Справа № 2-4516/11
Провадження № 6/638/239/24
УХВАЛА

Іменем України

27 травня 2024 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - Щепіхіної В.В.,

при секретарі - Рєзнік І. П.,

розглянувши в судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого листа у цивільній справі №2-4516/11 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Дзержинського районного суду м. Харкова з заявою про видачу дубліката виконавчого листа у цивільній справі №2-4516/11 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину.

В обґрунтування заяви зазначила, що рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 01.07.2011 задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину. Було отримано відповідь від Шевченківського ВДВС у місті Харкові СМУ МУ, з якої стало відомо, що у відділі перебувало виконавче провадження №35274846 з примусового виконання виконавчого листа №2-4516/11, виданого 20.04.2012 Дзержинським районним судом м. Харкова, який в подальшому направлено до Комінтернівського ВДВС ХМУЮ через те, що боржник ОСОБА_2 був працевлаштований на КП "Харківські теплові мережі". Також, було отрмано відповідь з Основ`янсько-Слобідського ВДВС у місті Харкові СМУ МЮ, з якої вбачається, що виконавчі провадження, в яких би стороною вказана ОСОБА_1 не перебувають на примусовому виконанні у відділі.

Отже заявник вимушена звернутися до суду з заявою про видачу дубліката виконавчого листа.

В судове засідання учасники справи не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Відповідно до ч.3 ст. 433 ЦПК України неявка учасників справи не перешкоджає для вирішення питання про поновлення пропущеного строку.

На підставі частини 2 статті 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою всіх учасників справи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали заяви, з`ясувавши всі обставини, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення заяви по суті, доходить висновку, що заяву ОСОБА_1 необхідно задовольнити з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 01 липня 2011 року у справі № 2-4516/11 позов ОСОБА_1 про стягнення аліментів на дитину - задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходів), починаючи з 26.04.2011 і до досягнення дитиною повноліття.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 отримала виконавчий лист по справі 19.04.2012.

В матеріалах справи міститься відповідь з Шевченківського ВДВС у місті Харкові СМУ МЮ від 02.11.2023, відповідно до якої на примусовому виконанні у відділі перебувало виконавче провадження №35274846 з примусового виконання виконавчого листа №2-4516/2011, виданого Дзержинським районним судом м. Харкова 20.04.2012 про стягнення ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини усіхвидів його заробітку (доходів) починаючи 26.04.2011 і до досягнення дитинию повноліття. 07.03.2013 державним виконавцем на підставі п.10 ч.1 ст.49 ЗУ "Про виконавче провадження" винесено постанову про закінчення виконавчого провадження з тих підстав, що боржник отримує дохід в Комінтернівському районі м. Харкова в КП "Харківські теплові мережі". Внаслідок чого виконавчий лист було направлено до Комінтернівського ВДВС ХМУЮ. Додатково зазначено, що виконавчий лист №2-4516/2022, виданий 20.04.2012 Дзержинським районним судом м. Харкова не перебуває у відділі.

На виконання ухвали суду від 10.04.2024 про витребування доказів Основ`янсько-Слобідський ВДВС умісті Харкові СМУ МЮ направив до суду листа №72748 від 24.05.2024 з якого вбачається, що 30.04.2013 з Дзержинського ВДВС ХМУЮ для подальшого виконання за місцем роботи боржника, до Комінтернівського ВДВС м. Харкова ГТУЮ в Харківській області надійшов виконавчий лист №2-4516/2022, виданий 20.04.2012 Дзержинським районним судом м. Харкова. Заборгованість зі сплати аліментів станом на 07.03.2013 становить 12 785,80 грн..

08.09.2016 державним виконавцем Комінтернівського ВДВС м. Харкова ГТУЮ в Харківській області на підставі п.10 ч.1 ст.49 ЗУ "Про виконавче провадження" було винесено постанову про закінчення виконавчого провадженя у зв`язку з тим, що боржник звільнився з КП "Харківські теплові мережі". Як наслідок виконавчий лист №2-4516/2022, виданий 20.04.2012 Дзержинським районним судом м. Харкова направлено до Дзержинського ВДВС м. Харків ГТУЮ у Харківській області. Додатково зазначено, що у відділі не перебуває на виконанні виконавчих проваджень щодо боржника ОСОБА_2 ..

