У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2024 року місто Київ

Солом`янський районний суд міста Києва у складі головуючого судді Верещінської І.В., за участю секретаря судового засідання Прищепи С.С., заявника ОСОБА_1 , представника заявника ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_3 про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

В обґрунтування заяви зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 .

Померлий ОСОБА_4 перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_2 .

Після смерті ОСОБА_5 відповідно до ст. 1220 Цивільного кодексу України відкрилася спадщина на 1/5 частину квартири АДРЕСА_1 , перейменовано згідно Рішення Київської міської ради від 08.09.2022 №5420/5461), буд. АДРЕСА_2 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло, виданим Виконавчим комітетом Відділом по приватизації житла Залізничної районної ради народних депутатів м. Києва від 13.02.1995 року.

На момент смерті зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_4 була наступна адреса: АДРЕСА_3 ), де він проживав починаючи з серпня 1998 року разом з дружиною - заявницею, місцем реєстрації якої є: АДРЕСА_4 .

Зазначає, що за життя ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , не складав заповіти на випадок своєї смерті, а, отже, спадкування квартири здійснюється за законом.

Оскільки заявниця проживала разом з ОСОБА_4 на час відкриття спадщини після смерті останнього, то вважає, що є такою, що прийняла спадщину після смерті ОСОБА_4 , який номер ІНФОРМАЦІЯ_1, адже протягом шестимісячного строку, встановленого ст. 1270 Цивільного кодексу У країни, вона не заявила про відмову від неї.

У липні місяці 2023 року заявниця, зазначає, що будучи єдиною спадкоємцею першої черги після смерті свого чоловіка - ОСОБА_4 , звернулась до Сьомої київської державної нотаріальної контори із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину на майно, яке належало ОСОБА_4 .

За результатом розгляду вказаної заяви заявниці, державним нотаріусом Сьомої київської державної нотаріальної контори Паньшиною О.В. 27.07.2023 було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Підставою для винесення даної постанови стало те, що, спадкоємець ОСОБА_1 звернулась до нотаріальної контори вже після терміну, пропустивши тим самим строк для прийняття спадщини та доказів постійного проживання разом з померлим не надала.

Зазначає, що окрім заявниці, із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулася ОСОБА_3 , яка є рідною сестрою померлого та відповідно спадкоємицею другої черги за законом відповідно до ст. 1264 ЦК України.

Встановлення даного факту заявниці потрібно для того, щоб мати можливість прийняти та оформити спадщину, що відкрилась після смерті її чоловіка, у зв`язку з чим вимушена була звернутися до суду з даною заявою.

Ухвалою суду від 10.01.2024 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами окремого провадження.

Представник заявника у судовому засіданні заяву підтримала з підстав у ній викладених, просила її задовольнити.

Інші сторони у справі належним чином повідомлялись про дату час та місце судового засідання у судове засідання не з`явились.

Повно, всебічно дослідивши матеріали судової справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 293 ЦПК окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

За п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

При цьому, згідно із ч. 6 ст. 294 ЦПК, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Відповідно до змісту ч. 2 ст. 315 ЦПК у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Натомість за ч. 4 ст. 315 ЦПК, якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, суддя залишає заяву про встановлення фактів, що мають юридичне значення, без розгляду.

Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» у тому разі, коли буде виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту пов`язане з вирішенням спору про право, суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні, а якщо це буде виявлено під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

З огляду на викладене, суд зазначає, що визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення таких фактів не пов`язане з наступним вирішенням спору про цивільне право, який під час розгляду справ у порядку окремого провадження виключається та пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також не доведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернулась до суду в порядку окремого провадження із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, зазначаючи, що з 1998 року до моменту відкриття спадщини постійно проживала разом з ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_3 ). Проте внаслідок відсутності доказів його постійного проживання за вказаною адресою, нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті спадкодавця.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою державного нотаріуса Сьомої київської держнотконтори Паньшина О.В., ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки не надано доказів постійного проживання із спадкодавцем.

Суд зауважує, що спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно, але право розпорядження ним виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку.

З огляду на вищенаведене, враховуючи, постанову державного нотаріуса, якою відмовлено заявнику у видачі свідоцтва про право на спадщину, а також, що встановлення факту проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини необхідне заявникуяк спадкоємцю першої черги для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , на яку наразі має право ОСОБА_3 , як спадкоємець другої черги, що у свою чергу, свідчить про наявність спору про право, суд вважає за необхідне залишити заяву без розгляду, роз`яснивши право на звернення до суду в порядку позовного провадження.

Керуючись ст. ст. 294, 315, 353-355 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_3 , про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини - залишити без розгляду, роз`яснивши заявнику право на звернення до суду з позовом на загальних пізставах в порядку позовного провадження.

Повне найменування сторін:

заявник - ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_3 );

заінтересована особа - ОСОБА_3 (адреса: АДРЕСА_6 , РНОКПП невідомий).

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано.

Суддя І.В. Верещінська