ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4959/24 Справа № 208/4451/22 Суддя у 1-й інстанції - Івченко Т. П. Суддя у 2-й інстанції - Єлізаренко І. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Єлізаренко І.А.

суддів Красвітної Т.П., Свистунової О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛІГА-ЄС" на рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 08 січня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛІГА-ЄС" про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за невчасно виплачену заробітну плату за весь час затримки, -

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ТОВ "ЛІГА-ЄС" про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за невчасно виплачену заробітну плату за весь час затримки.

В обґрунтування позовних вимог, які уточнювалися в ході судового розгляду справи, ОСОБА_1 посилалася на те, що вона працювала у ТОВ "ЛІГА-ЄС" на посаді заступника директора з адміністративно-господарчої діяльності з 22 жовтня 2020 року. 01 вересня 2022 року була звільнена згідно з п. 1 ст. 36 КЗпП України за згодою сторін. Позивач вказує, що на час її звільнення відповідачем не виконано приписи ст. 116 КЗпП України. На день її звільнення з роботи за ТОВ "ЛІГА-ЄС" існує заборгованість по заробітній платі за період часу з березня 2022 року по 01 вересня 2022 року. В день її звільнення їй було нараховано заробітну плату за фактично відпрацьований час та компенсаційні виплати за невикористану відпустку, але остаточного розрахунку з нею відповідачем проведено не було. Позивач вказує, за несвоєчасне отримання заробітної плати, та розрахунків при її звільнення, що потягло порушення її законних прав визначених ст.ст. 116, 117 КЗпП, також завдало їй моральну шкоду, так як вона вимушена була витрачати свій час, звертатися за правовою допомогою, доводити обґрунтованість своїх вимог, при наявності у відповідача грошових коштів на рахунках, та вчинення умисних дій для приховування таких грошей, з метою не виплати їй розрахункових грошей. На підставі викладеного, ОСОБА_1 просила суд стягнути з відповідача на її користь суму компенсації за несвоєчасно виплачену заробітну плату за період квітень - вересень 2022 року суму у розмірі 3 942,87 грн. 87 коп., суму середньої заробітної плати за невчасно виплачену заробітну плату за весь час затримки включно по червень місяць 2023 року в розмірі 66289 грн. 30 коп., моральну шкоду в сумі 8 585 грн. 99 коп.

Рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 08 січня 2024 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ТОВ "ЛІГА-ЄС" про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за невчасно виплачену заробітну плату за весь час затримки задоволено частково. Стягнуто з ТОВ "ЛІГА-ЄС" на користь ОСОБА_1 49954 грн. 56 коп. середній заробіток, за період з 02 вересня 2022 року по 01 березня 2023 року, без вирахування податків, зборів та обов`язкових платежів; 2853 грн. 14 коп. - індексація заборгованості за період вересень-грудень 2022 року; 3902 грн. 70 коп. - у відшкодування моральної шкоди. Всього: 56 710 грн. 40 коп. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Стягнуто з ТОВ "ЛІГА-ЄС" на користь держави 2102 грн., в рахунок судового збору.

В апеляційній скарзі ТОВ "ЛІГА-ЄС" просить рішення суду від 08 січня 2024 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин у справі, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, порушення судом норм матеріального права.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просила рішення суду від 08 січня 2024 року залишити без змін, як законне та обґрунтоване, апеляційну скаргу ТОВ "ЛІГА-ЄС" залишити без задоволення.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд переглядає справу за наявними і ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з частини 1 статті 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно з ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Основоположні права громадян, пов`язані з реалізацією права на працю, передбачені статтями 43-46 Конституції України.

Відповідно до ч. 3, 6 ст. 43 Конституції України - кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Положеннями статті 43 Конституції України задекларовано, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає; право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом, громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Трудовий договір - це угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін (частина перша статті 21 КЗпП України).

Стаття 21 КЗпП України закріплює рівність трудових прав громадян України.

Згідно із ч.1 ст. 94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Відповідно до ч.2 ст. 94 КЗпП України розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства, установи, організації і максимальним розміром не обмежується.

