УХВАЛА

31 травня 2024 року

м. Київ

справа № 489/414/19

провадження № 61-2444ск24

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Шиповича В. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Миколаївського апеляційного суду від 15 січня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 , яка є правонаступником ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , яка є правонаступником ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Перша миколаївська державна нотаріальна контора Миколаївської області, Друга миколаївська державна нотаріальна контора Миколаївської області, ОСОБА_5 , про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання свідоцтва про право на спадщину, свідоцтва про право власності на нерухоме майно та договору дарування недійсними,

ВСТАНОВИВ:

21 лютого 2024 року засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Миколаївського апеляційного суду від 15 січня 2024 року (повний текст складено 23 січня 2024 року) у цивільній справі № 489/414/19.

Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду ОСОБА_6, від 04 березня 2024 року касаційну скаргу залишено без руху для усунення недоліків касаційної скарги шляхом подання уточненої касаційної скарги з визначенням в ній підстави (підстав) касаційного оскарження передбаченої (передбачених) статтею 389 ЦПК України з урахуванням роз`яснень викладених в цій ухвалі.

У березні 2024 року ОСОБА_1 на виконання ухвалі Верховного Суду

від 04 березня 2024 року подала уточнену касаційну скаргу.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Верховного Суду від 23 квітня 2024 року у зв`язку зі звільненням у відставку судді ОСОБА_6 , суддею-доповідачем у справі визначено суддю Шиповича В. В., судді, які входять до складу колегії: Осіян О. М., Синельников Є. В.

Ухвалою Верховного Суду від 25 квітня 2024 року продовжено ОСОБА_1 строк для усунення недоліків касаційної скарги шляхом надання уточненої касаційної скарги із зазначенням в ній підстави (підстав), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 ЦПК України підстави (підстав).

У травні 2024 року ОСОБА_1 на виконання ухвали Верховного Суду

від 25 квітня 2024 року подала уточнену касаційну скаргу.

Водночас Верховний Суд в ухвалах від 04 березня 2024 року та від 25 квітня 2024 року вказував зокрема на необхідність виконання пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України щодо, зазначення підстави (підстав) касаційного оскарження передбаченої (передбачених) статтею 389 ЦПК України та роз`яснював, що у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 ЦПК України суд (апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку) в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

Також Верховний Суд звертав увагу заявниці, що постанови Пленуму Верховного Суду України, не є судовими рішеннями Верховного Суду/Верховного Суду України неврахування висновків яких є підставою для касаційного оскарження.

Натомість в уточненій касаційній скарзі ОСОБА_1 знов не викладені передбачені ЦПК України підстави оскарження в касаційному порядку постанови Миколаївського апеляційного суду від 15 січня 2024 року у справі № 489/414/19 із визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 ЦПК України підстави (підстав), а постанова Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06 листопада 2009 року на яку вона посилається, не є судовим рішенням Верховного Суду України, що свідчить про недотримання пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України та унеможливлює відкриття касаційного провадження.

Коректне визначення підстав касаційного оскарження має важливе значення, оскільки суд касаційної інстанції переглядаючи у касаційному порядку судові рішення перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження (частина перша статті 400 ЦПК України), підстава (підстави) відкриття касаційного провадження зазначаються в ухвалі про відкриття касаційного провадження (частина восьма статті 394 ЦПК України), в окремих випадках непідтвердження підстав касаційного оскарження може мати наслідком закриття касаційного провадження (пункти 4, 5 частини першої статті 396 ЦПК України).

Процесуальний закон покладає на заявника обов`язок зазначати у касаційній скарзі про неправильне застосування конкретних норм матеріального та/або порушення норм процесуального права, яке допустили суди попередніх інстанцій при прийнятті оскаржуваних судових рішень та чітко визначити відповідну підставу (підстави) касаційного оскарження судового рішення, передбачену (передбачені) статтею 389 ЦПК України.

Суд касаційної інстанції здійснює перегляд ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій судових рішень у виключних випадках, кожен з яких окремо передбачений процесуальним законом. Стадія касаційного перегляду не є обов`язковою для усіх видів судових проваджень, а перегляд рішень у касаційному порядку відбувається виключно з підстав, що визначені процесуальним законом. Водночас, Верховний Суд є судом права, тобто судовою інстанцією, яка не здійснює перегляд постановлених та оскаржених рішень повністю, а лише у питанні правильності застосування судами норм права.

Оскільки у встановлений судом строк вимоги ухвал від 04 березня 2024 року та від 25 квітня 2024 рокуналежним чином не виконані, недоліки касаційної скарги усунені не в повному обсязі, касаційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала.

Згідно частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Відповідно до частини третьої статті 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Миколаївського апеляційного суду від 15 січня 2024 року у справі № 489/414/19 повернути особі, яка її подала.

Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи № 489/414/19, а також особі, яка подала скаргу разом з доданими до скарги матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя В. В. Шипович