ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2024 року

м. Київ

справа № 175/984/22

провадження № 61-397св24

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Синельникова Є. В.,

суддів: Білоконь О. В., Осіяна О. М., Сакари Н. Ю. (суддя-доповідач), Шиповича В. В.,

учасники справи:

позивач за первісним позовом - Державне підприємство «Науково-виробнича дослідна агрофірма «Наукова» Національної академії аграрних наук України»,

відповідачі за первісним позовом: Миколаївська сільськаї рада Дніпровського району Дніпропетровської області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

позивачі за зустрічним позовом: ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 ,

відповідач за зустрічним позовом - Державне підприємство «Науково-виробнича дослідна агрофірма «Наукова» Національної академії аграрних наук України»,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Миколаївська сільська рада Дніпровського району Дніпропетровської області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 ,

особа, яка зверталася з апеляційною скаргою, - заступник керівника Дніпропетровської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, Фонду державного майна України та Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу представника Державного підприємства «Науково-виробнича дослідна агрофірма «Наукова» Національної академії аграрних наук України» - адвоката Якименка Олександра Володимировича, на постанову Дніпровського апеляційного суду від 05 грудня 2023 рокуу складі колегії суддів:Єлізаренко І. А., Красвітної Т. П., Свистунової О. В.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовної заяви

1. У травні 2022 року ДП «Науково-виробнича дослідна агрофірма «Наукова» Національної академії аграрних наук України» звернулося до суду з позовом до Миколаївської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 про визнання незаконним та скасування рішення Миколаївської сільської ради в частині надання дозволів на виготовлення проектів відведення земельних ділянок.

2. Позовна заява мотивована тим, що на підставі державного акту на право постійного користування землею серії ДП ДН 034201, виданого Дніпропетровською районною радою народних депутатів Дніпропетровського району Дніпропетровської області 16 грудня 1998 року, державному підприємству передано в постійне користування земельні ділянки загальною площею 25564,7 га. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею під №1254.

3. 22 грудня 2021 року, розглянувши заяви громадян про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства на території Миколаївської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, 15 сесія VIIІ скликання Миколаївської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області прийняла рішення №282-15/VIII, яким надала дозволи на виготовлення проекту відведення земельної ділянки для особистого селянського господарства, в тому числі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 .

4. 19 вересня 2022 року ДП «Науково-виробнича дослідна агрофірма «Наукова» Національної академії аграрних наук України» (замовник) уклали з фізичною особою-підприємцем ОСОБА_12 (експерт) договір про надання послуг про проведення експертного дослідження, за результатами проведення якого експерт склав висновок № 56 від 03 жовтня 2022 року, відповідно до якого земельні ділянки з кадастровими номерами :02:105:0023, :02:105:0024, :02:105:0025 та :02:105:0026, що розташовані на території Миколаївської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, входять до масиву земель, що були передані в користування ДП «Науково-виробнича дослідна агрофірма «Наукова» Національної академії аграрних наук України» на підставі державного акту на право постійного користування землею серії ДП ДН 034201, виданого Дніпропетровською районною Радою народних депутатів Дніпропетровського району Дніпропетровської області 16 грудня 1998 року.

5. Посилаючись на те, що Миколаївська сільська рада Дніпровського району в порушення вимог Земельного кодексу України розпорядилась земельними ділянками, які фактично відносяться до державної власності, без отримання попереднього погодження із землекористувачем, вважає, що рішення органу місцевого самоврядування повинно бути визнано незаконним та скасовано в частині надання таких дозволів.

6. На підставі викладеного ДП «Науково-виробнича дослідна агрофірма «Наукова» Національної академії аграрних наук України» просило суд:

- визнати незаконним та скасувати пункти 8, 9, 10, 11, 12, 13, 14, 15, 16, 17, 18 рішення Миколаївської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області від 22 грудня 2021 року №282-15/VIII «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства» в частині надання

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 дозволів на виготовлення проекту відведення земельної ділянки для особистого селянського господарства.