Частиною першою статті 115 КЗпП визначено, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Частина перша статті 47 КЗпП України встановлює, що власник або уповноважений ним орган зобов`язаний у день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені у статті 116 цього Кодексу.

За положеннями статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.

Системний аналіз цих норм дає підстави для висновку про те, що всі суми, належні до сплати працівникові, мають бути виплачені у день його звільнення.

Чинне законодавство прямо покладає на підприємство, установу, організацію обов`язок провести зі звільненим працівником повний розрахунок, виплатити всі суми, що йому належать як на підставі норм Закону України "Про оплату праці", так і Кодексу Законів про працю в Україні.

У разі невиконання такого обов`язку з вини власника або уповноваженого ним органу настає передбачена статтею 117 КЗпП України відповідальність.

За змістом статті 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, за відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців.

Закріплені у статтях 116, 117 КЗпП України норми спрямовані на забезпечення належних фінансових умов для звільнених працівників, оскільки гарантують отримання ними відповідно до законодавства всіх виплат у день звільнення та, водночас, стимулюють роботодавців не порушувати свої зобов`язання в частині проведення повного розрахунку із працівником.

Отже, у разі недотримання роботодавцем вимог статті 116 КЗпП України настають наслідки, передбачені статтею 117 КЗпП України.

У справі встановлено ОСОБА_1 працювала у ТОВ "ЛІГА-ЄС" на посаді заступника директора з адміністративно-господарчої діяльності з 22 жовтня 2020 року та була звільнена 01 вересня 2022 року, на підставі п.1 ст. 36 КЗпП, за згодою сторін - Наказ №01/09/2022 від 01 вересня 2022 року (т.1 а.с. 4).

Відповідно до виданої ТОВ "ЛІГА-ЄС" довідки №55 від 01 вересня 2022 року ТОВ "ЛІГА-ЄС" перед ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , станом на 02 вересня 2022 року має заборгованість на загальну суму 42354 грн. 73 коп. за період з березня 2022 року по вересень 2022 року. Середньомісячна заробітна плата становить 8585 грн. 99 коп., а середньоденна заробітна плата становить 390 грн. 27 коп. (т.1 а.с.7).

Також, заборгованість ТОВ "ЛІГА-ЄС" перед ОСОБА_1 на час її звільнення по заробітній платі за період квітень-серпень 2022 року, підтверджено довідкою форми ОК-5 (т. 1 а.с. 194-196).

В ході судового розгляду справи, встановлено, у своїй діяльності відповідач ТОВ "ЛІГА-ЄС" здійснював банківські операції та розрахунки, ТОВ "ЛІГА-ЄС", , в наступних банківських установах: р/р НОМЕР_2 в АТ "Альфа-Банк", р/р НОМЕР_3 , в АТ "УКРЕКСІМБАНК", р/р НОМЕР_4 , в АТ КБ "Приватбанк", р/р НОМЕР_5 , в АТ "ПУМБ".

Згідно відповіді АТ "ПУМБ" від 15 серпня 2023 року по р/р НОМЕР_5 , в АТ "ПУМБ" за період з 01 вересня 2022 року і по 06 вересня 2022 року, та з 01 червня 2023 року і по 01 липня 2023 року, рух грошових коштів в гривнях був відсутній (т. 1 а.с. 209).

З відповіді АТ КБ "Приватбанк" від 14 серпня 2023 року вбачається, за р/р НОМЕР_4 , в АТ КБ "Приватбанк" за період з 01 вересня 2022 року і по 06 вересня 2022 року, та з 01 червня 2023 року і по 01 липня 2023 року, рух грошових коштів здійснювався (т. 1 а.с. 213-220).

Згідно відповіді АТ "СЕНС БАНК" від 28 серпня 2023 року, р/р НОМЕР_2 в АТ "Альфа-Банк" за період з 01 вересня 2022 року і по 06 вересня 2022 року, та з 01 червня 2023 року і по 01 липня 2023 року, рух грошових коштів в гривнях був відсутній (т.1 а.с.237).

