КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/5657/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді - доповідача Слюсар Т.А.,

суддів: Голуб С.А., Таргоній Д.О.,

за участю секретаря судового засідання Шаламай Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Безсмертного Олександра Олексійовича в інтересах товариства з обмеженою відповідальністю «Столичний комфорт» на рішення Подільського районного суду міста Києва від 07 листопада 2023 року у складі судді Головчака М.М.,

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Столичний комфорт» про зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2023 року ОСОБА_1 звернувся у суд із позовом до ТОВ «Столичний комфорт», у якому просив суд зобов`язати відповідача надати відповіді на вказані звернення, а саме:

1) заяву від 13 липня 2023 року про пропозиції до загальнобудинкових зборів в будинку Ковальський, 1919/07/23;

2) заяву від 02 серпня 2023 року про надання інформації про незаконне розміщення реклами;

3) заяву та запит на отримання інформації від 02 серпня 2023 року про надання копій договорів, бухгалтерських документів та актів виконаних робіт;

4) заяву від 02 серпня 2023 року про надання офіційного завіреного проекту договору обслуговування;

5) запит від 28 серпня 2023 року на отримання завірених копій документів.

Позов обґрунтовано тим, що позивач як власник квартири за адресою: АДРЕСА_1 , неодноразово направляв відповідачу як балансоутримувачу будинку інформаційні запити та звернення (заяви) з різних питань, але відповіді на звернення надані не були.

Вважає що відповідач, як управитель будинку і виконавець послуг по його утриманню та обслуговуванню, перешкоджає позивачу в отриманні інформації, чим порушує вимоги Закону України «Про доступ до публічної інформації», ст. 18 Закону України «Про звернення громадян» та ст. 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Рішенням Подільського районного суду міста Києва від 07 листопада 2023 року позов ОСОБА_1 задоволено. Вирішено питання судових витрат.

В апеляційній скарзі адвокат Безсмертний О.О. в інтересах ТОВ «Столичний комфорт» посилаючись на незаконність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, порушення судом першої інстанції норм процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати його та ухвалити нове судове рішення, яким провадження у справі № 758/11951/23 в частині надати ОСОБА_1 письмову відповідь на його заяви та інформаційні запити закрити на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України. Відмовити у стягненні з ТОВ «Столичний комфорт на користь ОСОБА_1 витрат на професійну (правничу допомогу) у розмірі 2 000 грн.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що скаржником належним чином та у встановлений законом строк надано позивачу відповіді на заяви.

Вказує, що після отримання позовної заяви скаржником повторно надіслано на адресу позивача ОСОБА_1 копії відповідей на заяви та додано до відзиву на позовну заяву документи, що підтверджують надання відповідей, а саме додано квитанцію про направлення відповідних відповідей та опис вкладення цінного листа.

Посилається на те, що на момент ухвалення відповідного рішення предмет спору вже був відсутній, через надання позивачу відповідей на його заяви та інформаційні запити, однак не дивлячись на необхідність закриття провадження у справі в частині зобов`язання надати письмову відповідь на заяви та інформаційні запити судом першої інстанції було задоволено позовні вимоги, всупереч вимогам п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Щодо витрат позивача на правову допомогу скаржник зазначає, що при визначенні суми відшкодування судових витрат суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат, а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних робіт. (Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 02 липня 2020 року в справі № 362/3912/18 від 31 липня 2020 року у справі № 301/2534/16-ц, додатковій постанові Верховного Суду від 19 листопада 2020 року в справі № 734/2313/17).

Вважає, що розмір стягнутих витрат на правову допомогу у сумі 2 000 грн є завищеним та таким, що не підлягає задоволенню.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги в повному обсязі. Вирішити питання судових витрат.

Вказує, що районний суд повно та всебічно дослідив матеріали справи та надав їм правильної та законної оцінки.

Вважає, що доводи та припущення скаржника, які він навів в апеляційній скарзі є необґрунтованими та такими, що не відповідають дійсності.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився про розгляд справи повідомлявся належно, а тому колегія суддів вважає, тому відповідно до вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України колегія суддів вважає за можливе слухати справу за його відсутності.

Колегія суддів, заслухавши ОСОБА_1 , який просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, вивчивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтвердженими тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі статями 4, 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК).

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Зі справи убачається, що ОСОБА_1 є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про право власності серії НОМЕР_1 (а.с. 3 на звороті).

ТОВ "Столичний комфорт" є балансоутримувачем вказаного будинку.

13.07.2023 позивач направив відповідачу заяву про пропозиції до загальнобудинкових зборів в будинку Ковальський, 1919/07/23.

