ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня2024 року

м. Київ

справа № 824/61/22

провадження № 61-3794 ав 24

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Осіяна О. М. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Сакари Н. Ю.,

секретар судового засідання - Алекса М. Є.;

заявник - головний державний виконавець Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) Савчук Костянтин Петрович,

заінтересована особа (стягувач) - Universal Baltic Group OU (Естонська Республіка), заінтересована особа (боржник) - акціонерне товариство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом»,

за участі представника Universal Baltic Group OU (Естонська Республіка) - Хомин Оксани Мирославівни

розглянув у відкритому судовому засіданні у приміщенні Верховного Суду (м. Київ, проспект Повітряних Сил, 28) апеляційну скаргу акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» на ухвалу Київського апеляційного суду від 05 березня 2024 року у складі судді Шебуєвої В. А. за заявою головного державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) Савчука Костянтина Петровича про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником у справі за заявою Universal Baltic Group OU (Естонська Республіка) про визнання та надання дозволу на виконання на території України рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 15 лютого 2022 року про стягнення грошових коштів,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст вимог заяви та судових рішень

У лютому 2024 року головний державний виконавець Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) (далі - Шевченківський ВДВС у м. Києві Центрального МУ МЮ (м. Київ)) Савчук К. П. звернувся до суду із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні.

Заява мотивована тим, що на виконанні Шевченківського ВДВС у м. Києві Центрального МУ МЮ (м. Київ) перебуває виконавче провадження № НОМЕР_1 з примусового виконання виконавчого листа № 824/61/22 від 04 жовтня 2022 року, виданого Київським апеляційним судом, про стягнення з державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (далі - ДП «НАЕК «Енергоатом») в особі відокремленого підрозділу «Запорізька атомна електрична станція державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (далі - ВП «Запорізька АЕС ДП «НАЕК «Енергоатом») на користь Universal Baltic Group OU (Естонська Республіка) 95 820 євро основного боргу за поставлену продукцію; 3 972, 30 євро - 3 % річних, нарахованих за порушення виконання грошового зобов`язання; 1 300 євро на відшкодування витрат на правову допомогу та 4 593,56 євро на відшкодування витрат по сплаті арбітражного збору, а всього 105 685, 86 євро.

Боржником у вказаному вище виконавчому провадженні є ДП «НАЕК «Енергоатом» в особі ВП «Запорізька АЕС ДП «НАЕК «Енергоатом».

19 січня 2024 року до відділу надійшов лист акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (далі - АТ «НАЕК «Енергоатом») № 01-407/10-вих від 18 січня 2024 року, у якому повідомлено, що 11 січня 2024 року відбулася державна реєстрація припинення ДП «НАЕК «Енергоатом» (), номер запису про державну реєстрацію припинення юридичної особи - № 251000221, і того ж дня 11 січня 2024 року відбулася державна реєстрація правонаступника ДП «НАЕК «Енергоатом» - АТ «НАЕК «Енергоатом» та його філій (відокремлених підрозділів), що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Відповідно до пункту першого статті 1 Закону України «Про акціонерне товариство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом»», утворення товариства здійснюється шляхом перетворення ДП «НАЕК «Енергоатом» (код згідно з ) за рішенням Кабінету Міністрів України відповідно до законодавства з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Відповідно до пункту четвертого статті 1 цього Закону товариство є правонаступником усіх прав та обов`язків НАЕК «Енергоатом» із дня державної реєстрації товариства. НАЕК «Енергоатом» припиняється одночасно із державною реєстрацією товариства.

29 грудня 2023 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 1420 «Про утворення акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом», відповідно до якої утворено АТ «НАЕК «Енергоатом», 100 % акцій якого належать державі, шляхом перетворення ДП «НАЕК «Енергоатом» (код згідно з ).

11 січня 2024 року відбулася державна реєстрація припинення ДП «НАЕК «Енергоатом» (код згідно з ), номер запису про державну реєстрацію припинення юридичної особи № 251000221, і того ж дня відбулась державна реєстрація його правонаступника - АТ «НАЕК «Енергоатом» та його філій (відокремлених підрозділів), що підтверджується витягами з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Відтак, АТ «НАЕК «Енергоатом» є правонаступником ДП «НАЕК «Енергоатом».