7. У травні 2023 року ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 звернулися до суду із зустрічним позовом до ДП «Науково-виробнича дослідна агрофірма «Наукова» Національної академії аграрних наук України», треті особи Миколаївська сільська рада Дніпровського району Дніпропетровської області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 про визнання державного акту на право постійного користування землею таким, що втратив чинність, та визнання відсутнім права постійного користування земельними ділянками.

8. В обґрунтування зустрічних позовних вимог ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 посилалися на те, що вони звернулися до Миколаївської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області із заявами 14 грудня

2021 року, в яких просили надати їм дозволи на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться на території Миколаївської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області за межами населених пунктів. За результатами розгляду заяв Миколаївська сільська рада Дніпровського району Дніпропетровської області прийняла рішення №282-15/VIII від 22 грудня 2021 року, яким надала відповідні дозволи, однак, ДП «Науково-виробнича дослідна агрофірма «Наукова» Національної академії аграрних наук України» із посиланням на державний акт на право постійного користування землею, серії ДП ДН 034201 від 16 грудня 1998 року, фактично створює перешкоди у розробленні проектів землеустрою та подальше їх затвердження.

9. Вважають, що вказаний державний акт серії ДП ДН 034201 від 16 грудня 1998 року втратив свою чинність, оскільки в 2003 році на підставі судових рішень Господарського суду Дніпропетровської області його було визнано недійсним в частині передачі земельних ділянок в розмірі 4848,0 га та 5462,0 га, розташованих в межах Миколаївської та Орджонікідзевської сільських рад. Відповідач за зустрічним позовом не здійснив належних заходів щодо внесення змін до державного акту серії ДП ДН 034201, внаслідок чого цей документ фактично втратив свою чинність, а тому у ДП «Науково-виробнича дослідна агрофірма «Наукова» Національної академії аграрних наук України» відсутнє право постійного користування земельними ділянками.

10. На підставі викладеного просили суд:

- визнати державний акт на право постійного користування землею, серії ДП ДН 034201 від 16 грудня 1998 року, таким, що втратив чинність, та відсутнім у ДП «Науково-виробнича дослідна агрофірма «Наукова» Національної академії аграрних наук України» права постійного користування земельними ділянками, наданими в постійне користування відповідно до державного акту на право постійного користування землею, серії ДП ДН 034201 від 16 грудня 1998 року.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

11. Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 10 серпня 2023 року у складі судді Бойко О. М. в задоволенні позову ДП «Науково-виробнича дослідна агрофірма «Наукова» Національної академії аграрних наук України» відмовлено. Зустрічний позов задоволено.

Визнано державний акт на право постійного користування землею від 16 грудня 1998 року, серії ДП ДН 034201, виданий на підставі рішення Дніпропетровської районної Ради народних депутатів Дніпропетровського району Дніпропетровської області від 21 жовтня 1998 року № ІІІ/ХХІІІ та зареєстрований в книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 1254, таким, що втратив чинність.

Визнано відсутнім у ДП «Науково-виробнича дослідна агрофірма «Наукова» Національної академії аграрних наук України» права постійного користування земельними ділянками, наданими в постійне користування відповідно до вказаного державного акта.

Здійснено розподіл судових витрат.

12. Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що станом на момент набрання законної сили рішеннями Господарського суду Дніпропетровської області про визнання недійсним державного акту серії ДП ДН №034201 в частині не існувало порядку визначення меж територій Миколаївської сільської ради та Орджонікідзевської сільської ради, а також відповідно до пунктів 1.13. та 1.18 Інструкції не відновлювались межі земельних ділянок у зв`язку із вилученням частини земель із постійного користування ДП «Науково-виробнича дослідна агрофірма «Наукова» Національної академії аграрних наук України», тому жоден із примірників державного акту не визначає актуальні межі землекористування та не містить актуальних даних стосовно умов передачі земель в постійне користування.

13. Із врахуванням вищевикладеної інформації суд дійшов висновку, що державний акт серії ДП ДН №034201 втратив свою чинність та відповідно не може бути використаний як документ, що посвідчує право постійного користування ДП «Науково-виробнича дослідна агрофірма «Наукова» Національної академії аграрних наук України».

