Справа № 485/581/23
Провадження №2/485/13/24
РІШЕННЯ

іменем України

24 травня 2024 року м.Снігурівка

Снігурівський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Бодрової О.П.,

за участю секретаря судового засідання Літвінової Д.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження цивільну справу №485/581/23, провадження №2/485/180/23 за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості,

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

У липні 2023 року Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (далі АТ КБ «Приватбанк», Банк) звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості.

Позов мотивовано тим, що 25 квітня 2006 року між Банком та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір, за умовами якого остання отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку.

Посилаючись на те, що Банк свої зобов`язання виконав повністю, а відповідачка грошові кошти для погашення заборгованості в повному обсязі не перерахувала, у зв`язку з чим станом на 29 січня 2023 року має заборгованість у сумі 74251,24 грн, з яких: 60739,71 грн заборгованість за тілом кредиту, 13511,53 грн заборгованість за простроченими відсотками.

Враховуючи викладене, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 74251,24 грн та понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2684,00 грн.

У відзиві на позовну заяву відповідачка позов не визнала, просила суд у задоволенні позову відмовити, зазначила, що при підписані анкети-заяви вона не була ознайомлена з умовами договору. Зазначає, що розрахунок заборгованості не є первинним документом, який підтверджує укладення договору на умовах, які вказані банком у позовній заяві. Відсутні докази вважати, шо сторони обумовили у письмовому договорі ціну договору, яка встановлена у формі процентів за користування кредитними коштами, отже заборгованість за процентами в розмірі 13511 грн вона також не визнає та списані на користь позивача не передбачених анкетою відсотків в сумі 40727,74 грн повинні враховуватися судом як оплата по тілу кредиту.

У відповіді на відзив позивач зазначив, що заява про приєднання до Умов та Правил з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами, що розташовані на офіційному сайті Банку складають договір про надання банківських послуг. Зазначають, що в анкеті-заяві встановлено поточну процентну ставку у розмірі 3 % ( 36 % на рік). Відповідачкою розрахунок заборгованості не спростований, контррозрахунок не наданий. Надана виписка свідчить про те, що відповідачка активно використовувала кредитні кошти. Аналогічне позивач зазначив у письмових поясненнях /т.1 а.с.162-167/.

У запереченнях на відзив відповідачка зазначила, що відсутні підстави вважати, що на день підписання анкети заяви 06 липня 2011 сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, анкета-заява на отримання кредитної картки не містить посилання на конкретні умови користування, порядок повернення кредиту. При цьому посилається на постанову Верховного Суду від 03 липня 2019 року (справа №342/180/17).

У письмових поясненнях представник відповідачки зазначив, що відповідачка частково визнає позовні вимоги, просив суд у задоволенні позовних вимог в частині стягнення заборгованості відсотків в сумі 13511 грн та стягнення тіла кредиту в сумі 60739,71 грн відмовити, задовольнити позовні вимоги в частині стягнення тіла кредиту в розмірі 28 282,13 грн. Зазначає, що у кредитному договорі сторони погодили строк дії договору строк дії договору відповідає строку дії картки. Картка універсальна 45842 термін дії 04/15. В даному кредитному договорі були узгоджені відсотки за базовою ставкою 3 % річних в місяць з розрахунку 360 днів на рік. Отже, в квітні 2015 року строк дії кредитного договору від 25.04.2006 закінчився з закінченням терміну дії Картки Універсальна 45842. Банк не надав доказів, що кредитний договір було пролонговано шляхом підписання додаткової угоди. Відсотки було нараховані понад строку кредитування. При цьому посилається на постанову Великої Палати Верховного Суду від 23.10.2019 №723/304/16-ц.

Інші процесуальні дії у справі

Ухвалою судді Снігурівського районного суду Миколаївської області від 13 липня 2023 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд даної цивільної справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи.

Снігурівський районний суд Миколаївської області своєю ухвалою від 25 жовтня 2023 року витребував у АТ КБ «Приватбанк» оригінал договору від 25.04.2006, укладеного з ОСОБА_1 та розрахунок заборгованості за договором з урахуваннями процентної ставки 3 % на місяць відповідно до умов кредитування.

Позиції участників

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив суд позов задовольнити.

Відповідачка у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Представник відповідачки надав заяву про розгляд справи у відсутність відповідачки.

Мотивувальна частина

Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини

Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків.

Суд встановив, що 25 квітня 2006 року між позивачем та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір. За умовами договору сума кредитного ліміту 2000 грн. Базова процента ставка 3 проценти на місяць із розрахунку 360 днів на рік. Строк дії кредитного ліміту відповідає строку дії картки. /т.1 а.с.40/.

До позовної заяви представник банку додав паспорт споживчого кредиту, підписаний позичальником 12.07.2021, в якому відсутні відомості про те, що він є складовою Договору від 25.04.2006. Крім того, у цьому паспорті зазначено, що умови Договору про споживчий кредит можуть відрізнятися від інформації, наведеної в цьому Паспорті споживчого кредиту, та будуть залежати від проведеної кредитодавцем оцінки кредитоспроможності споживача з урахуванням, зокрема, наданої ним інформації про майновий та сімейний стан, розмір доходів тощо.

Також до позовної заяви позивачем надано Умови та правила надання банківських послуг, які не підписані позичальником.