Ураховуючи викладене, заявник просив замінити сторону у виконавчому провадженні № НОМЕР_1, а саме: боржника ДП «НАЕК «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Запорізька АЕС ДП «НАЕК «Енергоатом» (, місцезнаходження: Україна, 01032 м. Київ, вул. Назарівська, буд. 3), на його правонаступника - АТ «НАЕК «Енергоатом» в особі філії «Відокремлений підрозділ «Запорізька атомна електрична станція» код за , адреса: м. Київ, вул. Назарівська, буд. 3.

Короткий зміст ухвали апеляційного суду, як суду першої інстанції

Ухвалою Київського апеляційного суду від 05 березня 2024 року заяву головного державного виконавця Шевченківського ВДВС у м. Києві Центрального МУ МЮ (м. Київ) Савчука К. П. про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником задоволено.

Замінено боржника у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 з примусового виконання за виконавчим листом № 824/61/22, виданого 04 жовтня 2022 року Київським апеляційним судом, ДП «НАЕК «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Запорізька атомна електрична станція ДП «НАЕК «Енергоатом» на його правонаступника - АТ «НАЕК «Енергоатом» в особі філії «Відокремлений підрозділ «Запорізька атомна електрична станція».

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що 11 січня 2024 року відбулася державна реєстрація припинення ДП «НАЕК «Енергоатом» і того ж дня відбулась державна реєстрація його правонаступника - АТ «НАЕК «Енергоатом» та його філій (відокремлених підрозділів), що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Установивши, що АТ «НАЕК «Енергоатом» є правонаступником усіх майнових і немайнових прав та обов`язків ДП «НАЕК «Енергоатом», суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви державного виконавця про заміну боржника його правонаступником.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погодившись з цією ухвалою, АТ «НАЕК «Енергоатом» подало до Верховного Суду, як суду апеляційної інстанції, апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати ухвалу Київського апеляційного суду від 05 березня 2024 року та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити Шевченківському ВДВС у м. Києві Центрального МУ МЮ (м. Київ) у задоволенні заяви про заміну сторони у виконавчому провадженні.

Надходження апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 08 квітня 2024 року відкрито апеляційне провадження за поданою апеляційною скаргою.

Ухвалою Верховного Суду від 29 квітня 2024 року закінчено підготовчі дії у справі та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що заява про заміну сторони у виконавчому провадженні подана державним виконавцем з порушенням порядку, встановленого Законом України «Про виконавче провадження», частиною п`ятою статті 15 якого передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Таким чином, Законом України «Про виконавче провадження», який є спеціальним Законом, передбачено право виконавця звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником тільки за заявою сторони.

Водночас сторони виконавчого провадження з заявами про заміну вибулої сторони виконавчого провадження її правонаступником не зверталися.

Посилання державного виконавця на повідомлення АТ «НАЕК «Енергоатом» від 18 січня 2024 року № 01-407/10-вих є необґрунтованим, оскільки таке подано не в межах виконавчого провадження № НОМЕР_1; в цьому повідомленні АТ «НАЕК «Енергоатом» не просило державного виконавця звернутися до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження; вказане повідомлення носить інформаційний характер щодо порядку дійв разі припинення юридичної особи боржника.

Таким чином державний виконавець діяв всупереч частини другої статті 19 Конституції України, частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» і пункту 12 Розділу ІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, адже єдиним законним шляхом для звернення державного виконавця до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником є послідовне вчинення двох обов`язкових дій: 1) звернення сторони виконавчого провадження до державного виконавця з заявою про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником; 2) звернення державного виконавця до суду з заявою про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником.

На вказане суд увагу не звернув, дійшов помилкових висновків про задоволення заяви державного виконавця.

Доводи інших учасників справи

У квітні 2024 року до Верховного Суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від представника Universal Baltic Group OU (Естонська Республіка) - адвоката Хомин О. М., у якому вказано, що судове рішення апеляційного суду ухвалено з дотриманням вимог закону, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Вказує, що заміна боржника ДП «НАЕК «Енергоатом» у виконавчому провадженні жодним чином не порушує права останнього, водночас тривале невиконання судового рішення грубо порушує права стягувача.