14. З огляду на вказане суд дійшов висновку, що позивачем за первісним позовом не доведено суду належними та допустимими доказами наявності у нього права постійного користування і, як наслідок, віднесення в силу підпункту «а» пункту 24 Перехідних положень Земельного кодексу України земельних ділянок, зазначених у державному акті серії ДП ДН №034201, до державної власності, що свідчить про законність рішення Миколаївської сільської Дніпровського району Дніпропетровської області прийняла рішення №282-15/VIII від 22 грудня 2021 року.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

15. Постановою Дніпровського апеляційного суду від 05 грудня 2023 року апеляційну скаргу ДП «Науково-виробнича дослідна агрофірма «Наукова» Національної академії аграрних наук України» задоволено частково, апеляційні скарги заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, Фонду державного майна України та Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях, задоволено.

Рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області

від 10 серпня 2023 року скасовано, провадження у справі закрито на підставі пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України, здійснено розподіл судових витрат.

16. Постанова апеляційного суду мотивована тим, що ДП «Науково-виробнича дослідна агрофірма «Наукова» Національної академії аграрних наук України», яке є позивачем за первісним позовом та відповідачем за зустрічним позовом, визнано банкрутом у справі про банкрутство та справа перебуває на теперішній час на розгляді у господарському суді Дніпропетровської області, тому апеляційний суд дійшов висновку, що спір у цій справі не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства та повинен розглядатися у порядку господарського судочинства господарським судом.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

17. У січні 2024 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга представника ДП «Науково-виробнича дослідна агрофірма «Наукова» Національної академії аграрних наук України» - адвоката Якименка О. В., на постанову Дніпровського апеляційного суду від 05 грудня

2023 року.

18. Ухвалою Верховного Суду від 24 січня 2024 року відкрито касаційне провадження у справі, витребувано цивільну справу і надано строк для подання відзиву на касаційну скаргу.

19. Ухвалою Верховного Суду від 02 травня 2024 року справу призначено до розгляду у складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

20. У касаційній скарзі ДП «Науково-виробнича дослідна агрофірма «Наукова» Національної академії аграрних наук України», посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувану постанову апеляційного суду, справу направити для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

21. Підставою касаційного оскарження заявник зазначає порушення норм процесуального права, суд апеляційної інстанції помилково закрив провадження у справі, не врахувавши, що спір між заявником та відповідачами не є майновим та має приватноправовий характер; неврахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 25 серпня 2020 року у справі № 910/13737/19, від 09 лютого 2021 року у справі

№ 922/1134/17, від 21 квітня 2021 року у справі № 927/379/17, від 15 червня

2021 року у справі № 916/585/18, від 20 вересня 2023 року у справі № 201/5683/22.

22. Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційний суд дійшов правильних висновків, що розгляд всіх майнових спорів, стороною в яких є боржник у справі про банкрутство, повинен відбуватися саме і виключно господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи.

23. Разом з тим, закриваючи провадження у цій справі №175/984/22, апеляційний суд фактично врахував лише суб`єктний склад учасників справи, одним із яких є юридична особа, визнана Господарським судом Дніпропетровської області банкрутом, проте залишив поза увагою те, що визначальними ознаками для правильного вирішення питання юрисдикції також є і характер спірних правовідносин, зміст та юридична природа обставин у справі.

24. Тобто апеляційний суд не врахував, що спір між ДП «Науково-виробнича дослідна агрофірма «Наукова» Національної академії аграрних наук України»та відповідачами не є майновим, що повинно бути обов`язковою умовою для розгляду такого спору в межах справи про банкрутство заявника за правилами господарського судочинства.

25. Той факт, що право користування землею є майновим і охоплюється поняттям «власність» за змістом статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не змінює бухгалтерський облік такого права як нематеріального активу та не впливає на кваліфікацію спору з боржником як немайнового.

26. Отже, вважає, що заявлені позивачем вимоги немайнового характеру перебувають поза межами питань, які підлягають вирішенню у справі про банкрутство ДП «Науково-виробнича дослідна агрофірма «Наукова» Національної академії аграрних наук України», не впливають на обсяг майна чи зобов`язань ані суб`єкта, щодо якого вирішується питання про неплатоспроможність, ані його кредиторів чи божників.

Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу

27. У лютому 2024 року до Верховного Суду надійшов відзив Заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури на касаційну скаргу, в якому він просив касаційну скаргу залишити без задоволення, а постанову апеляційного суду - без змін, посилаючись на те, що судове рішення суду апеляційної інстанції ухвалено з дотриманням норм процесуального права і доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують. Вважає, що суд апеляційної інстанції обґрунтовано закрив провадження у цій справі, враховуючи перебування у провадженні господарського суду Дніпропетровської області з 07 квітня 2004 року справи №Б29/59/04 про банкрутство ДП «Науково-виробнича дослідна агрофірма «Наукова» Національної академії аграрних наук України»та здійснення державним підприємством своєї основної діяльності саме завдяки обробленню спірних земельних ділянок і можливістю завдяки цьому погашати грошові вимоги кредиторів, а тому матеріально-правові вимоги про визнання нечинним державного акту на право постійного користування земельними ділянками площею 15 254,7 га підлягають розгляду в порядку господарського судочинства в справі про банкрутство.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

28. Рішенням Дніпропетровської районної Ради народних депутатів

від 21 жовтня 1998 року №ІІІ/ХХІІІ вирішено передати Агрофірмі «Наукова» в постійне користування землі площею 25564,7 га, що знаходяться на території Дніпропетровського (Дніпровського) району Дніпропетровської області. Право постійного користування оформлено державним актом на право постійного користування землею серії ДП ДН 034201, виданим Дніпропетровською районною Радою народних депутатів Дніпропетровського району Дніпропетровської області 16 грудня1998 року та зареєстрованим в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею під №1254.

29. Вказаний державний акт було визнано недійсним в частині передачі земель загальною площею 10310 га.

30. Так, рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 16 жовтня 2002 року у справі №А9/366 (А12/64-А1/103) за позовом Миколаївської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області до Дніпропетровської районної ради Дніпропетровської області, третя особа Колективне сільськогосподарське підприємство «Жовтнева революція», Науково-виробнича дослідна агрофірма «Наукова» про визнання рішення недійсним - задоволено позовні вимоги Миколаївської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області. Визнано недійсним рішення Дніпропетровської районної Ради народних депутатів від 21 жовтня 1998 року №ІІІ/ХХІІІ скликання від 21 жовтня 1998 року «Про інвентаризацію земель Агрофірми «Наукова». Визнано недійсним державний акт на право постійного користування землею від 16 грудня 1998 року серія ДП ДН 034201, виданий Дніпропетровською районною радою Дніпропетровської області Агрофірмі «Наукова» у тому, що зазначеному землекористувачу надається у постійне користування 25564,7 гектарів землі в межах згідно з планом землекористування.

31. Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду

від 08 січня 2003 року рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 16 жовтня 2002 року змінено, викладено резолютивну частину у наступній редакції: «Рішення Дніпропетровської районної Ради народних депутатів від 21 жовтня

1998 року №ІІІ/ХХІІІ визнати недійсним в частині, що стосується земель площею 4848 га, які розташовані в межах Миколаївської сільської ради. У визнанні цього рішення недійсним в іншій частині відмовити. Визнати недійсним державний акт на право постійного користування землею від 16 грудня 1998 року серія ДП ДН 034201 у тому, що Агрофірмі «Наукова» надається у постійне користування

25564,7 гектарів землі в межах згідно з планом користування землею в частині надання 4848,0 гектарів землі, яка розташована в межах Миколаївської сільської ради. У визнанні зазначеного державного акта недійсним в іншій частині відмовлено. Вказана постанова Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 08 січня 2003 року набрала законної сили.

32. Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 23 квітня

2003 року у справі №Н32/20 (Н25/106-Н22/283) за позовом Орджонікідзевської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області до Дніпропетровської районної ради Дніпропетровської області, третя особа Науково-виробнича дослідна агрофірма «Наукова», третя особа Колективне сільськогосподарське підприємство ім. Орджонікідзе, Рішення Дніпропетровської районної Ради народних депутатів від 21 жовтня 1998 року №ІІІ/ХХІІІ визнано недійсним в частині, що стосується земель площею 5462 га, які розташовані в межах Орджонікідзевської сільської ради. У визнанні рішення таких, що не породжує правових наслідків, відмовлено. Визнано недійсним державний акт на право постійного користування землею від 16 грудня 1998 року серія ДП ДН 034201 у тому, що Агрофірмі «Наукова» надається у постійне користування

25564,7 гектарів землі в межах згідно з планом користування землею в частині надання 5462,0 гектарів землі, яка розташована в межах Орджонікідзевської сільської ради. Вказане рішення суду набрало законної сили 14 травня 2003 року.