З досліджених судом матеріалів вбачається, що виконавчий документ було втрачено.

За приписами пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини (далі - Конвенція) "кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру".

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини право на суд, захищене статтею 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Було б незрозуміло, якби стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо тлумачити статтю 6 як таку, що стосується виключно доступу до судового органу та судового провадження, то це могло б призводити до ситуацій, що суперечать принципу верховенства права, який договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "судового розгляду" (див. рішення від 19.03.1997 зі справи "Горнсбі проти Греції" (Hornsby v. Greece); рішення від 20.07.2004 зі справи "Шмалько проти України").

З досліджених вище письмових доказів судом встановлено, що рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 01 липня 2011 року не було виконане.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (правова позиція ВСУ у справі № 6-608цс15) право на виконання рішення, яке виніс суд, є невідємною частиною «права на суд», на ефективний захист сторони у справі, а отже, і відновлення справедливості, передбачає зобов`язання адміністративних органів виконувати рішення (наприклад, пункт 41 рішення у справі «Горнсбі проти Греції» від 19 березня 1997 року). З огляду на зазначене, видача дублікату є дією адміністративних органів і суду, яка спрямована на усунення перепон у завершенні судового провадження та на виконання судового рішення про задоволення вимог кредитора.

Також суд враховує практику Європейського суду з прав людини, який, зокрема, в рішенні у справі "Шмалько проти України" від 20 липня 2004 року вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43).

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Основними засадами судочинства є обов`язковість судового рішення (стаття 129 Конституції України).

Відповідне конституційне положення кореспондується з ч. 1 ст. 18 ЦПК України, згідно якої судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції.

Виконання судового рішення відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26 червня 2013 року по справі № 1-7/2013 є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Конституційний Суд України в рішенні від 27 січня 2010 року № 3-рп/2010 у справі № 1-7/2010 за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положення пункту 18 частини першої статті 293 ЦПК України у взаємозв`язку зі статтею 129 Конституції України зробив висновок, що необґрунтована відмова у видачі дубліката виконавчого листа фактично унеможливлює виконання прийнятого судового рішення, яке набрало законної сили.

У підпункті 17.4 пункту 17 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України передбачено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Таким чином, єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, вкрадено, знищено або істотно пошкоджено.

У пунктах 44 - 47 постанови Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року в справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19) зроблено висновок, що «стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції (частина шоста статті 12 Закону № 1404-VIII). У разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено (частина перша статті 433 ЦПК України). Відповідно до підпункту 17.4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів: у разі втрати виконавчого документа, суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви».

Враховуючи викладені вище положення законодавства України, практику Європейського суду з прав людини, завдання забезпечення справедливості цивільного судочинства, а також оцінюючи зібрані у справі докази як окремо, так і в їх сукупності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку щодо задоволення заяви про видачу дубліката виконавчого листа.

Судом встановлено, що виконавчий лист було втрачено, рішення суду першої інстанції набрало законної сили та не виконано. Видача дубліката виконавчого листа не порушує прав боржника та не покладає на нього додаткових зобов`язань, оскільки дублікат виконавчого листа має повністю відтворювати втрачений виконавчий лист. Натомість відсутність виконавчого листа у стягувача унеможливлює виконання рішення суду та порушує його права.

Керуючись ст.ст. 175, 177, п.п. 17.4 п. 17 ч.1 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України, ст.ст. 353, 433 ЦК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про видачу дубліката виконавчого листа задовольнити.

Видати дублікат виконавчого листа по цивільній справі № 2-4516/11, виданого 20.04.2012 Дзержинським районним судом міста Харкова про стягнення з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП - НОМЕР_1 , зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_3 ) аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходів), починаючи з 26.04.2011 і до досягнення дитиною повноліття.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Щепіхіна В. В.