Звертає увагу на те, що під час судового розгляду справи апелянт не заперечував проти підстав заміни боржника у виконавчому провадженні, а також не заперечував того, що АТ «НАЕК «Енергоатом» є правонаступником ДП «НАЕК «Енергоатом».

Просить залишити оскаржуване судове рішення без змін.

У поданому до Верховного Суду відзиві на апеляційну скаргу державний виконавець Шевченківського ВДВС у м. Києві Центрального МУ МЮ (м. Київ) Савчук К. П. просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, посилаючись на законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції

20 червня 2022 року Universal Baltic Group OU (Естонська Республіка) звернулося до Київського апеляційного суду із заявою про визнання і надання дозволу на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 15 лютого 2022 року в справі № 235/2021 за позовом Universal Baltic Group OU (Естонська Республіка) до ДП «НАЕК «Енергоатом» в особі ВП «Запорізька АЕС ДП «НАЕК «Енергоатом» (Україна) про стягнення коштів.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 26 серпня 2022 року заяву Universal Baltic Group OU (Естонська Республіка) задоволено.

Визнано і надано дозвіл на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 15 лютого 2022 року в справі № 235/2021, ухваленого в складі одноосібного арбітра Климчука Андрія, відповідно до якого стягнуто з ДП «НАЕК «Енергоатом» в особі ВП «Запорізька АЕС ДП «НАЕК «Енергоатом» (Україна) на користь Universal Baltic Group OU (Естонська Республіка) 95 820 євро основного боргу за поставлену продукцію, 3 972,30 євро - 3 % річних, нарахованих за порушення виконання грошового зобов`язання; 1 300 євро на відшкодування витрат на правову допомогу та 4 593, 56 євро на відшкодування витрат по сплаті арбітражного збору, а всього 105 685, 86 євро. Стягнуто з ДП «НАЕК «Енергоатом» в особі ВП «Запорізька АЕС ДП «НАЕК «Енергоатом» (Україна) на користь Universal Baltic Group OU (Естонська Республіка) 1 240, 50 грн. судового збору.

На підставі вказаної ухвали 04 жовтня 2022 року Київським апеляційним судом видано виконавчий лист № 824/61/22 про стягнення з ДП «НАЕК «Енергоатом» в особі ВП «Запорізька АЕС ДП «НАЕК «Енергоатом» (Україна) на користь Universal Baltic Group OU (Естонська Республіка) 95 820 євро основного боргу за поставлену продукцію; 3 972, 30 євро - 3 % річних, нарахованих за порушення виконання грошового зобов`язання, 1 300 євро на відшкодування витрат на правову допомогу та 4 593 ,56 євро на відшкодування витрат по сплаті арбітражного збору, а всього 105 685, 86 євро, який пред`явлений на виконання до Шевченківського ВДВС у м. Києві Центрального МУ МЮ (м. Київ).

22 травня 2023 року головним державним виконавцем Шевченківського ВДВС у м. Києві Центрального МУ МЮ (м. Київ) Савчуком К. П. була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_1.

19 січня 2024 року до Шевченківського ВДВС у м. Києві Центрального МУ МЮ (м. Київ) надійшов лист АТ «НАЕК «Енергоатом» від 18 січня 2024 року № 01-407/10-вих, у якому повідомлено про те, що 11 січня 2024 року відбулася державна реєстрація припинення ДП «НАЕК «Енергоатом» (код згідно з ), номер запису про державну реєстрацію припинення юридичної особи - № 251000221, та цього ж дня відбулася державна реєстрація правонаступника ДП «НАЕК «Енергоатом» - АТ «НАЕК «Енергоатом» та його філій (відокремлених підрозділів), що підтверджується витягами з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Частиною другою статті 24, частиною другою статті 351 ЦПК України встановлено, що Верховний Суд переглядає в апеляційному порядку судові рішення апеляційних судів, ухвалені ними як судами першої інстанції.