33. У зв`язку із прийняттям зазначених судових рішень господарськими судами, 25 липня 2003 року ІХ сесія XXIV скликання Дніпропетровської районної ради Дніпропетровської області прийняла рішення, згідно якого вирішила: 1. Рішення Господарського суду Дніпропетровської області у справах №Н32/20/Н25/106-Н/22/283 від 23 квітня 2003 року та №А9/366/А12/64-А1/103 від 16 жовтня

2002 року взяти до відома; 2. Доручити районному відділу земельних ресурсів (Безкровному В.М.): 2.1. Внести зміни до державного акту на право постійного користування землею науково-виробничої дослідної агрофірми «Наукова»

від 16 грудня 1998 року серія ДП ДН 034201 в частині надання у постійне користування 5462 га землі, розташованої в межах Орджонікідзевської сільської ради та в частині надання у постійне користування 4848 га землі, розташованої в межах Миколаївської сільської ради; 3. Рекомендувати райдержадміністрації згідно повноважень, визначених Земельним кодексом України (пункт 12 розділу 10 Перехідних положень), провести дії, необхідні для виконання рішень Господарського суду Дніпропетровської області у справах №Н32/20/Н25/106-Н/22/283 від 23 квітня 2003 року та №А9/366/А12/64-А1/103 від 16 жовтня

2002 року; 4. Рекомендувати райдержадміністрації до 01 жовтня 2003 року розробити Програму використання цих земель з урахуванням розпаювання та інформувати районну раду.

34. Керуючись вказаним рішенням ради, в примірнику державного акту на право постійного користування землею серія ДП ДН №034201, який знаходився в Дніпропетровському районному відділі земельних ресурсів Державного комітету України по земельних ресурсах, зроблено запис: «Вилучено згідно рішення ІХ сесії ХХIV скликання Дніпропетровської районної ради від 25 липня 2003 року: по Орджонікідзевській с/р - 5462,0 га, по Миколаївській с/р - 4848,0 га».

35. Відповідно до Закону України «Про добровільне об`єднання територіальних громад» та із врахуванням Розпорядження Кабінету Міністрів України № 601-р від 20 травня 2020 року «Про затвердження перспективного плану формування територій громад Дніпропетровської області» Миколаївська, Горьківська, Новотаромська (колишня - Орджонікідзевська), Степова територіальні громади Дніпровського району увійшли до складу об`єднаної Миколаївської територіальної громади.

36. 14 грудня 2021 року до Миколаївської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області звернулися із заявами мешканці територіальної громади ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 про надання дозволів на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною площею по 2,0 га для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться на території Миколаївської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області за межами населених пунктів. До кожного клопотання долучено викопіювання з публічної кадастрової карти із позначенням місця розташування бажаної земельної ділянки.

37. За результатами розгляду вказаних заяв Миколаївською сільською радою Дніпровського району Дніпропетровської області прийнято рішення від 22 грудня 2021 року №282-15/VIII «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства». Згідно з пунктами 8, 9, 10, 11, 12, 13, 14, 15, 16, 17, 18 цього рішення вирішено надати дозволи на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність ОСОБА_1 орієнтовною площею 2,0 га, ОСОБА_2 орієнтовною площею 2,0 га,

ОСОБА_3 орієнтовною площею 2,0 га, ОСОБА_4 орієнтовною площею 2,0 га, ОСОБА_5 орієнтовною площею 2,0 га, ОСОБА_6 орієнтовною площею 2,0 га, ОСОБА_7 орієнтовною площею 2,0 га, ОСОБА_8 орієнтовною площею 2,0 га, ОСОБА_9 орієнтовною площею 2,0 га,

ОСОБА_10 орієнтовною площею 2,0 га, ОСОБА_11 орієнтовною площею 2,0 га.

