Справа № 337/1430/23
Провадження № 2-др/331/14/2024
24 травня 2024 року м. Запоріжжя
Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді Жукової О.Є.
за участю секретаря Мироненко О.В.
представника позивача-відповідача- ОСОБА_1
представника відповідача-позивача- ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції заяву ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання права особистої приватної власності та зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання права особистої приватної власності,
На підставі викладеного, керуючись ст. 270 ЦПК України, суд, -
Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 21 листопада 2023 року у справі № 337/1430/23 в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання права особистої приватної власності відмовлено. Також , зазначеним судовим рішенням відмовлено в задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання права особистої приватної власності.

27 листопада 2023 року представник позивача-відповідача ОСОБА_3 адвокат Голубчик І.В. звернувся до суду із заявою, в якій просить ухвалити додаткове рішення у справі щодо стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 судові витрати на професійну правничу допомогу увигляді гонорару адвоката за надання правової (правничої) допомоги в суді першої інстанції в розмірі 20000,00грн.

В обґрунтування вказаної заяви зазначив, що судом не вирішено питання, у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, про судові витрати ОСОБА_3 на правову допомогу адвоката в суді першої інстанції, про витрати на яку було зазначено нею у первісному позові, у відзиві на зустрічну позовну заяву та в судових засіданнях згідно договору про надання правової допомоги б/н від 01.02.2023 р., квитанції до прибуткового касового ордера N? 34 від 01.02.2023 р. та детального опису робіт (наданих послуг).

ОСОБА_3 обґрунтувала свої витрати на правову допомогу та підтвердила їх належними і допустимими доказами та просила суд врахувати зазначені в первісному позові і відзиві на зустрічну позовну заяву аргументи і заперечення, в т.ч. й щодо стягнення з ОСОБА_4 судових витрат на правову допомогу.

Вирішуючи питання судових витрат у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, суд не урахував витрат, як за первісним позовом ОСОБА_3 на правову допомогу адвоката, так і за зустрічним позовом ОСОБА_4 . Однак, за заявою ОСОБА_4 про розподіл судових витрат суд ухвалив додаткове рішення, яким стягнув з ОСОБА_3 витрати на професійну правничу допомогу.

Користуючись своїм правом на відшкодування судових витрат ОСОБА_3 , звертається до суду із заявою про ухвалення додаткового судового рішення.

Представник відповідача-позивача ОСОБА_4 адвокат Корнієнко М.С. подала заперечення, в яких просила з задоволенні заяви про розподіл судових витрат відмовити. В обґрунтування заперечень зазначила, що 21 листопада 2023 року суд ухвалив по справі рішення, яким відмовив у задоволенні позовних вимог Позивача. Відтак, підстави для покладення судових витрат Позивача на Відповідача відсутні. Зауважила, що підстави для стягнення з ОСОБА_4 судових витрат, які Позивач понесла у зв`язку з пред`явленням зустрічного позову, так само, відсутн. Вважає, що Позивач не зазначила попередній орієнтовний розрахунок судових витрат, які вона понесла у зв`язку з пред`явленням зустрічного позову та те, що в матеріалах справи відсутні докази понесення витрат на професійну правничу допомогу, у зв`язку з пред`явленням та розглядом зустрічного позову. Також вважає, що заявлена сума судових витрат є явно завищеною та неспівмірною обсягу наданої правничої допомоги, а також досягнутому результату розгляду справи (відмова у задоволенні первісного позову). Так, сума у 20 000 грн. не відповідає критеріям розумності та необхідності, з матеріалів справи не можливо встановити, на підставі чого була визначена така сума витрат і чим вона обґрунтована. У задоволенні заяви ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат паросила відмовити.

У судовому засіданні представник позивача за первісним позовом ОСОБА_1 заяву підтримав .

Представник відповідача-позивача ОСОБА_4 адвокат Корнієнко М.С. в задоволенні заяви просила відмовити з урахуванням наданих заперечень.

Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши вступне слово учасників справи, дійшов до наступного.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Частиною першою статті 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Одним з основних принципів цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).

Відповідно до положень ч.ч. 1-2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

За правилами розподілу судових витрат, що визначені ч. 2 ст. 141 ЦПК України, витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі відмови в позові - на позивача.

Відповідно до положень ч.1-2 ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Частиною 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом установленого строку така заява залишається без розгляду.

Частиною 4 ст. 137 ЦПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони.

За змістом ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

У відповідності до ч. 2 ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Встановлено, що правову допомогу ОСОБА_3 в рамках справи № 337/1430/23 надавав адвокат Голубчик І.В. згідно договору про надання правової допомоги від 01.02.2023.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд має з`ясувати склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Судом встановлено, що рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 21.11.2023 р. у цивільній справі N? 337/1430/23 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання права особистої приватної власності та зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання права особистої приватної власності в задоволенні позовних вимог за первісним позовом та зустрічним позовом відмовлено.

Відтак, підстави для покладення судових витрат Позивача на Відповідача відсутні. Підстави для стягнення з ОСОБА_4 судових витрат, які Позивач понесла у зв`язку з пред`явленням зустрічного позову, так само, відсутні, з огляду на те, що у відзиві не зустрічну позовну заяву Позивач не зазначила попередній орієнтовний розрахунок судових витрат, які вона понесла у зв`язку з пред`явленням зустрічного позову.

У відзиві на зустрічну позовну заяву Позивач наголосила, що витрати, які вона понесла у зв`язку зі зверненням до Суду з первісною позовною заявою, становлять 20 000, 00 грн, а також послалася на те, що докази цих витрати були подані до Суду разом з позовом, однак про свої витрати, пов`язані з пред`явленням зустрічного позову та його подальшим розглядом, Позивач у відзиві не зазначила. Також в матеріалах справи відсутні докази понесення витрат на професійну правничу допомогу, у зв`язку з пред`явленням та розглядом зустрічного позову.

При цьому суд зазначає, що договір, на який посилається Позивач, як на підставу для розподілу судових витрат, датований 01 лютого 2023 року. В цьому договорі визначена фіксована сума послуг адвоката 20 000 грн. Ця ж сума (20 000 грн) була сплачена Позивачем адвокату 01 лютого 2023 року відповідно до прибуткового касового ордеру № 34. Відтак, вказана у Заяві сума 20 000 грн. стосується саме первісної позовної заяви, адже станом на 01 лютого 2023 року (день підписання договору та здійснення розрахунків) зустрічний позов не був поданий і послуги адвоката у зв`язку з пред`явленням зустрічного позову, вочевидь, не могли бути включені в суму 20 000 грн.

Додатковий договір про надання правничої допомоги між Позивачем та адвокатом не укладався, зміни у договір від 01 лютого 2023 року, зокрема, після пред`явлення зустрічного позову, не вносилися. Рахунки на оплату послуг адвоката, наданих у зв`язку з пред`явленням та розглядом зустрічного позову, Позивачеві не виставлялися і нею відповідні послуги не сплачувалися, з чого вбачається що договір від 01 лютого 2023 року стосується надання правничої допомоги, пов`язаної із поданням первісного позову та представництва інтересів Позивача щодо первісного позову.

Враховуючи викладене та те, що оскільки рішенням Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 21 листопада 2023 року у задоволенні позову ОСОБА_3 про визнання особистої приватної власності на автомобіль було відмовлено, тому судові витрати, повязані з правничою допомогою адвоката, які понесла ОСОБА_3 під час розгляду даної справи (первісного позову) покладаються на неї, яка є позивачем у первісному позові.

Керуючись ст. 270 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання права особистої приватної власності та зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання права особистої приватної власності задовольнити частково .

Ухвалити по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання права особистої приватної власності та зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання права особистої приватної власності додаткове рішення.

В задоволенні заяви ОСОБА_3 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу відмовити.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

Повний текст судового рішення складений 28 травня 2024 року.

Суддя: О.Є. Жукова