В судовому засіданні представник Universal Baltic Group OU (Естонська Республіка) - адвокат Хомин О. М. заперечувала проти задоволення апеляційної скарги. Вказала, що при зверненні до суду із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні державний виконавець діяв відповідно до норм ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника Universal Baltic Group OU (Естонська Республіка) - адвоката Хомин О. М., перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до частини першої, другої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Встановлено й це вбачається із матеріалів справи, що оскаржуване судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

За змістом статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Цей принцип є однією з основних засад цивільного судочинства (пункт 1 частини третьої статті 2 ЦПК України). Суд при розгляді справи керується принципом верховенства права (частина перша статті 129 Конституції України, частина перша статті 10 ЦПК України), на якому має бути засноване судове рішення (частина перша статті 263 ЦПК України).

Одним із елементів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, зокрема, вимагає поваги до принципу res judicata, тобто поваги до остаточного рішення суду.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 1950 року (далі - Конвенція) передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Стаття 6 Конвенції поширює свою дію і на таку стадію цивільного процесу, як виконання судового рішення. У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказує, що право на судовий розгляд було б примарним, якщо б внутрішня судова система Договірної Держави дозволила б, щоб остаточне та обов`язкове судове рішення залишалось невиконаним відносно однієї зі сторін, і що виконання рішення або постанови будь-якого органу судової влади повинне розглядатися як невід`ємна частина «процесу» в розумінні статті 6 Конвенції (рішення ЄСПЛ від 28 липня 1999 року в справі «Іммобільяре Саффі» проти Італії», від 19 березня 1997 року в справі «Горнсбі проти Греції»).

У § 51 рішення від 05 січня 2010 року у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України» (Yuriy Nikolayevich Ivanov v. Ukraine, заява № 40450/04) ЄСПЛ зазначив, що право на суд, захищене статтею 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок. У § 52 цього ж рішення ЄСПЛ вказав, що відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, як це передбачено першим реченням першого пункту статті 1 Першого протоколу до Конвенції.

Необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов`язкового для виконання судового рішення може становити порушення Конвенції. Обґрунтованість такої затримки має оцінюватися з урахуванням, зокрема, складності виконавчого провадження, поведінки самого заявника та компетентних органів, а також суми і характеру присудженого судом відшкодування (див. § 53 згаданого рішення у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України»).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» - виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) -сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконання судового рішення є невід`ємною та заключною частиною судового процесу, яка поєднана із попередніми єдиною та основною метою всього судочинства, яке полягає у захисті прав і охоронюваних законом інтересів осіб.

Згідно із частиною першою та другою статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Відповідно до абзацу першого частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї зі сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Згідно з частинами першою, другою статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї зі сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником; заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Підставою для заміни сторони виконавчого провадження (стаття 442 ЦПК України), тобто процесуального правонаступництва в межах виконавчого провадження як юридичного процесу, є правонаступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і перехід до іншої особи прав чи обов`язків сторони, яка вибула, в цих правовідносинах.

Процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні - це заміна на будь-якій стадії саме виконавчого провадження як юридичного процесу стягувача або боржника іншою особою у зв`язку з її вибуттям, тобто підставою заміни стягувача внаслідок правонаступництва є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов`язки або пряма вказівка акта цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами.

Заміна сторони виконавчого провадження правонаступником у виконавчому провадженні, тобто здійснення процесуального правонаступництва після набрання судовим рішенням законної сили, полягає у поширенні на правонаступників законної сили судового рішення. При цьому на правонаступників законна сила судового рішення поширюється усіма своїми правовими наслідками - незмінністю, неспростовністю, виключністю, преюдиційністю, виконуваністю.

За приписами статті 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

Виходячи зі змісту наведеної норми права, процесуальне правонаступництво передбачено не лише у зв`язку зі смертю (оголошенням померлою) фізичної особи та припиненням юридичної особи, а й в інших передбачених законом випадках, у тому числі в разі реорганізації суб`єкта господарювання. Процесуальне правонаступництво в розумінні статті 55 ЦПК України допускається на будь-якій стадії судового процесу, включаючи стадію виконання судового рішення.

