Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2024 року смт Магдалинівка

Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області

у складі: головуючого судді Кравченко О.Ю. ,

за участю секретаря судового засідання Ахтієвої Р.С.

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2 , представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного володіння, -

В С Т А Н О В И В:

У березні 2024 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного володіння.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 27.02.2021 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою ОСОБА_2 .

У вересні 2016 року він переїхав до будинку відповідачки та перевіз усі необхідні особисті речі та предмети, які необхідні для забезпечення повсякденних потреб, речі та предмети домашнього вжитку, спеціальні для проведення будівельних та ремонтних робіт, загальною вартістю 76370 грн., а саме:

1) засоби гігієни: бритва «Жилет» - 2 шт., вартістю 800 грн.; зубна щітка 2 шт., вартістю 100 грн.; крім після гоління 1 шт., вартістю 80 грн.; піна для гоління - 1 шт., вартістю 40 грн.

2 ) одяг: джинси 1 шт., вартістю 200 грн.; брюки 1 шт., вартістю 200 грн.; сорочка біла 2 шт., вартістю 1000 грн., вишиванка біла 1 шт., вартістю 300 грн.; вишиванка з червоною вишивкою 1 шт., вартістю 800 грн.; сорочка цвітна 2 шт., вартістю 1000 грн.; шведка біла 2 шт., вартістю 1000 грн.; вітрівка синя 1 шт., вартістю 350 грн.

3) взуття : мокасини чорні 1 шт., вартістю 1000 грн., черевики чорні 1 шт., вартістю 1000 грн.;

4) телефон Самсунг А30 1 шт., вартістю 6000 грн.;

5) документи: паспорт громадянина України, довідка про присвоєння ідентифікаційного номеру, довідка про реєстрацію місця проживання, щоденник для записів;

6) комплект для виробництва та зберігання вина: прес власного виробництва 1 шт., вартістю 5000 грн., корморізка електрична 1 шт., вартістю 3000 грн.; бутиль скляний 50 л 1 шт., вартістю 3000 грн.; бутль скляний 20 л 4 шт., вартістю 3000 грн., бутль скляний 10 л. 4 шт., вартістю 1000 грн., бідон алюмінієвий 40 л. 4 шт., вартістю 4000 грн., каструлі емальовані 3 шт., вартістю 1000 грн., апарат для виготовлення спирту 1 шт., вартістю 1000 грн.;

7) городній інвентар: полілка ручна «Гном» в комплекті 6 ножів 1 шт., вартістю 1000 грн; сівалка ручна 1 шт., вартістю 600 грн.; вила для боронування з загнутими кінцями 1 шт., вартістю 300 грн., сапа для поліття 3 шт., вартістю 600 грн.;

8) реманент для обробки саду: оприскувач ранцевий 1 шт., вартістю 800 грн.; садові ножиці 1 шт., вартістю 300 грн.;

9) набір інструментів для ремонту авто: металевий ящик спеціальний 1 шт., вартістю 3000 грн.; набір гайкових ключів, свердл, викруток, молотків 1 шт., вартістю 3000 грн.;

10) постільна білизна: подушка з пір`я 70*70 1 шт., вартістю 500 грн.;

11) електрочайник 1 л. 1 шт., вартістю 300 грн.;

12) електроміксер у комплекті 1 шт., вартістю 600 грн;

13) посуд: сковорідка чугунка діаметр 40 см 1 шт., вартістю 500 грн., бокал скляний 0,5 л 1 шт., вартістю 300 грн.; тарілка обідня 1 шт., вартістю 100 грн., тарілка десертна 1 шт., вартістю 100 грн., ложка обідня нержавійка 5 шт., вартістю 200 грн., виделка нержавійка 5 шт., вартістю 200 грн., ложка чайна 2 шт., вартістю 100 грн., ножі кухонні 2 шт., вартістю 200 грн., відра пластикові з кришкою 10 л 10 шт., вартістю 1000 грн.

14) комплект автомобільних титанових дисків з гумою до автомобіля «Волга» 31105 4 шт., вартістю 16 000 грн.

15) гладильна дошка 1 шт., вартістю 3000 грн.

16) зварювальний апарат індукційний 1 шт. вартістю 5000 грн.

17) вудки телескопічні 3 шт. 900 грн.

