Провадження № 22-ц/802/556/24 Доповідач: Здрилюк О. І.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2024 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Здрилюк О. І.,

суддів - Бовчалюк З. А., Карпук А. К.,

секретар судового засідання Власюк О. С.,

з участю представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

представника особи, яка не брала участі у справі ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за договором позики, за апеляційною скаргою особи, яка не брала участі у справі ОСОБА_6 , поданою від її імені представником ОСОБА_3 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 листопада 2021 року,

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2021 року ОСОБА_4 звернувся до суду із зазначеним позовом, який мотивує тим, що 01.06.2013 відповідач ОСОБА_5 взяв у нього в борг грошові кошти у розмірі 290 000,00 доларів США на строк до 31.12.2018, про що особисто написав розписку. Пояснював, що кошти були необхідні для розвитку бізнесу та на особисті потреби.

Разом із тим, свої зобов`язання по поверненню коштів відповідач не виконав та на його вимоги не реагує.

Ураховуючи наведене, просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість за договором позики у розмірі 290 000,00 доларів США та 7 130,96 доларів США 3% річних на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України. Судові витрати покласти на відповідача.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 листопада 2021 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 7 755 118 грн 10 коп боргу за договором позики та 5 675 грн судового збору.

Повернуто ОСОБА_4 з державного бюджету 50% сплаченого судового збору у розмірі 5 675 грн.

На зазначене рішення суду особа, яка не брала участі у справі ОСОБА_6 , від імені якої діє представник ОСОБА_3 , подала апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин справи, неправильне застосування норм матеріального права і порушення норм процесуального права, просить скасувати це рішення та ухвалити нове про відмову в позові.

У відзивах на апеляційну скаргу позивач ОСОБА_7 , від імені якого діє представник ОСОБА_1 , та відповідач ОСОБА_5 (кожен зокрема), посилаючись на безпідставність вимог апеляційної скарги та законність і обґрунтованість висновків суду першої інстанції, просять залишити апеляційну скаргу без задоволення.

У судовому засіданні представник особи, яка не брала участі у справі ОСОБА_3 апеляційну скаргу підтримав із наведених у ній підстав і просить її задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_1 та представник відповідача ОСОБА_2 , кожен зокрема, апеляційну скаргу заперечили і просять залишити її без задоволення.

Заслухавши представників, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційне провадження за апеляційною скаргою особи, яка не брала участі у справі ОСОБА_6 необхідно закрити з таких підстав.

Згідно зі статтею 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до статті 6 Конвенції таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Відповідно до ч. 1 ст. 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Отже, вказана стаття визначає коло осіб, які наділені процесуальним правом на апеляційне оскарження судового рішення, які поділяються на дві групи учасники справи, а також особи, які участі у справі не брали, але судове рішення стосується їх прав, інтересів та (або) обов`язків. При цьому, на відміну від оскарження судового рішення учасником справи, не залучена до участі у справі особа повинна довести наявність у неї правового зв`язку зі сторонами спору або безпосередньо судовим рішенням через обґрунтування наявності трьох критеріїв: вирішення судом питання про її (1) право, (2) інтерес, (3) обов`язок і такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним.

Тобто, судове рішення, оскаржуване не залученою особою, повинно безпосередньо стосуватися прав, інтересів та обов`язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення судом першої інстанції є скаржник, або міститься судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах. Рішення є таким, що прийняте про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо в мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права та обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов`язки таких осіб. У такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їх процесуальні права, що витікають із сформульованого в пункті 1 статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов`язків. Будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору не може братися до уваги.

Після прийняття апеляційної скарги особи, яка не брала участі у справі, суд апеляційної інстанції з`ясовує, чи прийнято оскаржуване судове рішення безпосередньо про права, інтереси та (або) обов`язки скаржника і які конкретно.

Якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, інтереси та (або) обов`язки встановлено, що судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося, то апеляційний суд своєю ухвалою закриває апеляційне провадження на підставі пункту 3 частини першої статті 362 ЦПК України, оскільки у такому випадку не існує правового зв`язку між скаржником і сторонами у справі, у зв`язку із чим відсутній суб`єкт апеляційного оскарження.

Таким чином, суд апеляційної інстанції має першочергово з`ясувати, чи стосується оскаржуване судове рішення безпосередньо прав та обов`язків скаржника і лише після встановлення таких обставин вирішити питання про скасування судового рішення, а у випадку встановлення, що права заявника оскаржуваним судовим рішенням не порушені та питання про її права і обов`язки стосовно сторін у справі судом першої інстанції не вирішувалися закрити апеляційне провадження, оскільки в останньому випадку така особа не має права на апеляційне оскарження рішення суду.

Вказаний висновок узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 14 серпня 2019 року у справі № 62/112 та від 16 січня 2020 року у справі № 925/1600/16, а також у постанові Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 17 лютого 2020 року у справі № 668/17285/13-ц.

Предметом спору у цій справі є стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 заборгованості за договором позики на підставі боргової розписки від 01.06.2013.

Разом із тим, ні мотивувальна частина оскаржуваного рішення суду, ні його резолютивна частина не містять висновків суду про права та обов`язки ОСОБА_6 ..

Посилання ОСОБА_6 на ту обставину, що наявність іншого, на її думку, фіктивного кредитора порушує її право на стягнення 50 000 доларів США заборгованості з ОСОБА_5 у повному обсязі, бо коштів з продажу його майна на відкритих торгах буде недостатньо для задоволення вимог усіх кредиторів однієї черги не є тими обставинами, які вирішувалися судом при ухваленні оскаржуваного рішення суду.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 362 ЦПК України про закриття апеляційного провадження суд апеляційної інстанції постановляє ухвалу, яка може бути оскаржена в касаційному порядку.

З урахуванням наведених вище обставин справи, змісту зазначених норм процесуального законодавства, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга особи, яка не брала участі у справі ОСОБА_6 розгляду по суті не підлягає, у зв`язку із чим апеляційне провадження по ній необхідно закрити.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 362, 381, 389 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Закрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою особи, яка не брала участі у справі ОСОБА_6 , поданою від її імені представником ОСОБА_3 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 листопада 2021 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за договором позики.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя

Судді