38. Після отримання дозволів були розроблені проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок, на підставі яких в подальшому сформовано та зареєстровано в Державному земельному кадастрі земельні ділянки з кадастровими номерами :02:105:0023, :02:105:0024, :02:105:0025, :02:105:0026.

39. 19 вересня 2022 року ДП «Науково-виробнича дослідна агрофірма «Наукова» Національної академії аграрних наук України» (замовник) уклало з фізичною особою-підприємцем ОСОБА_12 (експерт) договір про надання послуг про проведення експертного дослідження, згідно якого експерт зобов`язався із урахуванням вимог Закону України «Про судову експертизу» провести земельно-технічне дослідження.

40. Фізична особа-підприємець ОСОБА_12 03 жовтня 2022 року склав Висновок №56, у якому на поставлене замовником питання сформував наступну відповідь: За результатами проведеного дослідження експерт дійшов висновку, що земельні ділянки з кадастровими номерами :02:105:0023, :02:105:0024, :02:105:0025 та :02:105:0026, що розташовані на території Миколаївської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, входять до масиву земель, що були передані в користування ДП «Науково-виробнича дослідна агрофірма «Наукова» Національної академії аграрних наук України» на підставі державного акту на право постійного користування землею серії ДП ДН 034201, виданого Дніпропетровською районною Радою народних депутатів Дніпропетровського району Дніпропетровської області 16 грудня 1998 року.

41. Встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, що виділення в натурі земель, які було вилучено згідно рішення ІХ сесії ХХIV скликання Дніпропетровської районної ради від 25 липня 2003 року: по Орджонікідзевській с/р - 5462,0 га, по Миколаївській с/р - 4848,0 га, не проводилося.

42. Відповідно до листа Головного управління Держгеокадастру в Дніпропетровській області від 28 квітня 2023 року вих. №29-4-0.223-2552/2-23 інформація щодо проведення робіт по відновленню в натурі (на місцевості) та закріпленню межовими знаками меж земель, переданих в постійне користування на підставі державного акту серії ДП ДН №034201, відсутня.

43. Також судом установлено, що постановою господарського суду Дніпропетровської області від 29 серпня 2011 року у справі №Б29/59/04 визнано ДП «Науково-виробнича дослідна агрофірми «Наукова» Національної академії аграрних наук України», с. Горького Дніпропетровського району Дніпропетровської області, вул. Наукова, 8 () - банкрутом. Відкрито ліквідаційну процедуру у справі строком на 1 рік до 29 серпня 2012 року.

44. З ухвал господарського суду Дніпропетровської області від 23 травня

2023 року, від 04 липня 2023 року вбачається, що до теперішнього часу справа №Б29/59/04 про банкрутство ДП «Науково-виробнича дослідна агрофірма «Наукова» Національної академії аграрних наук України» перебуває на розгляді у господарському суді Дніпропетровської області.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

45. Положенням частини другої статті 389 ЦПК України встановлено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

46. Касаційна скарга підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

47. Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

48. Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

49. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

50. Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

51. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

52. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

53. Зазначеним вимогам закону постанова суду апеляційної інстанції не відповідає.

54. У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

55. За статтею 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності й спеціалізації та визначається законом.

56. За вимогами частини першої статті 18 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

57. Важливість визначення юрисдикції підтверджується закріпленням у Конституції України принципу верховенства права, окремими елементами якого є законність, правова визначеність та доступ до правосуддя.

58. Судова юрисдикція - це компетенція спеціально уповноважених органів судової влади здійснювати правосуддя у формі встановленого законом виду судочинства щодо визначеного кола правовідносин.

59. При вирішенні питання щодо можливості розгляду справи у порядку цивільного судочинства необхідно керуватися передбаченими у статті 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства, а саме: справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

60. Відповідно до статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

61. Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

62. Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у будь-яких правовідносинах, крім випадків, коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства, а по-друге, спеціальний суб`єктний склад цього спору, в якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа. Критеріями розмежування між справами цивільного та господарського судочинства є одночасно суб`єктний склад учасників процесу та характер спірних правовідносин.