Згідно з довідкою позивача, за кредитним договором підписаним між Банком та ОСОБА_1 останній були надані такі кредитні картки: 20.02.2011 №088112 тип картки «Універсальна», термін дії до 03/15; 25.04.2006 №145842 тип картки «Універсальна», термін дії до 04/15; 04.08.2014 №210176 термін дії до 07/18; 13.08.2018 №537307 тип картки «Універсальна GOLD» термін дії 07/22 /т1. а.с.38/.

Відповідно до довідки умови кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на ОСОБА_1 змінювалися: старт карткового рахунку проведено 25.04.2006; 29.05.2006 встановлено кредитний ліміт 2000 грн; 13.08.2007 3000 грн; 03.07.2008 4000 грн; 11.02.2009 3700 грн; 06.07.2011- 7400 грн; 07.08.2013 9000 грн; 13.09.2013 11000 грн; 17.09.2013 9000 грн; 14.10.2014 - 8740 грн; 26.05.2017 14000 грн; 19.10.2017 19000 грн; 02.07.2019 20000 грн; 06.11.2019 22000 грн; 05.02.2020 27000 грн; 09.07.2020 31000 грн; 12.07.2021 33000 грн; 13.10.2021 41000 грн; 14.01.2022 збільшено до 59000 грн; 26.12.2022 зменшено до 0,00 грн /т.1 а.с.37/.

Згідно наданих Банком розрахунків виконаних станом на 31 травня 2015 року, станом на 30 червня 2019 року, станом на 29 січня 2023 року, а також виписки за договором за період 25.04.2006 31.01.2023, заборгованість відповідачки за кредитним договором станом на 31.01.2023 року становить 74251,24 грн, з яких 60739,71 грн - заборгованість за тілом кредиту та 13511,53 грн - заборгованість за відсотками.

З виписки з банківського рахунку встановлено, що ОСОБА_1 активно користувалася кредитною карткою, а саме здійснювала зняття готівки, розраховувалася карткою. Останній раз розрахувалася карткою на суму 240 грн 02.04.2022-03.04.2022. Крім того, 30.03.2022 знімала готівку у розмірі 28000 грн та 31.03.2022 у розмірі 28000 грн /т.1 а.с.25/.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування

Вирішуючи цивільно-правовий спір, що виник між сторонами, суд виходить з такого.

Відповідно до вимог ст.525, 526, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в строк, встановлений в договорі, одностороння відмова від зобов`язання, якщо інше не встановлено договором, не допускається.

Відповідно до частини 1 статті 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі.

Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (частина 2 статті 1055 ЦК України).

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони (частина 1 статті 207 ЦК України).

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами) (частина 2 статті 207 ЦК України).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1054 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним(стаття 1055 ЦК України).

За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Таким чином, в разі укладення кредитного договору відсотки за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку, припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені нормою частини другої статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Зазначене узгоджується з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постановах від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18), від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18).

З наданого позивачем розрахунку вбачалося, що Банком при нарахуванні відсотків застосовувався різний розмір процентної ставки, в той час як з умов кредитного договору вбачається, що розмір процентної ставки становить 3 % на місяць.

На виконання ухвали суду про витребування доказів Банком не надано розрахунок виходячи з процентної ставки 3 % на місяць.

Відповідачкою також не надано свого контррозрахунку.

З урахуванням наведеного суд здійснив самостійний розрахунок заборгованості в частині відсотків, а саме 36 відсотків річних (3 % на місяць) /т.2 а.с. 111-135/.

Наведене узгоджується з висновком Верховного Суду, викладеному у постанові від 07 червня 2023 року (справа 234/3840/15-ц) де Верховний Суд звернув увагу на те, що суд першої інстанції, у межах наданих йому процесуальним законодавством повноважень, не позбавлений можливості самостійно зробити розрахунок заборгованості, якщо не погодився з розрахунком, наданим позивачем.

Так, провівши відповідний розрахунок встановлено, що за період з 25.05.2006 по 01.07.2022 (строк дії договору) значно більше виходить сума боргу за процентами, ніж ту що просить стягнути позивач.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

З урахуванням положень ст.13 ЦПК України суд позбавлений можливості вийти за межі позовних вимог.

Отже, оскільки відповідачка взяті на себе зобов`язання не виконує, заборгованість належним чином не погашає, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову та стягнення з відповідачки заборгованості у розмірі 74251,24 грн, з якої: 60739,71 грн заборгованість за тілом кредиту, 13511,53 грн заборгованість за простроченими відсотками.

Посилання представника відповідачки щодо того, що строк дії договору закінчився ще у квітні 2015 року є неспроможними, оскільки як вбачається з умов договору, строк його дії відповідає строку дії картки, а остання картка діяла до липня 2022 року. В умовах кредитного договору не конкретизовано ні номер картки ні її тип.

Щодо судових витрат

Розподіляючи судові витрати, суд враховує, що позивачем сплачено в рахунок судового збору за звернення до суду із цим позовом 2684,00 грн, що підтверджується відповідним платіжним дорученням.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2684,00 грн на користь позивача.

На підставі викладеного, статей 526,530,549,625,610,612,1050,1054 ЦК України, керуючись статтями 4, 13, 81,141, 263-265, 268 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 25.04.2006 в розмірі 74251,24 (сімдесят чотири тисячі двісті п`ятдесят одна гривня двадцять чотири копійки) гривень та 2684,00 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривні понесених судових витрат.

На рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 28 травня 2024 року.

Позивач:

Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», 01001, м.Київ, вул.Грушевського, буд.1Д, адреса для листування: вул.Набережна Перемоги, буд.50, , розрахунковий рахунок № НОМЕР_1 , МФО №305299.

Відповідач:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя О.П.Бодрова