03.06.2024 227/3317/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2024 року м. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Любчик В.М.,

за участю секретаря судового засідання Сафронової К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Добропілля цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Білозерської міської ради, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 через представника ОСОБА_5 звернулась до суду із позовною заявою до Білозерської міської ради, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання за нею права власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок (А-1), з житловою прибудовою (А1-1) та тамбуром (а2-1) загальною площею 54,3 кв.м., основною площею 33,8 кв.м., допоміжною площею 14,9 кв.м., літніх неопалювальних приміщень площею 5,6 кв.м. та з господарськими будівлями та спорудами гараж (Е-1), сарай (Е1-1), літня кухня (Е2-1), сарай (Ж-1), душ (3), вбиральня (И), огорожа (№2), ворота (№3), хвіртка (№4), водопровід (І), що розташований за адресою АДРЕСА_1 , який залишився після смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позову зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 , який був зареєстрований з 07.02.1979 року по день смерті за вищевказаною адресою. Крім того, разом із померлим була зареєстрована позивач. На праві власності померлому ОСОБА_6 належав одноповерховий житловий будинок АДРЕСА_1 . Позивач є дружиною померлого, яка є спадкоємцем за законом першої черги. Крім неї, ніхто з питань оформлення спадщини не звертався. За її заявою 28.09.2020 приватним нотаріусом Покровського нотаріального округу була заведена спадкова справа до майна померлого ОСОБА_6 . Позивач звернулася до нотаріуса про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на вказаний житловий будинок, але постановою нотаріуса від 26.04.2023 року відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв'язку із відсутністю документа, який посвідчував право власності померлого на житловий будинок. Також, відсутня інформація і в БТІ про належність будинку померлому. Тому, свідоцтво про право власності на нерухоме майно нотаріусом видано не було. Вказує, що домоволодіння було придбано її чоловіком відповідно до договору купівлі-продажу від 05.04.1979 року у гр. ОСОБА_7 , що складалося із одноповерхового житлового будинку житловою площею 26,5 кв.м. з літньою кухнею, яке розташоване в АДРЕСА_1 , номер один на земельній ділянці 700 кв.м. У договорі зроблено описку у написанні місця знаходження будинку та номеру будинку, а саме правильним є місцезнаходження будинку АДРЕСА_2 у власності ОСОБА_7 ніколи не перебував, що вбачається з технічного паспорту від 20.09.2023 на ім'я ОСОБА_1 , довідкою обстеження домоволодіння, тощо. Згідно архівних даних, наданих БТІ, будинок у АДРЕСА_3 ) зареєстровано за ОСОБА_7 , будинок АДРЕСА_4 за тією ж адресою зареєстровано за ОСОБА_8 . За померлим ОСОБА_6 , згідно даних Добропільське БТІ, не значиться нерухоме майно. Належність будинку АДРЕСА_1 померлому ОСОБА_9 підтверджується також тим, що місце проживання померлого і позивачка були зареєстровані за вищевказаною адресою, договорами про постачання електричної енергії, водопостачання, укладеними ОСОБА_6 . Просила суд задовольнити її вимоги.

Ухвалою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 28.11.2023 року відкрито провадження за правилами загального позовного провадження. Витребуване у приватного нотаріуса Покровського районного нотаріального округу Клепанової О.А. копію спадкової справи №145/2020, відкритого щодо майна померлого ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 11.04.2024 року закрито підготовче провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті.

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_5 в судове засідання не з'явились, надали заяву про розгляд справи у їх відсутність. Позов підтримали, просили задовольнити.

Треті особи ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 в судове засідання не з'явились, надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, не заперечували проти задоволення позовних вимог.

Представник відповідача Білозерської міської ради, в судове засідання не з'явився, у заяві № 02-03/1193 від 02.04.2024 просив розглянути справу без участі представника ради, заперечень не висловив, просив ухвалити рішення на розсуд суду.

Згідно ст. 223 ЦПК України, неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, суд встановив наступне.

Позивач перебувала з ОСОБА_6 у зареєстрованому шлюбі, що встановлено із копії свідоцтва про укладення шлюбу НОМЕР_1 (а.с. 38).

ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , що вбачається із копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 (а.с. 85).

Приватним нотаріусом Покровського районного нотаріального округу Донецької області Клепановою О.А. відкрито спадкову справу №145/2020 після смерті ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , фотокопію якої надано на виконання ухвали суду (а.с. 99-133).