63. Юрисдикція господарського суду поширюється на спір, що виник між сторонами, зокрема, за таких умов: участь у спорі суб`єкта господарювання; наявність між сторонами, по-перше, господарських відносин, врегульованих ЦК України, ГК України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і, по-друге, спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом; відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

64. Господарські суди розглядають справи в порядку позовного провадження, якщо склад учасників спору відповідає приписам статті 20 Господарського процесуального кодексу України, а правовідносини, з яких виник цей спір, мають господарський характер.

65. Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про відшкодування шкоди та/або збитків, завданих боржнику; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника (частина друга статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства).

66. Боржником у справі про банкрутство є юридична особа або фізична особа, у тому числі фізична особа-підприємець, неспроможна виконати свої грошові зобов`язання, строк виконання яких настав.

67. Отже частина друга статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства (неплатоспроможність) визначає підсудність спорів одному господарському суду, який акумулює усі майнові вимоги за участю боржника.

68. У відповідності до пункту 8 статті 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України.

69. У справі, яка переглядається, апеляційний суд встановив, що постановою господарського суду Дніпропетровської області від 29 серпня 2011 року у справі №Б29/59/04 визнано ДП «Науково-виробнича дослідна агрофірми «Наукова» Національної академії аграрних наук України», с. Горького Дніпропетровського району Дніпропетровської області, вул. Наукова, 8 () - банкрутом. Відкрито ліквідаційну процедуру у справі строком на 1 рік до 29 серпня 2012 року.

70. Звертаючись до суду з цим позовом, ДП «Науково-виробнича дослідна агрофірма «Наукова» Національної академії аграрних наук України» просило суд визнати незаконним та скасувати пункти 8, 9, 10, 11, 12, 13, 14, 15, 16, 17, 18 рішення Миколаївської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області від 22 грудня 2021 року №282-15/VIII «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства» в частині надання

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 дозволів на виготовлення проекту відведення земельної ділянки для особистого селянського господарства.

71. Звертаючись до суду із зустрічним позовом, ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 просили суд визнати державний акт на право постійного користування землею, серії ДП ДН 034201 від 16 грудня 1998 року, таким, що втратив чинність, та відсутнім у ДП «Науково-виробнича дослідна агрофірма «Наукова» Національної академії аграрних наук України» права постійного користування земельними ділянками, наданими в постійне користування відповідно до державного акту на право постійного користування землею, серії ДП ДН 034201 від 16 грудня 1998 року.

72. У постанові від 10 лютого 2021 року у справі № 289/697/18 (провадження

№ 61-567св19)Верховний Суд зазначав, що «…позивач звернувся до суду з вимогою про розірвання договорів оренди земельних ділянок. Спір за такою вимогою не входить до числа тих, що відповідно до вимог Закону № 2343-XII та ГПК України належать до юрисдикції господарського суду в межах справи про банкрутство. Той факт, що право оренди є майновим і охоплюється поняттям «власність» за змістом статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не змінює бухгалтерський облік такого права як нематеріального активу та не впливає на кваліфікацію спору про розірвання договору оренди як немайнового.

З матеріалів справи не вбачається, а судами не встановлено, що на спірній земельній ділянці знаходиться будь-яке майно ТОВ «Вишевичі», яке можна було б вважати активом боржника, що у подальшому може бути направлений на погашення грошових вимог кредиторів боржника.

Таким чином, позовні вимоги до відповідача є немайновими, а спір не стосується питання щодо формування активу боржника, а тому не пов`язаний зі здійсненням провадження у справі про банкрутство ТОВ «Вишевичі», а отже, підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства…».

73. Під немайновим позовом слід розуміти вимогу про захист права або інтересу, об`єктом якої є благо, що не піддається грошовій оцінці.

74. Заявлені у цій справі вимоги позивача ДП «Науково-виробнича дослідна агрофірма «Наукова» Національної академії аграрних наук України» про визнання незаконним та скасування рішення Миколаївської сільської ради в частині надання дозволів на виготовлення проектів відведення земельних ділянок не підлягають грошовій оцінці та є немайновими, а результат їх розгляду безпосередньо не впливає на обсяг ліквідаційної маси чи обсяг грошових зобов`язань божника ДП «Науково-виробнича дослідна агрофірма «Наукова» Національної академії аграрних наук України».

