковим до виконання, залишалося б не виконаним. Також, визнається неприпустимим, що п. 1 ст. 6 Конвенції, деталізовано визначаючи процесуальні гарантії сторін на справедливий розгляд їхньої справи національним судом, не передбачав би захисту процесу виконання судових рішень. Європейський суд наголосив, що виконання рішення суду, яке ухваленого будь-яким національним судом, повинно розглядатись як складова "судового розгляду" .

У справі "Soering vsUK" [5] Європейський суд визначив, що Конвенція як основоположний правовий акт, що підтверджує, забезпечує та надає захист прав людини, визначає, що її гарантії мають бути реальними та дієвими. Виконання будь-якого рішення суду є обов`язковою стадією процесу правосуддя, і як наслідок, повинна відповідати вимогам ст. 6 Конвенції. Судовий захист прав особи, як і діяльність суду, не може вважатися ефективним, якщо рішення суду не буде виконано або виконано неналежним чином і без подальшого контролю суду за їх виконанням.

Відповідно до положень частини другої статті 432 ЦПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

У цьому випадку саме на суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню з урахуванням права стягувача на повне виконання рішення суду та права боржника на захист від подвійного стягнення.

Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження.

Поміж тим, закон не передбачає можливість визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, якщо він виданий компетентним судом і є належним виконавчим документом.

Суд зауважує, що сутність процедури визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, полягає не у звільненні боржника від обов`язку виконувати рішення суду, а у встановленні обставин та фактів, що свідчать про відсутність матеріального обов`язку боржника, які виникли після ухвалення судового рішення, або наявність процесуальних підстав, які свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа.

Порушення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання не є підставою для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Встановлення обставин дотримання строків пред`явлення виконавчого документа до виконання підлягає з`ясуванню, зокрема, під час оскарження дій чи бездіяльності державного чи приватного виконавця, пов`язаних з вирішенням питання про відкриття виконавчого провадження, а тому не мають правового значення під час розгляду питання про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Аналогічні правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 06 листопада 2019 року по справі №593/841/14-ц.

Крім того, суд зауважує, що сам по собі пропуск строку пред`явлення виконавчого листа до виконання не звільняє боржника від обов`язку виконувати рішення суду, а також не свідчить про відсутність його зобов`язань перед кредитором, у зв`язку з чим не може бути підставою для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Більш того, відповідно до положень ч.6 ст.12 Закону України Про виконавче провадження стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, що свідчить про те, що законодавець не пов`язує пропуск строку пред`явлення виконавчого документа до виконання з нечинністю самого цього виконавчого документа.

Таким чином, проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази, керуючись вищенаведеними положеннями цивільного законодавства, суд дійшов висновку про відсутність підстав для визнання виконавчого листа №196/85/16-ц від 10 жовтня 2016 року, який виданий Царичанським районним судом Дніпропетровської області 09.12.2016, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості за договором позики від 15.06.2014 у розмірі 73 500,00 доларів США, таким, що не підлягає виконанню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 260, 261, 354, 432 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , стягувач ОСОБА_2 , про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Дніпровського апеляційного суду, а у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 18 червня 2024 року.

? ? ? ? ? ? Суддя:? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? Д.Г. Костюков