Усі ці речі, предмети, інструменти він купував особисто, коли проживав у першому шлюбі.

Після того, як 09.07.2022 року відповідач вигнала його з будинку, в якому вони проживали разом, він не міг та не має змоги забрати свої речі та речі, які йому належать.

Посилаючись на положення ст.ст.387, 400, 1212 ЦК України, позивач просить суд витребувати з незаконного володіння відповідача ОСОБА_2 належні йому речі:

1) засоби гігієни: бритва «Жилет» - 2 шт., вартістю 800 грн.; зубна щітка 2 шт., вартістю 100 грн.; крім після гоління 1 шт., вартістю 80 грн.; піна для гоління - 1 шт., вартістю 40 грн.

2 ) одяг: джинси 1 шт., вартістю 200 грн.; брюки 1 шт., вартістю 200 грн.; сорочка біла 2 шт., вартістю 1000 грн., вишиванка біла 1 шт., вартістю 300 грн.; вишиванка з червоною вишивкою 1 шт., вартістю 800 грн.; сорочка цвітна 2 шт., вартістю 1000 грн.; шведка біла 2 шт., вартістю 1000 грн.; вітрівка синя 1 шт., вартістю 350 грн.

3) взуття : мокасини чорні 1 шт., вартістю 1000 грн., черевики чорні 1 шт., вартістю 1000 грн.;

4) телефон Самсунг А30 1 шт., вартістю 6000 грн.;

5) документи: паспорт громадянина України, довідка про присвоєння ідентифікаційного номеру, довідка про реєстрацію місця проживання, щоденник для записів;

6) комплект для виробництва та зберігання вина: прес власного виробництва 1 шт., вартістю 5000 грн., корморізку електричну 1 шт., вартістю 3000 грн.; бутиль скляний 50 л 1 шт., вартістю 3000 грн.; бутль скляний 20 л 4 шт., вартістю 3000 грн., бутль скляний 10 л. 4 шт., вартістю 1000 грн., бідон алюмінієвий 40 л. 4 шт., вартістю 4000 грн., каструлі емальовані 3 шт., вартістю 1000 грн., апарат для виготовлення спирту 1 шт., вартістю 1000 грн.;

7) городній інвентар: полілка ручну «Гном» в комплекті 6 ножів 1 шт., вартістю 1000 грн; сівалка ручна 1 шт., вартістю 600 грн.; вила для боронування з загнутими кінцями 1 шт., вартістю 300 грн., сапа для поліття 3 шт., вартістю 600 грн.;

8) реманент для обробки саду: оприскувач ранцевий 1 шт., вартістю 800 грн.; садові ножиці 1 шт., вартістю 300 грн.;

9) набір інструментів для ремонту авто: металевий ящик спеціальний 1 шт., вартістю 3000 грн.; набір гайкових ключів, свердл, викруток, молотків 1 шт., вартістю 3000 грн.;

10) постільна білизна: подушка з пір`я 70*70 1 шт., вартістю 500 грн.;

11) електрочайник 1 л. 1 шт., вартістю 300 грн.;

12) електроміксер у комплекті 1 шт., вартістю 600 грн;

13) посуд: сковорідка чугунка діаметр 40 см 1 шт., вартістю 500 грн., бокал скляний 0,5 л 1 шт., вартістю 300 грн.; тарілка обідня 1 шт., вартістю 100 грн., тарілка десертна 1 шт., вартістю 100 грн., ложка обідня нержавійка 5 шт., вартістю 200 грн., виделка нержавійка 5 шт., вартістю 200 грн., ложка чайна 2 шт., вартістю 100 грн., ножі кухонні 2 шт., вартістю 200 грн., відра пластикові з кришкою 10 л 10 шт., вартістю 1000 грн.

14) комплект автомобільних титанових дисків з гумою до автомобіля «Волга» 31105 4 шт., вартістю 16 000 грн.

15) гладильна дошка 1 шт., вартістю 3000 грн.

16) зварювальний апарат індукційний 1 шт. вартістю 5000 грн.

17) вудки телескопічні 3 шт. 900 грн.

Ухвалою від 18 березня 2024 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, відповідачу запропоновано подати відзив на позов.

