Справа № 569/5431/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2024 року

Рiвненський мiський суд Рівненської області

в особi головуючої суддi Панас О.В.

при секретарі судового засідання Алексейчук Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засiданнi в мiстi Рiвному у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Діджи Фінанс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в:

У провадженні Рівненського міського суду перебуває справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Діджи Фінанс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Просили стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Діджи Фінанс" заборгованість за договором № 200115436 від 30.09.2014 р. у загальному розмірі 71871,09 грн., яка складається з: суми заборгованості -47089,76 грн., суми інфляційних втрат -20543,95 грн., суми 3 % річних 4237,38 грн., судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу.

Представник позивача в судове засідання не з`явився. Згідно поданого клопотання (№ 30162/24-вх. від 24.05.24) просили розглядати справу без участі представника позивача на підставі наявних доказів та матеріалів, позовні вимоги підтримують в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився.

Згідно поданого 23.05.2024 (№29846/24-вх.) відзиву, відповідач позовні вимоги не визнав та просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Свою правову позицію обґрунтував наступними доводами. Вважає, що позовні вимоги підлягають відхиленню, адже ним не визнається, а матеріалами справи не підтверджується факт виникнення кредитної заборгованості. Факт укладення кредитного договору не доводить проведення кредитування, використання кредитної карти. В даному випадку, виписки по особовим рахункам могли б доводити рух по кредитному рахунку, але не факт видачі кредитних коштів (хоча і руху по рахункам до вихідного залишку надані виписки не доводять). Так, в матеріалах справи наявні виписки по особовим рахункам (ф.281). Із Виписки по особовим рахункам з 23.05.2016 по 27.07.2020 вбачається лише сума вихідного залишку у розмірі 24 830,60 грн., зміна плану рахунків при завантаженні в ЕІОС НБ та віднесення прострочених відсотків за кредит, договором № 200115436_ КІ від 30.09.2014. При цьому, походження вихідного залишку у розмірі 24 830,60 грн. до 23.05.2016 не відображене. Перша операція згідно цієї виписки відбулась 04.11.2019, в той час як кредитний договір був укладений 30.09.2014, термін повернення сплинув 20.05.2017, а з 23 травня 2016 року згідно з рішенням Правління НБУ України №14/БТ ПАТ «Банк Михайлівський» віднесено до категорії неплатоспроможних. Вказав, що вихідний залишок зазначений у розмірі 24 830,60 грн., а з 04.11.2019 року до 17.07.2020 року продовжилось нарахування відсотків, внаслідок чого сума 24 830,60 грн. збільшилась до 31 888,57 грн. При цьому, нарахування відсотків після настання строку виконання зобов`язання - 20.05.2017року не допустиме. Із Виписки по особовим рахункам з 23.05.2016 по 27.07.2020 вбачається лише сума вихідного залишку у розмірі 15 201,19 грн. та подальший її рух із призначенням «Оприбуткування залишку за кредитним договором № 200115436 від 30.09.2014 зг. Рішення ВДФГВФО №840 від 02.03.2017 р». При цьому, походження вихідного залишку у розмірі 15 201,19 грн. до 23.05.2016 не відображене. Таким чином, в матеріалах справи відсутні докази походження вихідних залишків, вказаних у Виписках по особовим рахункам. Також має місце неспівпадіння сум основної заборгованості. Так, у Витязі - Реєстр боржників ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» до Договору № 7_БМ про відступлення прав вимоги від 10.07.2020 р. сума видачі кредиту вказана у розмірі 27 100,00 грн., а сума заборгованості по тілу кредиту - 15 201,19 грн. При цьому жодна із вказаних сум не відповідає дійсності, адже відповідачем не отримувалась. Звідси не доведеним є факт існування заборгованості ОСОБА_1 до відступлення права вимоги від ПАТ «Банк Михайлівський» до ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС». Також зазначив, що з 2017 року до нього не звертались із вимогами про повернення коштів ні ПАТ «Банк Михайлівський», ні дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, ні ТОВ «ФК «Плеяда», ні ТОВ «ФК «Фагор», що також свідчить про відсутність обліковування його заборгованості. ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» також не зверталось із позасудовими вимогами. Згідно поданої заяви про застосування строків позовної давності просив по даній справі застосувати строк позовної давності, оскільки відповідно до умов Кредитного договору (на умовах повернення, платності, строковості) Банк надав Позичальнику у користування кредитні кошти, з встановленим строком користування з 30.09.2014 року по 20.05.2017 року. Тобто, настання строку виконання зобов`язання відбулось 20.05.2017 року, а відтак трирічний строк позовної давності сплинув 20.05.2020 року.. ТОВ«ДІДЖИ ФІНАНС» набуто право вимоги за кредитними договорами, укладеними з позичальниками ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» 20 липня 2020 року. Отже, на момент набуття права вимоги за кредитними договорами ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», вже сплинув трирічний строк позовної давності за зобов`язаннями ОСОБА_1 . Таким чином, позивачем пропущено встановлений законом 3-х річний строк на пред`явлення позову до відповідача, що є підставою для відмови у позові. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін. Ухвалою суду від 02.04.2024 року прийнято позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Діджи Фінанс" до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження у справі, справу призначено до розгляду з викликом сторін. Дослiдивши письмовi матеріали по справi, та оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 30.09.2014 між Публічним акціонерним товариством «Банк Михайлівський», далі - Банк, та гр. ОСОБА_1 укладено угоду № 200115436 щодо кредитування, далі - Кредитний договір. Відповідно до умов Кредитного договору (на умовах повернення, платності, строковості) Банк надав Позичальнику у користування кредитні кошти в розмірі 27100 грн., з встановленим строком користування з 30.09.2014 р. по 20.05.2017 р., а відповідач зобов`язався повернути отримані кошти у встановлений в Кредитному договорі строк, та сплатити відсотки за користування кредитними коштами. Також встановлено, що 20 липня 2020 року ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДІДЖИ ФІНАНС» (04212, м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8, ), далі - Позивач, набуто право вимоги за кредитними договорами , укладеними з позичальниками ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ», на підставі договору № 7_БM від 20.07.2020р., укладеному за результатами публічних торгів (аукціону) лоту № GL16N618071 проведеного 15.06.2020р., що підтверджено постановою Північного апеляційного господарського суду від 01.07.2021р. у справі № 910/11298/16 відповідно до якої Позивача визнано єдиним та належним кредитором за кредитними договорами укладеними з позичальниками ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ», в тому числі і за Кредитним договором. 23 травня 2016 року згідно з рішенням Правління НБУ України №14/БТ ПАТ «Банк Михайлівський» віднесено до категорії неплатоспроможних, а відповідно до рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №812 розпочато процедуру виведення ПАТ "Банк Михайлівський" з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації. Фактично управління банком перейшло до Фонду. Фонд має право передати право грошової вимоги до позичальника (боржника) за кредитним договором іншому банку на підставі договору про відступлення права вимоги. При цьому згода відповідного боржника (позичальника) на укладення і договору не вимагається. Приймаючий банк набуває усіх прав та обов`язків кредитора щодо позичальника (боржника), вимоги до якого передані відповідно до договору про відступлення прав вимоги, разом із правами за договором забезпечення таких вимог. Таким чином, Банк, правонаступником якого є Позивач, виконав свої зобов`язання за Кредитним договором належним чином, в той же час Відповідач порушив умови Кредитного договору щодо повернення кредитних коштів та сплати відсотків за користування кредитними коштами в повному обсязі та в визначений строк. Згідно розрахунку, станом на 19.03.2024 р. загальний розмір заборгованості Відповідача Позивачем за Кредитним договором становить 47089,76 грн., з яких: 15201,19 грн. - заборгованість за кредитом; 31888,57 грн. - заборгованість за відсотками. Заборгованість розрахована станом дату укладання до договору факторингу N 7_БМ від 20.07.2020 укладеного між ПАТ «Банк Михайлівський» та ТОВ «Діджи Фінанс» та зафіксована у додатку до договору - реєстрі кредитних договорів.

Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Частиною першою статті 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Згідно із частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також гри проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як зазначено у Постанові Верховного Суду від 8.11 2019 року у справі № 127/15672/16-ц, ст.. 625 ЦК України врегульовано правові наслідки порушення грошового зобов`язання, які мають особливості. Так, відповідно до наведеної норми боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Правовий аналіз положень статей 526, 599, 611, 625 ЦК України дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за кредитним договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення. Зазначена позиція підтверджена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 4 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), від 4 червня 2019 року у справі № 916/190/18 (провадження № 12-302гс18). Встановлено, що на підставі ч.2 ст. 625 ЦК України, відповідачу нараховано на суму боргу інфляційні втрати та 3 % річних за кредитним договором № 200115436 від 30.09.2014 р. 47089,76 грн. Сума збитків з урахуванням 3% річних -4237,38 грн., сума збитків інфляційних втрат за несвоєчасне виконання кредитних зобов`язань -20543,95 грн. Разом заборгованість становить 71871,09 грн. Відповідач ОСОБА_1 заявив клопотання щодо застосування строків позовної давності та відмовити у задоволенні позовних вимог. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, в межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Нормами ст.267 ЦК України визначено - якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Приналежність права вимоги за вищезазначеними кредитними договорами які були предметом договору відступлення прав вимоги від 20.07.2020 укладеним між ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ», та ТОВ «Діджи Фінанс» було предметом спору у справі №910/11298/16 Господарського суду міста Києва за позовом ПАТ «Банк Михайлівський» (ухвалою Господарського суду від 03.09.2020 замінено на правонаступника - ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС») до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Плеяда», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фагор», за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Національного банку України, про застосування наслідків нікчемності договору факторингу від 19.05.2016 № 1905 укладеного між ПАТ «Банк Михайлівський» та ТОВ «ФК «Плеяда», визнання недійсним договору факторингу від 20.05.2016 № 1, укладеного між ТОВ «ФК «Плеяда» та ТОВ «ФК «Фагор». Постановою від 01.07.2021р. у справі № 910/11298/16 визначено зокрема: - застосувати наслідки нікчемності договору факторингу від 19.05.2016 № 1905, а саме : зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Плеяда» передати Товариству з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» документи, отримані ним від Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» згідно з договором факторингу від 19.05.2016 № 1905 та актів прийому-передачі від 20.05.2016 № 1 і № 2. - зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фагор» передати Товариству з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» документи, отримані ним від Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» згідно договору факторингу від 19.05.2016 № 1905 та актів прийому-передачі до нього від 20.05.2016 № 1 і № 2. Також встановлено, що оригінали документів, а саме кредитних договорів, щодо яких право відступлено на підставі договору від 20.07.2020р. не були передані ТОВ «Діджи Фінанс» Так, на примусове виконання вищезазначеної постанови суду за заявами ТОВ «Діджи Фінанс» від 12.08.2021 - приватним виконавцем відкрито ВП 66483131 щодо ТОВ «ФК «Плеяда» та від 12.08.2021 - приватним виконавцем відкрито ВП 66491947 щодо ТОВ «ФК «Фагор». Лише на початку 2023 року оригінали вищезазначених документів були отримані ТОВ «Діджи Фінанс». Таким чином, оцінивши допустимість , достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням , що ґрунтується на всебічному, повному , об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позивачем не пропущено строк позовної давності для звернення до суду, що могло б бути підставою для відмови у позові (ч.4 ст. 267 ЦК України). Аналізуючи зміст наданого позивачем розрахунку суд погоджується з розміром вказаної у ньому заборгованості за тілом кредиту в розмірі 15201,19 грн. та нарахованими відсотками в сумі 31888,57 грн., що разом становить 47089,76 грн. Окрім того, згідно розрахунку, до заборгованості включено суму 3 % річних в розмірі 4237,38 грн. та суму інфляційних втрат в розмірі 20543,95 грн., вирішуючи питання щодо стягнення якої, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог в цій частині у зв`язку з їх безпідставністю через відсутність належних та допустимих доказів на підтвердження розміру такої заборгованості на суму 24781,33 грн. За наведених обставин, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову частково та стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Діджи Фінанс" заборгованість за кредитним договором №200115436 від 30.09.2014 р. в розмірі 47089 ( сорок сім тисяч вісімдесят дев`ять ) грн. 76 коп. Що стосується понесених позивачем судових витрат у формі судового збору. Фактична сплата позивачем судового збору в розмірі 2422,40 грн. за подачу позовної заяви підтверджується платіжною інструкцією № 112 від 06.03.2024р. Для підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивачем надано суду копію договору про надання правової допомоги № 26 від 15.02.2024 р., додаткову угоду до договору № 26 про надання правової допомоги від 15.02.2024 р., копія акту про підтвердження факту надання правничої(правової) допомоги адвокатом від 18.03.2024, детальний опис робі (наданих послуг) де зазначена сума на правничу допомогу в розмірі 7500 грн. При визначенні розміру компенсації за правничу допомогу суд враховує, складність справи, яка є малозначною справою, розглядалася у спрощеному позовному провадженні, без участі сторін, незначний об`єм робіт виконаний безпосередньо адвокатом. Крім того, з долучених до справи доказів не вбачається достовірних доказів затрати визначеного робочого часу адвоката на спілкування, підготовку нормативної бази позову та пред`явлення його до суду. З врахуванням вищевикладеного, суд зменшує розмір правничої допомоги, враховуючи надані послуги щодо підготовки та подання позовної заяви про стягнення боргу, який підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача до 1000,00 грн. Таким чином, відповідно до ст. 141 ЦПК, понесені позивачем судові витрати на загальну суму 3422,40 грн. підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача, які складаються з судового збору за пред`явлення позову 2422,40 грн., та 1000, 00 грн. витрати на правничу допомогу.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 12,81,141, 264-268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд , в и р і ш и в: Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Діджи Фінанс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Діджи Фінанс" заборгованість за Кредитним договором № 200115436 від 30.09.2014 у сумі 47 089 ( сорок сім тисяч вісімдесят дев`ять ) грн. 76 коп. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Діджи Фінанс" судові витрати в сумі 3422 ( три тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Рівненського апеляційного суду або через Рівненський міський суд. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Діджи Фінанс", місцезнаходження: 04112, м.Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8, . Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 . Повний текст рішення виготовлено 30.05.2024 . Суддя О.В.Панас