єдиний унікальний номер справи 531/699/24
номер провадження 2/531/325/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2024 року м. Карлівка

Карлівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Попова М.С.,

за участю секретаря Клименко Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Карлівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», за участю третьої особи: Карлівського відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції, про зняття арешту,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду із позовною заявою у якій просить зняти арешт з майна ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що накладений в рамках виконавчого провадження № 13065732 постановою від 25.05.2009.

У позовній заяві зазначила, що позивачка є матір`ю ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . ОСОБА_1 є єдиною спадкоємицею за законом , яка прийняла спадщину після смерті сина. Проте видати свідоцтво про право на спадщину за законом нотаріус не має можливості, через накладений арешт на все майно належне ОСОБА_2 на підставі постанови ВДВС Карлівського РУЮ про відкриття виконавчого провадження ВП 13065732 від 25.05.2009, реєстраційний номер обтяження: 9237270 від 11.11.2009. Нерухоме майно на яке накладено арешт - 1/3 частина земельної ділянки площею 3,23 га для товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Климівської сільської ради Карлівського району Полтавської області, яка належить ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого державним нотаріусом Карлівської державної нотаріальної контори Яковлєвою С.А. 27.01.2008, зареєстрованого в реєстрі №755. З питанням зняття арешту, позивачка звернулася до Карлівського ВДВС у Полтавському районі, та отримала відповідь, що згідно даних Автоматизованої системи виконавчого провадження на виконанні відділу перебувало виконавче провадження №13065732 з примусового виконання судового наказу №2-н-54 виданого 20.05.2008 року Карлівським районним судом Полтавської області про стягнення із ОСОБА_2 на користь ЗАТ КБ «Приватбанк» заборгованості по одержаному кредиту в розмірі 5445,59 грн. 30.12.2009 року державним виконавцем була винесена постанова про закінчення виконавчого провадження і матеріали справи були знищені через закінчення строків зберігання. Посилаючись на норми Закону України «Про виконавче провадження», Карлівський відділ ДВС на разі не має підстав для скасування арешту, а тому рекомендує звернутися до суду з відповідним позовом про зняття арешту.

Позивач до суду не з`явилася. Мається письмова заява про розгляд справи без її участі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надано письмове пояснення, у якому просять відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаються про наявність непогашеної заборгованості за кредитним договором, тобто боржник ОСОБА_2 не виконав свого зобов`язання. Додано документальні підтвердження. Справу просять розглядати без участі представника відповідача.

Представник третьої особи також не з`явився. Мається письмова заява про розгляд справи без участі їхнього представника, у задоволені позову ОСОБА_1 про зняття арешту просять відмовити у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, обєктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.10,11).

ОСОБА_1 є єдиною спадкоємицею за законом, яка прийняла спадщину після смерті сина, що підтверджено довідкою приватного нотаріуса (а.с.12).

ОСОБА_2 , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого державним нотаріусом Карлівської державної нотаріальної контори Яковлєвою С.А. 27.01.2008, зареєстрованого в реєстрі №755, належить 1/3 частина земельної ділянки площею 3,23 га для товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Климівської сільської ради Карлівського району Полтавської області, яка належить. На все нерухоме майно ОСОБА_2 накладено арешт на підставі постанови ВДВС Карлівського РУЮ про відкриття виконавчого провадження ВП 13065732 від 25.05.2009, реєстраційний номер обтяження: 9237270 від 11.11.2009 (а.с.13,14).

За інформацією Карлівського ВДВС від 26.01.2024 (а.с.15), судовим наказом Карлівського районного суду Полтавської області від 20 травня 2008 р. у справі №2-н-54/2008 було стягнуто із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , заборгованість за кредитним договором договором у розмірі 5445,59 грн. та судові витрати. На підставі отриманого виконавчого документу, було відкрито виконавче провадження №13065732 та, з метою повного та своєчасного виконання рішення суду, державним виконавцем 25.05.2009 накладено арешт на майно боржника.

Через наявність накладеного арешту на майно ОСОБА_2 , позивач не може належними чином оформити свої спадкові права.

Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно із нормою статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1231 ЦК України).

Відповідно до частини другої статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою.

Частиною першою статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України).

Частиною першою статті 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Проте відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України).

Системний аналіз зазначених норм права свідчить про те, що спадкоємець, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, є її власником з часу її відкриття, а документом для підтвердження права власності на спадкове майно є свідоцтво на спадщину, отримане в установленому законодавством порядку.

У спадкоємця, який в установленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають з часу відкриття спадщини, тому такий спадкоємець може захищати свої порушені права володіння та користування спадковим майном з використанням способів, визначених главою 29 ЦК України.

Наведені висновки сформульовано Верховним Судом у постанові від 22 березня 2023 року у справі № 463/6829/21-ц (провадження № 61-12264св22).

Підстави для зняття арешту з майна викладено у статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» Особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Викладене вище дає підстави зробити висновок, що зняття арешту з майна здійснюється за постановою державного виконавця, яка приймається на підставі відповідного рішення суду.

За правилами ч. 3 ст. 11, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи, як це закріплено вимогами ч. 1 ст. 76 ЦПК України.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, що відповідає положенням ч. 5 ст. 81 ЦПК України. Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Статтею 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що на виконанні у Карлівському районному ВДВС перебувало виконавче провадження №13065732 з примусового виконання судового наказу № 2-н-54, виданого 20.05.2008 Карлівським районним судом Полтавської області про стягнення з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , заборгованості за кредитним договором у розмірі 5445,59 грн. та судових витрат.

30.12.2009 державним виконавцем, керуючись пунктом 10 частини 1 статті 49 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року № 606-14 (редакція Закону, що діяла на момент вчинення виконавчих дій) була винесена постанова про закінчення виконавчого провадження, питання щодо зняття арешту з належного йому майна не вирішувалося. Виконавче провадження було знищене через закінчення строків зберігання.

Разом з тим, як повідомлено відповідачем, рішення Карлівського районного суду Полтавської області від 20 травня 2008 р. у справі №2-н-54/2008 боржник ОСОБА_2 не виконав, та наразі у нього обліковується заборгованість перед АТ КБ ПриватБанк , що підтверждується відповідною довідкою, та станом на 19.04.2024 складає 51870,77 грн.

Статтею 18 ЦПК України, визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. Обов`язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням вирішено питання про їхні права, свободи чи інтереси.

Судове рішення є обов`язковим до виконання (ст.129-1 КУ).

Позивачка є єдиною спадкоємицею за законом, яка прийняла спадщину після смерті сина ОСОБА_2 , тобто до ОСОБА_1 перейшли усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві ОСОБА_2 на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Рішення Карлівського районного суду Полтавської області від 20 травня 2008 р. у справі №2-н-54/2008, де боржником рахується ОСОБА_2 , не виконано, заборгованість за кредитним договором перед відповідачем не погашено, тому суд не вбачає підстав для задоволення позову та зняття арешту з майна, належного ОСОБА_2 , що накладений з метою повного та своєчасного виконання вищевказаного рішення суду (судового наказу).

Отже, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», за участю третьої особи: Карлівського відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції, про зняття арешту.

Керуючись ст.41 Конституції України, ст. ст.16, 319, 321, 386, 391 ЦК України, ст.ст. 12, 18, 81, 265, 268, 273ЦПК України, ЗУ «Про виконавче провадження», суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», за участю третьої особи: Карлівського відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції, про зняття арешту, відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 30 днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М. С. Попов