10.04.2024 року через канцелярію суду представником відповідача - адвокатом Бут Н.В. подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого остання просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог в повному обсязі та стягнути з позивача витрати на правничу допомогу в розмірі 7000 грн.

Свою позицію відповідач обґрунтовує тим, що усі зазначені в позовній заяві обставини не відповідають дійсності. Позивач прийшов до відповідача без будь-яких речей та предметів вжитку. Її старший син привіз свій одяг, взуття для позивача, вони потім перешивали цей одяг у кравця, взуття за розміром підходило. 28.04.2018 року позивач з відповідачем одружилися, позивач пообіцяв її старшому сину, що не буде вживати алкогольні напої. Позивач інколи перебивався заробітками, майже не працював, зустрічався з іншими жінками, а потім взагалі переїхав жити до іншої жінки, та вони розлучилися через РАЦС.

27.02.2021 року вони знову одружилися, однак поведінка відповідача не змінилася. Як виявилося, позивач жив у жінки з м.Горішні Плавні, в якої взяв гроші в розмірі 35 000 грн., та яка забрала в нього документи. За час їхнього спільного проживання позивач бив відповідачку, вона постійно ходила в синцях. 18.07.2022 року рішенням Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області прийнято рішення про видачу обмежувального припису стосовно позивача на 2 місяці. До суду відповідачем подано докази неодноразових звернень до поліції через постійне домашнє насилля, крадіжку її майна, вживання алкогольних напоїв. Позивач за весь час проживання в її будинку жодного разу не платив за комунальні послуги, навіть надавав сувенірні гроші, про що потім з неї глузували співробітники. Через деякий час, їй повідомили, що позивач переїхав жити до іншої жінки, тривалий час він не навідувався.

Одного разу, коли відповідачка була на роботі, позивач грузив в мішки та вивіз її наступне майно: столярний набір 1 шт., драбина 1 шт., рубанок 3 шт., кувалда 1 шт., молоток 1 шт., сокири 3 шт., серги золоті 1 пара, кільце золоте 2 шт., її спортивний костюм 1 шт., шведки поло сина 3 шт., кожана вітрівка покійного чоловіка 1 шт., жилет шкіряний покійного чоловіка 1 шт., кут металевий 50*5 20 м., труби металеві 30 м., прути металеві 30 м., бідони алюмінієві 40 л 5 шт., бідони 10 л. 2 шт., цинкова лопата 2 шт., дошки брус 6 м 4 шт., кахель 2 пачки, металева труба 0,5 м 15 м, труба 0,25 5 м, цвяхи 10 кг, лінолеум 12 м, шпалери 6 рулонів, ящик водія з ключами 1 шт., задні колеса на велосипед 2 шт., секатор 2 шт., ножиці для саду 1 шт., посуд сервіз на 6 персон 1 шт., посвідчення водія її 1 шт., пилосос 1 шт.

Після цього відповідач звернулася до суду і рішенням Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 23.08.2022 отримала розлучення. Жодних речей, що зазначені позивачем, в нього не було, можливо він щось залишив в жінок, з якими проживав.

Вказує, що позовні вимоги є безпідставними, в позові зазначені статті, але без будь-яких обґрунтувань та посилань на обставини чи докази незаконного перебування. Жодних доказів, що перераховане майно належить чи належало позивачу, не надано, відсутні будь-які чеки чи квитанції, а також відсутні докази, що майно перебуває саме у відповідачки.