75. Отже відсутні підстави вважати, що позовні вимоги про визнання незаконним та скасування рішення Миколаївської сільської ради в частині надання дозволів на виготовлення проектів відведення земельних ділянок підлягають розгляду у порядку, визначеному частиною другою статті 7 Кодексу України з процедури банкрутства та пунктом 8 статті 20 ГПК України.

76. Цей висновок узгоджується з висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року у справі № 752/4361/15 (провадження № 14-561цс19), постановах Верховного Суду від 05 жовтня

2022 року у справі № 707/149/22 (провадження № 61-8654св22), від 15 березня 2023 року у справі № 711/7709/19 (провадження № 61-15615св20), від 20 вересня 2023 року у справі № 201/5683/22 (провадження № 61-9628св23).

77. Верховний Суд у постанові від 21 квітня 2021 року у справі № 927/379/17 (927/485/20) звернув увагу на необхідність дотримання принципу процесуальної економії при розгляді справ. Верховний Суд зауважив, що за змістом статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства, у разі, якщо боржник не є стороною в майновому спорі або відсутні позовні вимоги до боржника та щодо його майна, то такий спір розглядається в окремому позовному провадженні, а не в межах справи про банкрутство боржника.

78. Враховуючи предмет і підстави заявлених позовних вимог, Верховний Суд вважає, що їх розгляд доцільно здійснювати у порядку цивільного судочинства, оскільки заявлені позивачем вимоги немайнового характеру не свідчать про наявність між сторонами справи господарських правовідносин та перебувають поза межами питань, які підлягають вирішенню у справі про банкрутство ДП «Науково-виробнича дослідна агрофірма «Наукова» Національної академії аграрних наук України», не впливають на обсяг майна чи зобов`язань ані суб`єкта, щодо якого вирішується питання про неплатоспроможність, ані його кредиторів чи боржників.

79. За таких обставин суд апеляційної інстанції дійшов безпідставного висновку про те, що дана справа підлягає вирішенню судом, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство ДП «Науково-виробнича дослідна агрофірма «Наукова» Національної академії аграрних наук України», та помилково закрив провадження у справі, оскільки спір у цій справі за своєю правовою природою й правовими наслідками не відноситься до компетенції господарських судів України, а підлягає вирішенню у порядку цивільного судочинства.

80. Щодо зустрічного позову ОСОБА_4 , ОСОБА_8 та ОСОБА_10 про визнання державного акту на право постійного користування землею таким, що втратив чинність, та відсутність у ДП «Науково-виробнича дослідна агрофірма «Наукова» Національної академії аграрних наук України»права постійного користування земельними ділянками, то Верховний Суд зазначає, що зустрічна позовна заява була подана в межах справи №175/984/22 на підставі частини шостої статті 30 ЦПК України, відповідно до якої зустрічний позов та позов третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, незалежно від їх підсудності пред`являються в суді за місцем розгляду первісного позову.

81. Згідно із пунктом 2 частини першої статті 409 ЦПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.

82. Відповідно до частин четвертої та шостої статті 411 ЦПК України справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом. У всіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції. Підставою для скасування судових рішень суду першої та апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є порушення норм матеріального чи процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, що перешкоджають подальшому провадженню у справі.

83. Оскільки судом апеляційної інстанції допущено порушення норм процесуального права, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, то оскаржувана постанова суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню із направленням справи до апеляційного суду для продовження розгляду.

Керуючись статтями 400, 409, 411, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу представника Державного підприємства «Науково-виробнича дослідна агрофірма «Наукова»Національної академії аграрних наук України» - адвоката Якименка Олександра Володимировичазадовольнити.

2. Постанову Дніпровського апеляційного суду від 05 грудня 2023 рокускасувати, справу направити до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді:Є. В. Синельников О. В. Білоконь О. М. Осіян Н. Ю. Сакара В. В. Шипович