З відповіді АТ "Державний експортно-імпортний банк України" від 24 серпня 2023 року вбачається, за період з 01 вересня 2022 року і по 06 вересня 2022 року, та з 01 червня 2023 року і по 01 липня 2023 року, рух грошових коштів р/р НОМЕР_3 , в АТ "УКРЕКСІМБАНК" в гривнях був відсутній (т.1 а.с.245).

26 червня 2023 року ТОВ "ЛІГА-ЄС" сплачено ОСОБА_1 5968 грн. 77 коп. заробітної плати за квітень 2022 року, що підтверджено відомостями за 26 червня 2023 року (т.1 а.с. 167, 168).

01 серпня 2023 року ТОВ "ЛІГА-ЄС" сплачено ОСОБА_1 6760 грн. 64 коп. заробітної плати за травень 2022 року, що підтверджено відомостями за 01 серпня 2023 року (т. 1 а.с. 187, 188).

11 серпня 2023 року ТОВ "ЛІГА-ЄС" сплачено ОСОБА_1 25439 грн. 18 коп.- заробітна плата за 2022 рік, що підтверджено відомостями за 11 серпня 2023 року (т.1 а.с. 189, 190).

04 вересня 2023 року ТОВ "ЛІГА-ЄС" сплачено ОСОБА_1 634 грн. 36 коп. - заробітна плата за 2022 рік (т. 1 а.с. 221, 222).

Розрахунок по виплаті заборгованості по заробітній платі ОСОБА_1 ТОВ "ЛІГА-ЄС" був проведений під час судового розгляду справи у суді.

Позивачем надано розрахунок індексації заборгованості по виплаті заробітної плати станом за період часу з вересня 2022 року по січень 2023 року, відповідно до якого розмір індексації а період часу з вересня 2022 року по січень 2023 року становить 2853 грн. 14 коп. (т.1 а.с.129).

Відповідачем вказаний розрахунок спростовано не було.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 49 954 грн. 56 коп. середній заробіток за період з 02 вересня 2022 року по 01 березня 2023 року, без вирахування податків, зборів та обов`язкових платежів, з врахуванням ч. 1 ст. 117 КЗпП України, та 2853 грн. 14 коп. - індексація заборгованості за період часу з вересня 2022 року по грудень 2022 року.

Стосовно стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди слід зазначити наступне.

У відповідності до ст. 237-1 КЗпП України відшкодування роботодавцем моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав, у тому числі внаслідок дискримінації, мобінгу (цькування), факт якого підтверджено судовим рішенням, що набрало законної сили, призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

Судом встановлено факт порушення відповідачем прав позивача щодо несвоєчасного розрахунку при звільненні, у зв`язку з чим виник спір у цій справі, враховуючи строки, які сплили з часу звільнення позивача до кінцевої виплати заборгованості, беззаперечно підтверджують наявність страждань, морального пригнічення, та не отримання законної винагороди за працю позивача, що підтверджує факт моральних страждань.

Оскарженим рішенням суду, виходячи з принципів розумності, виваженості і справедливості, суд стягнув з відповідача на користь позивача моральну шкоду як компенсацією перенесених позивачем моральних страждань, пов`язаних із не своєчасним розрахунком при звільненні у розмірі 3902 грн. 70 коп. без утримання податку з доходів фізичних осіб та інших обов`язкових платежів, що відповідає засадам розумності, виваженості та справедливості, та не приведе до безпідставного збагачення.

Отже, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Доводи апеляційної скарги про необґрунтованість позовних вимог є безпідставними та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Посилання в апеляційній скарзі на неповне з`ясування судом обставин у справі, порушення судом норм матеріального права є необґрунтованими.

Приведені в апеляційній скарзі інші доводи зводяться до тлумачення діючого законодавства, незгоди з рішенням суду, переоцінки висновків рішення суду та не спростовують правильність рішення суду першої інстанції.

Будь-яких інших доказів, що спростовують правильність рішення суду в апеляційній скарзі не наведено, тому рішення суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу залишити без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛІГА-ЄС" - залишити без задоволення.

Рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 08 січня 2024 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 20 червня 2024 року.

Головуючий суддя І.А.Єлізаренко

Судді Т.П.Красвітна

О.В.Свистунова