Звернула увагу на те, що позивач вже звертався до Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області 04.08.2022 року (справа №179/759/22) з аналогічною позовною заявою, але 28.09.2022 року написав заяву про залишення позову без розгляду, у зв`язку з чим винесена ухвала суду від 29.09.2022 року.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві, та просив їх задовольнити. Пояснив, що з відповідачкою разом він не мешкає з 03.10.2023 року. Після того, як вони розійшлися, відповідачка не повернула його особисте майно, яке він придбав за власні кошти. Частину майна (посуд, постільну, білизну, садові інструменти, комплект для виробництва та зберігання вина, городній інвентар, реманент для обробки саду, набір інструментів для ремонту авто, гладильну дошку, зварювальний апарат та вудки телескопічні) він придбав до шлюбу з відповідачкою, частину майна йому подарували діти, а іншу частину майна (одяг, взуття, мобільний телефон, комплект автомобільних титанових дисків з гумою до автомобіля) він придбав у шлюбі за особисті кошти. Документів на підтвердження факту придбання та вартості вказаного у позовній заяві майна у нього немає, вартість майна він розраховував, виходячи з рівня середніх цін на аналогічне майно в мережі Інтернет. Крім того, позивачка забрала його паспорт та довідку про присвоєння ідентифікаційного коду, щоб придбати ліки, та відмовилась повертати вказані документи. Він звертався до працівників поліції з відповідною заявою, але поліцейські йому порадили звернутися до суду. Зазначив, що твердження позивачки про те, що він не мав жодного майна, не відповідає дійсності, оскільки в його віці він не міг прийти до неї жити без нічого. Доводи відповідачки про те, що він не працював, зловживав спиртними напоями та водив додому інших жінок, не відповідають дійсності. Про те, що його документи знаходяться у відповідачки, свідчить її позовна заява про розірвання шлюбу, до якої були прикладені копії його документів (паспорту, картки платника податків, довідки про реєстрацію місця проживання). Жодних речей з будинку відповідачки він не забирав, це не відповідає дійсності. Доводи відповідачки про те, що за весь час проживання у будинку він не сплачував за комунальні послуги та не давав коштів не відповідають дійсності, оскільки під час спільного проживання він перераховував відповідачці грошові кошти, про що надав відповідні чеки.

Відповідачка ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_3 у судовому засіданні проти задоволення позову заперечували з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву та просили відмовити у задоволенні позову. Відповідачка пояснила, що речей, які належать позивачу, у неї немає, і він жодних речей не придбавав.

Вислухав пояснення сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Як передбачено ст.ст.12 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що позивач та відповідачка зареєстрували шлюб 28.04.2018 року у відділі реєстрації Магдалинівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Дніпропетровської області, актовий запис за №21, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 .

Сторонами не заперечується, що вказаний шлюб було розірвано в позасудовому порядку, однак точна дата розірвання шлюбу судом не встановлена, оскільки сторони не надали відповідні докази.

27.02.2021 року сторони знову зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по Магдалинівському, Петриківському, Царичанському районах Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), актовий запис за №29, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 .

Постановою Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 02.08.2022 року у справі №179/510/22 провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрито на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Ухвалою Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 29.09.2022 року у справі №179/759/22 залишено без розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування майна із чужого незаконного володіння, у зв`язку з поданням позивачем заяви про залишення позову без розгляду.

Заочним рішенням Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 23.08.2023 року у справі №179/896/23 шлюб між сторонами розірвано. Рішення набрало законної сили 23.09.2023 року.

Як вбачається з талону-повідомлення Єдиного обліку №3351 від 03.10.2023 року, до ВП №1 Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровської області 03.10.2023 року о 13-42 зареєстрована заява ОСОБА_1 , який прохає прийняти міри до колишньої дружини, ОСОБА_2 , яка відмовляється повертати належне йому майно.

Листом начальника відділення поліції №1 Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області від 05.10.2023 року позивача повідомлено, що матеріали його повідомлення, зареєстрованого в ЄО №3351 від 03.10.2023 року розглянуто, не встановлено ознак адміністративного та кримінального правопорушення та рекомендовано звернутися до суду.

З висновку про наслідки перевірки інформації, затвердженого начальником ВП №1 Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області 04.10.2023 року, вбачається, що за матеріалами звернення ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрованими в ЄО №3348 та №3351 від 03.10.2023 року, проведена перевірка та встановлено, що 03.10.2023 року о 11-53 до відділення поліції №1 Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області через спецлінію 102 надійшло повідомлення від ОСОБА_2 , яка повідомила про те, що до її місця мешкання, розташованого за адресою АДРЕСА_1 прийшов її колишній чоловік ОСОБА_1 та став словесно вимагати надати йому особисті речі та документи на будинок з метою надання цивільного позову до суду про розподіл спільно нажитого майна, на ґрунті чого виникла сварка. По даному факту було опитано ОСОБА_1 , який пояснив, що 03.10.2023 року прийшов додому до ОСОБА_2 , щоб забрати свої особисті речі, але остання відмовилася їх віддавати та після чого викликала працівників поліції.