Постановою приватного нотаріуса від 26.04.2023 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за номером АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_6 (а.с. 33-34)

З означеної постанови вбачається, що державна реєстрація права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за номером АДРЕСА_1 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутня. Документ, що посвідчує право власності спадкодавця на вказане нерухоме майно позивач не надала.

В обґрунтування позовних вимог позивачем надано копію договору від 05.04.1979 року, відповідно до якого ОСОБА_7 продала, а ОСОБА_6 придбав одноповерховий житловий будинок житловою площею 26,5 кв.м. зі всіма прибудовами: літньою кухнею, який знаходиться в АДРЕСА_1 , номер один на земельній ділянці 700 кв.м. Вказаний будинок належить продавцю ОСОБА_7 на підставі договору про надання у безстрокове використання земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку, посвідченого Добропільською конторою 01 грудня 1960 року за реєстром 3936, який зареєстрований у Красноармійському інвентарному бюро 30 березня 1979 року за номером 161. Договір нотаріально посвідчений секретарем виконкому Білозерської міської ради народних депутатів (а.с. 21).

Позивач стверджує, що у вищенаведеному договорі допущено помилку при зазначені номеру будинку і обґрунтовує вказане наступними доказами.

Відповідно до копії звідного акту вартості будівель і споруд за адресою АДРЕСА_1 , володільцем вказано ОСОБА_6 Дата 21.05.1985 року (а.с. 22).

ОСОБА_6 та позивач, як вбачається із копії домової книги для реєстрації громадян, які проживають у будинку АДРЕСА_5 , зареєстровані за вказаною адресою. За номером 1 також наявний запис про реєстрацію місця проживання ОСОБА_7 1915 р.н. Крім того, на титульному листі наявна відмітка старий №18, новий 22 (а.с.23-28).

Відповідно до копії договору про надання в безстрокове використання земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку відповідно до рішення виконкому районної ради народних депутатів №220 від 19.07.1960 року ОСОБА_7 (забудовник) надано у безстрокове користування земельну ділянку по АДРЕСА_5 загальною площею 700 кв.м. На наданій ділянці забудовник зобов'язується побудувати одноповерховий дерев'яний житловий будинок площею 46.00 кв.м., літню кухню та сарай (а.с. 48-50).

З копії технічного паспорту, інвентарна справа №732/2, виготовленого 20.09.2023 на ім'я ОСОБА_1 вбачається, що за адресою АДРЕСА_1 на земельній ділянці 1274 кв.м. розташований житловий будинок загальною площею 54,3 м2, житловою 33,8 м2.

За життя ОСОБА_6 укладався договір на постачання послуг з постачання холодної води і водовідведення та на використання електричної енергії за адресою АДРЕСА_1 (а.с. 18-20, 42-44).

Як вбачається з довідки про наявність нерухомості по архівним даним на 31.12.2012 №99/1 від 25.08.2023, власником домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_5 та 22 є ОСОБА_7 відповідно до договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки №3936 від 01.12.1960, зареєстрованого 30.03.1979 (а.с. 84).

Відповідно до довідки про наявність нерухомості по архівним даним на 31.12.2012 №99/2 від 25.08.2023, власником домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_4 є ОСОБА_8 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, видане Добропільською держнотконторою №450 від 18.02.2002, дата реєстрації 19.02.2002 (а.с. 86).

Згідно довідки ТОВ Добропільське бюро технічної інвентаризації №99/3 від 25.08.2023 відомостей про наявність житлового будинку, приватизованої квартири в АДРЕСА_6 на гр. ОСОБА_6 за архівними даними на 31.12.2012 в ТОВ Добропільське бюро технічної інвентаризації відсутні (а.с. 15).

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 279648715 від 16.10.2021 вбачається, що право власності на будинок АДРЕСА_1 не зареєстровано (а.с. 132).

Крім того, з фотокопії листа №692/103-20 від 30.09.2020 начальника відділу у Добропільському районі Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області встановлено, що станом на 01.01.2013 року на земельну ділянку, розташовану в АДРЕСА_1 документи, що посвідчують право на земельну ділянку не видавались, кадастровий номер не присвоювався та реєстрація земельної ділянки не проводилась (а.с. 129).

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруду.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України).

Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що надані суду докази є суперечливими між собою, оскільки містять різну нумерацію будинків, власниками будинків є інші особи, та не доводять того, що при укладенні договору від 05.04.1979 року допущено помилку у написанні номеру будинку, а також те, що спадкодавець ОСОБА_6 за життя набув право власності на житловий будинок, розташований за адресою АДРЕСА_1 , а отже, відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 2, 5, 10-13, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Білозерської міської ради, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя В.М. Любчик

03.06.24