Справа № 718/1812/24
Провадження 2/718/422/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" червня 2024 р. м.Кіцмань Чернівецька область

Кіцманський районний суд Чернівецької області у складі:

головуючого судді Мінів О.І.

секретаря судових засідань Анучкіної О.З.

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду м. Кіцмань цивільну справу № 718/1812/24 за позовною заявою ОСОБА_1 (місце проживання: с.Кліводин, Чернівецький район, Чернівецька область) до ОСОБА_2 (місце проживання: с.Кліводин, Чернівецький район, Чернівецька область) про визнання права власності на спадкове майно, -

У С Т А Н О В И В:

Стислий виклад позиції позивача та відповідача.

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Кіцманського районного суду Чернівецької області із позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно за законом.

Свої вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_3 . Після його смерті залишилося спадкове майно - житловий будинок з господарськими спорудами, що розташований в АДРЕСА_1 . Єдиними спадкоємцями майна після смерті ОСОБА_3 за законом є вона дружина померлого ОСОБА_1 , та син - ОСОБА_2 , інших спадкоємців та утриманців, передбачених законом, у померлого немає.

Крім цього, вказує на те, що у встановлений законом строк прийняла спадкове майно, так як проживала разом із чоловіком в одному господарстві, похоронила його та розпорядилася його речами. Однак через відсутність правовстановлюючих документів на будівлі, оформити спадщину в нотаріальній конторі не вдалося.

За таких обставин, з посиланням на норми закону, просить визнати за нею право власності на спадкове майно.

Відзив на позовну заяву відповідачами у встановлений судом термін не подано.

Заяви, клопотання учасників справи, інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 27.05.2024 прийнято зазначену вище позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи визначено проводити за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 07.06.2024 (а.с.21).

У підготовче засідання позивач ОСОБА_1 не прибула, однак 06.06.2024 скерувала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала повністю та просила задовольнити позов, крім того просила розглядати справу без її участі.

Відповідач ОСОБА_2 у підготовче засідання також не прибув, однак на адресу суду 06.06.2024 скерував письмову заяву, у якій зазначив, що позовні вимоги визнає. Крім того, просив розглянути справу за її відсутності.

Частиною 3 статті 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних в суду матеріалів.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ч.1. ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Враховуючи подані до суду заяви, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Фактичні обставини встановлені судом та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, виданої державним нотаріусом Кіцманської нотаріальної контори Беженар А.М., ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, що розташований в АДРЕСА_1 , що належав ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів, що підтверджують реєстрацію права власності на цей житловий будинок (а.с.8)

Згідно до виписки з погосподарської книги виданої Кліводинським старостинським округом Кіцманської міської ради Чернівецького району 04.09.2023, ОСОБА_4 зареєстрована в АДРЕСА_1 . Номер об`єкта ПОГ 147 в погосподарській книзі №4 (за 1991-1995р.р.) відкритий на ОСОБА_3 , який був головою двору. (а.с.9)

Так, згідно копії про смерть серії НОМЕР_1 від 01.08.2023, виданого Відділом державної реєстрації Кіцманської міської ради Чернівецького району Чернівецької області, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що складено відповідний актовий запис №89 (а.с.10)

З копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 виданого повторно Кіцманським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Чернівецькому районі Чернівецької області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 06.07.2023 вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 зареєстрували шлюб 15.02.1984р. (а.с.11)

Згідно характеристики на будинок та технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , виготовлений станом на 23.11.2023, встановлено, що житловий будинок (рік побудови 1990) побудований до 1992 року та складається з: житлового будинку літ.«А-І», загальною площею 102,10 кв.м., житловою площею 55,10 кв.м., гараж літ. «Б», сарай літ. «В», вбиральню літ. «Г», погреб літ. «Пг», колодязь літ. «К», огорожі літ. «1-2», загальною вартістю 278357 гривень (а.с.12 - 18).

Відповідно до копії спадкової справи №348/2023, наданої на запит суду державним нотаріусом Кіцманської нотаріальної контори Беженар А.М., до майна померлого ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 зверталася до нотаріальної контори із заявою про прийняття та видачу свідоцтва про право на спадщину на її ім`я. Син ОСОБА_2 відмовився від спадщини. Однак, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, що розташований в АДРЕСА_1 , що належав ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів, що підтверджують реєстрацію права власності на цей житловий будинок.

Норми права, які застосував суд.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Згідно ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Так, у відповідності до вимог ст.ст.12,13 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.2 ст.49 ЦПК України відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд немає обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Відповідно до ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

В силу п. 11 ч. 1 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника.

Виходячи із змісту ст. 392 ЦК України право власності встановлюється в судовому порядку, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України).

Зважаючи на вимоги ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його .

Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч. 1ст. 1220 ЦК України). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ч.1ст. 1221 ЦК України).

Згідно ч.ч.1,2 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу.

Крім того, згідно із положеннями ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст.1259 ЦК України.

Статтею 1261 ЦК України визначено, що діти спадкодавця та той з подружжя, що його пережив та батьки, відносяться до першої черги спадкоємців за законом.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст. 1269 ЦК України).

Частиною 3 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року №1952-IV передбачено, що право на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до частини 4 статті 3 цього Закону права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства яке діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

Листом Державного комітету України з будівництва та архітектури від 23.03.1999р. № 12/5-126 роз`яснюється, що по об`єктах, які збудовані до 05.08.1992р., при їх реєстрації для оформлення права власності одним із документів є висновок про технічний стан будинку, що складається БТІ.

Тобто громадяни, які збудували житлові будинки до 05.08.1992р., могли за умови прийняття їх в експлуатацію відповідними комісіями отримати правовстановлюючі документи на будинок, навіть якщо його споруджено самовільно на земельній ділянці яка перебуває в їх законному користуванні або у приватній власності.

Беручи до уваги зазначені нормативно правові акти, ВССУ у вищезгаданому листі № 24-753/0/4-13 робить висновок, що за наявності відповідних доказів судами може визнаватися право власності, в порядку спадкування, на спірні будинки, збудовані до 05.08.92р., на які спадкоємець не отримав правовстановлюючі документи.

Таким чином по об`єктах, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто до прийняття постанови КМУ від 5 серпня 1992 року № 449, якою встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним із документів є висновок про технічний стан будинку (будівлі), що складається БТІ.

Як зазначено в п.п 4.18 п. 4 гл. 10 розділу ІІ зазначеного Порядку за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Мотиви з яких виходив суд та оцінка суду.

Враховуючи вищезазначені норми Закону, беручи до уваги те, що спадкове майно житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 побудований у 1990 році, тобто до 05.08.1992 року, та відповідно до даних, які містяться в матеріалах справи, належав померлому ОСОБА_3 , за наявності на такий будинок відповідної технічної документації БТІ, суд вважає за можливе, за наявності відповідних доказів,визнати право власності, в порядку спадкування, на такий будинок, на якийспадкодавець не отримав правовстановлюючі документи.

Оскільки прийняття в експлуатацію таких будівель на час збудування житлового будинку (1990р.) час не вимагалося, а записи в погосподарських книгах визнавалися як такі, що підтверджують право власності особи на майно.

При цьому, позивач, будучи спадкоємцем за законом (першої черги), спадщину прийняла, оскільки у визначений ЦК України строк подала до нотаріуса заяву про прийняття спадщини, однак позбавлена можливості оформити право власності на спадкове майно через відсутність правовстановлюючого документа на будівлі.

Суд бере до уваги те, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Враховуючи те, що позивач позбавлена можливості визнати право власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що входить до складу спадщини, у позасудовому порядку, керуючись відповідними нормами законодавства, суд вважає, що вимоги позивача є доведеними та обґрунтованими, такими, що гуртуються на законі, та за умови їх визнання відповідачем, підлягають задоволенню у повному обсязі.

Тому, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у зв`язку з визнанням заявлених вимог відповідачем, за наявності законних на те підстав, беручи наявність відповідні положення Цивільного кодексу України, та відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, що позбавляє позивача можливості реалізувати своє право на спадкування в іншому порядку, а також враховуючи при цьому те, що задоволення позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб.

На підставі ст.ст. 328, 346, 392, 1216-1218, 1220-1221, 1223, 1258-1261, 1269 ЦК України та керуючись ст.ст. 12, 13, 16, 49, 82, 206, 211, 247, 263 - 265, 268, 273 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:житловий будинок літ. «А-І», загальною площею 102,10 кв.м., житловою площею 55,10 кв.м., гараж літ. «Б», сарай літ. «В», вбиральню літ. «Г», погреб літ.«Пг», колодязь літ. «К», огорожі літ. «1-2», загальною вартістю 278357 гривень, у порядку спадкування за законом, що належали на праві власності ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Судове рішення не проголошувалося в силу ч. 4 ст. 268 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , місце проживання: с.Кліводин, Чернівецький район, Чернівецька область.

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_4 , місце проживання: с.Кліводин, Чернівецький район, Чернівецька область.

Суддя: О.І.Мінів