У обґрунтування своїх позицій сторони також просили допитати свідків, які надали покази наступного змісту.

Свідок ОСОБА_4 суду показала, що вона допомагає відповідачці по господарству, працює приблизно з 2022 року. Приблизно навесні 2023 року вона бачила, як позивач двічі виносив з хати мішки білого кольору (біля 8 штук) та інструмент, які грузив до машини. Мішки були добре набиті, в деяких мішках щось торохтіло. Відповідачка у цей час була на роботі. Коли відповідачка вранці прийшла з роботи, вона їй про це повідомила.

Свідок ОСОБА_5 (донька позивача) показала, що приблизно у травні місяці 2016 року батько переїхав до відповідачки. Він взяв з собою особисті речі: одяг, посуд: чашки (один великий глиняний кухоль, один кухоль порцеляновий), ложки металеві 3-4 штуки, каструлю 4-х відерну, бритву, зубну щітку, подушки одна велика пір`яна, а інша звичайна, та ковдру. У будинку відповідачки вона була двічі: у січні 2018 року на Різдво та Старий Новий рік. Також на день народження батька приблизно у 2019-2020 роки вони подарували йому бензокосу. В перший раз батько прийшов жити до відповідачки у травні 2016 року, до них він повернувся зимою 2022 року. Весною 2022 року її батько знову пішов жити до ОСОБА_6 . За весь період, коли батько проживав у Скрипник або у них, він фінансово від них не залежав.

Звертаючись до суду з позовом, позивач вказує, що відповідачка безпідставно утримує належне йому майно, чим порушує його право власності.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Згідно з частиною першою статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

У відповідності до ст.ст.317, 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Статтею 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним (ст.387 ЦК України).

Загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події (ч. 2 ст.1212 ЦК України). Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (ч.3 ст.1212 ЦК України).

Таким чином, за змістом даної норми під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту.

Відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною шостою статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За змістом ст.ст.77,78 ЦПК України належними є докази, що містять інформацію щодо предмету доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Разом з тим, суду не надано належних та допустимих доказів на підтвердження наявності вказаного у позовній заяві майна, належності його позивачу, а також, що зазначене майно перебуває у саме відповідача. Крім того, позивачем не надано доказів на підтвердження того, що його паспорт та довідка про присвоєння ідентифікаційного номера також знаходиться у відповідача.

Надані позивачем на обґрунтування своїх вимог матеріали перевірки ВП №1 Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області підтверджують лише факт звернення позивача та відповідача з приводу майнових суперечок до органів поліції, однак не підтверджує обставин, якими позивач обґрунтовує позовні вимоги. В даних матеріалах відсутній перелік майна, докази на підтвердження права власності на майно та докази отримання майна відповідачем та його безпідставного утримання.

Показання свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 суд не приймає до уваги, оскільки показання даних свідків також не підтверджують обставин, які викладені у позовній заяві. Крім того, право власності на майно не може бути підтверджено показаннями свідків.

Надані позивачем копія трудової книжки та дублікати чеків АТ КБ «ПриватБанк» на перерахування грошових коштів також не приймаються судом до уваги, оскільки не підтверджують фактів, викладених у позовній заяві.

Інших доказів на підтвердження позовних вимог позивачем не надано, та не заявлено клопотань про їх витребування.

Таким чином позивач на порушення ст.ст. 79-81 ЦПК України не надав належних, допустимих, достатніх й переконливих доказів в обґрунтування заявленого позову.

Крім того, суд звертає увагу на те, що правове регулювання майнових правовідносин подружжя (колишнього подружжя) здійснюється Сімейним кодексом України, зокрема главами 7 та 8, які визначають підстави для визнання майна особистою власністю дружини (чоловіка) або спільним майном подружжя, а також підстави поділу майна.

Таким чином, при наявності відповідних доказів, позивач не позбавлений можливості звернутися до суду з позовом про визнання майна особистою власністю та поділ майна подружжя.

Встановивши вказані обставини, оцінивши наявні у матеріалах справи докази, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні усіх обставин справи, суд дійшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 13, 76-81, 141, 259, 263- 265, 268, 354 ЦПК України суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного володіння - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 .

Повний текст рішення суду складений 30 травня 2024 року.

Суддя О.Ю. Кравченко