Також 02.08.2023 було направлено заяву про надання інформації щодо незаконного розміщення реклами; заяву та запит на отримання інформації про надання копій договорів, бухгалтерських документів та актів виконаних робіт; заяву про надання офіційного завіреного проекту договору обслуговування; та 28.08.2023 запит на отримання завірених копій документів.

Згідно статті 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Згідно ст. 1 Закону України "Про звернення громадян" громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо (ст. 3 Закону України "Про звернення громадян").

Положенням ч. 1, 6, 7 ст. 5 Закону України "Про звернення громадян" встановлені вимоги до звернення, а саме: звернення адресуються органам державної влади і органам місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форми власності, об`єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань. Письмове звернення надсилається поштою або передається громадянином до відповідного органу, установи особисто чи через уповноважену ним особу, повноваження якої оформлені відповідно до законодавства. Письмове звернення також може бути надіслане з використанням мережі Інтернет, засобів електронного зв`язку (електронне звернення). У зверненні має бути зазначено прізвище, ім`я, по батькові, місце проживання громадянина, викладено суть порушеного питання, зауваження, пропозиції, заяви чи скарги, прохання чи вимоги. Письмове звернення повинно бути підписано заявником (заявниками) із зазначенням дати. В електронному зверненні також має бути зазначено електронну поштову адресу, на яку заявнику може бути надіслано відповідь, або відомості про інші засоби зв`язку з ним. Застосування електронного цифрового підпису при надсиланні електронного звернення не вимагається.

Частини 3,4 статті 15 Закону України "Про звернення громадян" передбачає, що відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки. Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

Відповідно до ч. 7 ст. 5 Закону України "Про звернення громадян" у зверненні має бути, викладено суть порушеного питання, зауваження, пропозиції, заяви чи скарги, прохання чи вимоги.

Статтею 19 Закону України "Про доступ до публічної інформації" визначено поняття запиту на отримання інформації, відповідно до якої - це прохання особи до розпорядника інформації, надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.

Звернення громадян та запит на інформацію відрізняються між собою своїм змістом: запит - прохання надати інформацію, звернення - прохання вчинити певні дії, викладені у пропозиціях, заявах чи скаргах.

Запит на інформацію подається з метою реалізувати конституційне право на отримання інформації, передбачене статтею 34 Конституції України і детально врегульоване Законом України "Про доступ до публічної інформації", а звернення громадян - з метою реалізації низки конституційних прав, зокрема, прохання щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення або надання пропозицій (зауважень) щодо діяльності відповідного органу державної влади, установи, підприємства, організації незалежно від форм власності (ст. 3 Закону України "Про звернення громадян").

Відповідно до ст. 20 Закону України "Про звернення громадян" звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.

Встановлено, що на звернення та запити позивач від відповідача у визначений законом строк відповіді не отримав.

Долучені відповідачем до справи відповіді на звернення ОСОБА_1 отримано останнім 07.11.2023, тобто уже під час розгляду справи.

Отже, відповіді на звернення позивача відповідачем не надано в межах строку, визначеного положеннями ст.20 Закону України «Про звернення громадян».

З матеріалів справи вбачається, що суд першої інстанції надаючи оцінку доказам по справі, діяв у відповідності до ст. 89 ЦПК України, а тому апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Доводи апеляційної скарги не спростовують встановлені у справі фактичні обставини та висновки суду першої інстанції, обґрунтовано викладені у мотивувальній частині рішення, та зводяться до переоцінки доказів і незгоди відповідача з висновками суду щодо їх оцінки.

В частині стягнутих судових витрат за результатами розгляду справи районним судом ухвалено рішення із дотриманням норм процесуального права, наведено необхідне мотивування та враховано співмірність заявлених вимог зі складністю справи та наданих адвокатом послуг, часом, витраченим на надання цих послуг, та їх обсяг.

Районний суд дійшов обґрунтованого висновку щодо наявності підстав для стягнення з відповідача на користь позивача 2 000 грн витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги адвокатом.

Доводи апеляційної скарги щодо скасування стягнутих витрат вагомих, достовірних та достатніх доводів, які б містили інформацію щодо предмета доказування і спростовували висновки суду першої інстанції та впливали на законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, апеляційна скарга не містить.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення за наслідками розгляду даної категорії справ.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки рішення судом ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, і доводи апеляційної скарги відповідача цього не спростовують, колегія суддів дійшла висновку про залишення рішення суду першої інстанції без змін, а скарги ТОВ «Столичний комфорт» - без задоволення.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Безсмертного Олександра Олексійовича в інтересах товариства з обмеженою відповідальністю «Столичний комфорт» залишити без задоволення.

Рішення Подільського районного суду міста Києва від 07 листопада 2023 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дати складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 07 травня 2024 року.

Суддя-доповідач:

Судді: