Провадження № 2/369/384/24
03.06.2024 року м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді Фінагеєвої І.О.,
при секретарі Херенковій К.К.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,
У листопаді 2021 року приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ВУСО» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.
На підставі викладеного, просив суд:
Стягнути з ОСОБА_1 на користь приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» суму завдано матеріальної шкоди у розмірі 184 36, 00 грн та судові витрати у розмірі 2 760, 54 грн.
Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23 грудня 2021року по справі відкрито спрощене провадження без виклику сторін.
У встановлений законом строк сторони заперечень щодо такого порядку не заявили.
Відповідач на адресу суду відзиву на позовну заяву не подав, ухвалу суду про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви з додатками не отримав. Поштове відправлення повернулося на адресу суду з відміткою «інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення Причини неможливості подати відзив суду не повідомив. Будь-яких заяв, клопотань станом на час прийняття рішення до суду не надходило.
Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, та не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За таких обставин суд, враховуючи вимоги ст. 280 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача та ухвалити по справі заочне рішення.
Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.
15.04.2021 року об 11:45 ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Mercedes, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 у м. Києві не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та вчинив зіткнення з автомобілем Toyota Camry, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який зупинився попереду, що призвело до механічного пошкодження транспортних засобів.
Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.п.12.1, 13.1 ПДР України, за що передбачена відповідальність ст.124 КУпАП.
Згідно з постановою Подільського районного суду м. Києва від 18.06.2021 року особою. Винною у вчиненні ДТП є ОСОБА_1 , якого притягнуто до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, застосувавши до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850, 00 грн
Відповідно до ч. 6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Таким чином, вина ОСОБА_1 у вчинені ДТП є встановленою та не підлягає доведенню.
Власником автомобіля Toyota Camry, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 є ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 .
15 квітня 2021 року до позивача звернувся страхувальник із заявою на виплату за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу.
Відповідно до рахунку № 3771 від 19 квітня 2021 року вартість відновлювального ремонту автомобіля Toyota Camry, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , становить 187 309, 00 грн
Згідно з актом надання послуг № 3771 від 19 квітня 2021 року загальна вартість робіт по ремонту автомобіля Toyota Camry, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 склала 184 036, 00 грн.
Судом встановлено, що на момент вчинення ДТП цивільно-правова відповідальність винуватця ДТП ОСОБА_1 за шкоду, завдану життю, здоров`ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу Mercedes, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 не була застрахована у жодній страховій компанії. Вказане підтверджується інформацією, отриманої з ЄЦБД МТСБУ.
З метою врегулювання спору в досудовому порядку ПрАТ «СК «ВУСО» неодноразово зверталося до відповідача з проханням відшкодувати шкоду в добровільному порядку, втім саном на дату звернення до суду з цією позовною заявою шкода не була відшкодована відповідачем.
Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України «Про страхування»).
Відповідно до статті 979 Цивільного кодексу (далі - ЦК України) за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Страхувальник вносить страховику згідно з договором страхування певну плату, яка називається страховим платежем (страховим внеском, страховою премією) (частина перша статті 10 Закону України «Про страхування»).
Згідно з приписами статті 980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності).
Розрізняють добровільну та обов`язкову форми страхування (стаття 5 Закону України «Про страхування»). Добровільним може бути, зокрема, страхування наземного транспорту (пункт 6 частини четвертої статті 6 Закону України «Про страхування»). Втім, законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування) (частина перша статті 999 ЦК України).
Види обов`язкового страхування в Україні визначені у статті 7 Закону України «Про страхування». До них пункт 9 частини першої вказаної статті відносить страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини у цій сфері регламентує, зокрема, Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
Учасники справи згідно з її матеріалами мають зобов`язання: договірне зобов`язання між позивачем і потерпілим - за договором добровільного майнового страхування; деліктне зобов`язання між потерпілою та відповідачем - із завдання шкоди внаслідок ДТП.
Вимога позивача (страховика потерпілої) до завдавача шкоди не є регресною та заснована на інших приписах законодавства.
Відповідно до пункту четвертого частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок виконання обов`язку боржника третьою особою.
Отже, кредитор у деліктному зобов`язанні (потерпілий) може бути замінений його страховиком (позивачем) внаслідок виконання ним обов`язку завдавача шкоди (відповідача) з відшкодування останньої.
Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.
У п. 27 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» зазначено, що при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття регрес та суброгація. У випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов`язанні (заміна активного суб`єкта) зі збереженням самого зобов`язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов`язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається.
Враховуючи викладене, правовідносини, що виникли між позивачем і відповідачем у зв`язку з виплатою першим на користь потерпілої страхового відшкодування, є засновані на суброгації - переході до позивача права вимоги потерпілої у деліктному зобов`язанні.
Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Судом встановлено, що на момент вчинення ДТП цивільно-правова відповідальність винуватця ДТП ОСОБА_1 за шкоду, завдану життю, здоров`ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу Mercedes, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 не була застрахована у жодній страховій компанії.
На цій підставі позивач звернувся до ОСОБА_1 з вимогою про виплату страхового відшкодування в порядку суброгації.
До Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» перейшло право на отримання від відповідача ОСОБА_1 , як винуватця ДТП, суми страхового відшкодування у розмірі 184 036, 00 грн
Відповідач на час розгляду справи відзив по справі та докази на підтвердження своїх заперечень не надав, не заявив клопотань про витребування доказів у разі складнощів в їх отриманні, не повідомив про причини неможливості подати такі докази. А відтак фактично не заперечував проти фактичних обставин справи.
Отже, ураховуючи встановлені обставини та вищенаведені положення цивільного закону, вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» суд вважає обґрунтованими і доведеними.
Згідно з ч.ч. 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Звертаючись до суду позивач сплатив судовий збір в розмірі 2 760, 00 грн, які підлягають стягненню з відповідача.
Керуючись ст. ст. 22, 979, 993, 1166 Цивільного кодексу України, ст. 27 Закону України «Про страхування», ст. ст. 3, 22, 28, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. ст. 141, 259, 263, 264, 265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -
Позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди -задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі у розмірі 184 036 (сто вісімдесят чотири тисячі тридцять шість грн) 00 коп та судовий збір в розмірі 2 760,54 (дві тисячі сімсот шістдесят грн) 54 коп.
Копію заочного рішення негайно направити відповідачу.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Інформація про позивача: Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "ВУСО", адреса: 03150, м. Київ, вул. Казимира Малевича, 31 .

Інформація про відповідача: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Суддя І. О. Фінагеєва