Правонаступництво юридичної особи має місце у випадку її припинення шляхом реорганізації: злиття, приєднання, поділу, перетворення (частина перша статті 104 ЦК України. У такому разі відбувається одночасне правонаступництво (передання) прав і обов`язків юридичної особи або, іншими словами, одночасне правонаступництво щодо майна, прав і обов`язків юридичної особи (частина друга статті 107 ЦК України). Тому правонаступництво юридичної особи, так само як і спадкове правонаступництво (стаття 1216 ЦК України), завжди є універсальним, тобто передбачає одночасний перехід до правонаступника за передавальним актом або розподільчим балансом (частина перша статті 104, статті 106-109 ЦК України) прав і обов`язків юридичної особи, яка припиняється шляхом реорганізації.

Подібні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 червня 2020 року у справі № 264/5957/17 (провадження № 14-37цс20), у постанові Верховного Суду від 10 квітня 2024 року у справі № 756/16730/13-ц (провадження № 61-17850св23).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

Згідно з частинами першою, п`ятою статті 104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників. Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Згідно із частиною шостою статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» у разі перетворення юридичних осіб здійснюється державна реєстрація припинення юридичної особи, що припиняється у результаті перетворення, та державна реєстрація новоутвореної юридичної особи. Перетворення вважається завершеним з дати державної реєстрації новоутвореної юридичної особи.

Відповідно до пункту першого статті 1 Закону України «Про акціонерне товариство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом»» утворення товариства здійснюється шляхом перетворення ДП «НАЕК «Енергоатом» (код згідно з ) за рішенням Кабінету Міністрів України відповідно до законодавства з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Відповідно до пункту четвертого статті 1 вказаного вище Закону товариство є правонаступником усіх прав та обов`язків НАЕК «Енергоатом» із дня державної реєстрації товариства. НАЕК «Енергоатом» припиняється одночасно із державною реєстрацією товариства.

29 грудня 2023 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 1420 «Про утворення Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом», відповідно до якої утворено АТ «НАЕК «Енергоатом», 100 відсотків акцій якого належать державі, шляхом перетворення ДП «НАЕК «Енергоатом» (код згідно з ).

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, 11 січня 2024 року відбулася державна реєстрація припинення ДП «НАЕК «Енергоатом» (код згідно з ), номер запису про державну реєстрацію припинення юридичної особи №251000221, і того ж дня, 11 січня 2024 року, відбулася державна реєстрація правонаступника ДП «НАЕК «Енергоатом» - АТ «НАЕК «Енергоатом» та його філій (відокремлених підрозділів).

Встановивши фактичні обставини у справі, від яких залежить правильне вирішення спору, належним чином оцінивши докази, подані сторонами, установивши, що в результаті перетворення ДП «НАЕК «Енергоатом» утворилось АТ «НАЕК «Енергоатом», яке є правонаступником усіх майнових і немайнових прав та обов`язків ДП «НАЕК «Енергоатом» із дня державної реєстрації товариства; виконавче провадження № НОМЕР_1 з виконання виконавчого листа № 824/61/22 від 04 жовтня 2022 року про стягнення з ДП «НАЕК «Енергоатом» в особі ВП «Запорізька АЕС ДП «НАЕК «Енергоатом» на користь Universal Baltic Group OU (Естонська Республіка) грошових коштів відкрито і не закінчено, а господарську діяльність замість реорганізованого боржника здійснює АТ «НАЕК «Енергоатом», апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви державного виконавця про заміну боржника його правонаступником у виконавчому провадженні № НОМЕР_1.

Доводи апеляційної скарги про порушення державним виконавцем при звернення до суду із заявою про заміну боржника у виконавчому провадженні частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», пункту 12 Розділу ІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, є необґрунтованими та зводяться до власного тлумачення заявником норм матеріального та процесуального права. Так, вказаними нормами передбачено право, а не обов`язок виконавця за заявою сторони звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником.

Отже доводи касаційної скарги не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для висновку про неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та/або порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Згідно з частиною першою статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, встановивши відсутність підстав для скасування судового рішення, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін.

Оскільки апеляційну скаргу залишено без задоволення, тому підстави для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи

в апеляційному порядку, відсутні.

Керуючись статтями 24, 351, 367, 368, 369, 374, 375, 381-384 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» залишити без задоволення.

Ухвалу Київського апеляційного суду від 05 березня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню не підлягає.

Судді: О. М. Осіян

О. В. Білоконь

Н. Ю. Сакара