Справа № 282/405/24
Провадження № 2/282/131/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2024 року селище Любар

Любарський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді Вальчука В. В.

при секретарі судового засідання Демчук В. І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Любар, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Кіндрась Сергій Володимирович до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В :

Позивач вказує на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Кутище Любарського району помер його батько ОСОБА_3 .

Він являється спадкоємцем майна померлого батька за законом, серед якого є також житловий будинок з господарськими будівлями за АДРЕСА_1 .

Дане домогосподарство до самочинно забудованих не відноситься, однак оформити спадщину він не може через відсутність правовстановлюючих документів на будинок за вищевказаною адресою, а тому вимушений звернутися до суду з позовом про визнання за ним, в порядку спадкоємства за законом, права власності на житловий будинок з господарськими будівлями АДРЕСА_1 , який розташований на земельній ділянці площею 0,25 га. для ОЖБ та прилеглою земельною ділянкою 0,46 га. для ОСГ.

Спадкоємцем померлого за заповітом, що посвідчений секретарем Липненської сільської ради Любарського району Житомирської області, 25 червня 2015 року за реєстровим №52, яким заповідалась земельна ділянка площею 2,8479 га., є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка спадщину прийняла та 29.11.2015 року отримала Свідоцтво про право на спадщину за заповітом на вказану земельну ділянку.

Представник позивача у підготовче судове засідання на розгляд справи не з`явився, однак у поданій ним заяві вказав, що позовні вимоги підтримує в повному об`ємі та просить справу слухати у його відсутності.

ОСОБА_2 у підготовче судове засідання на розгляд справи не з`явилася, однак у заяві, що надійшла на адресу суду зазначила, що проти задоволення заявлених позовних вимог не заперечує та просить справу слухати у її відсутності.

Частиною 3 ст.200 ЦПК України встановлено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Кутище Любарського району у віці 81 рік помер ОСОБА_3 , що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , актовий запис №16 (а.с.10), який, як встановлено із копії свідоцтва про народження НОМЕР_2 , виданого 06.02.1965 року Липненською сільською радою Любарського району Житомирської області, був батьком позивача ОСОБА_1 ( ОСОБА_4 ) (а.с.9).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на його майно, спадкоємцем якого за законом є ОСОБА_1 , а за заповітом, посвідченим 25 червня 2015 року секретарем Липненської сільської ради Любарського району, є ОСОБА_2 , яка прийняла у спадщину майно, визначене у заповіті, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, яке видане 09.11.2015 року приватним нотаріусом Любарського районного нотаріального округу Соляром В.М. (а.с.20).

Виписка з погосподарських книг №66 від 05.02.2024 року, видана Липненським старостинським округом Любарської селищної ради, вказує на те, що згідно книг по господарського обліку за 1986 1996 роки, головою двору, що по АДРЕСА_1 значився ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ), а з 1996 по даний час ОСОБА_1 (а.с.12).

Виписка із рішення Липненської сільської ради №97 від 30.11.1993 року свідчить про те, що ОСОБА_5 було передано у приватну власність земельну ділянку загальним розміром 0,71 га., в тому числі 0,25 га. для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських споруд та 0,46 га. для ведення особистого підсобного господарства.

Відповідно до постанови приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу Соляра В.М., №25/02-31 від 03.02.2024 року, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок АДРЕСА_1 (з господарськими будівлями та спорудами, земельними ділянками цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та для ведення особистого селянського господарства) по АДРЕСА_1 (а.с.15).

Згідно інформаційної довідки №364385911 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за параметрами запиту: АДРЕСА_1 відомості відсутні.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Як визначено ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України).

Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч.1 ст.1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Як визначено ч.1 ст.316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (ч.1 ст.317 ЦК України).

Згідно ч.1 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ч.1 ст.182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Згідно п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2009 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст.ст.5, 47, 49 Закону України «Про нотаріат», п.22.31 Інструкції «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів, нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

На підставі ст.392 ЦК України - власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на нерухоме майно, то спадкоємець також не набуває права власності в порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно.

Вбачається, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав, зокрема, в нотаріальному порядку.

Отже, з урахуванням вищевикладеного та того, що позивач фактично прийняв спадщину за законом за спадкодавцем ОСОБА_3 , однак у нього існують певні перешкоди щодо оформлення спадкових прав із-за відсутності у спадкодавця всіх правовстановлюючих документів на спадкове майно, суд, використовуючи винятковий спосіб захисту визнання права власності на спадкове майно, дійшов висновку, що позов є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.76-80, 89, 141, 200, 206, 211, 247, 263 - 265, 271 273, 354, 355 ЦПК України, ст.ст.25, 30, 321, 328, 331, 346, 376, 381, 1268 ЦК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити повністю.

Визнати за спадкоємцем ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянином України, РНОКПП - НОМЕР_3 в порядку спадкування за законом по смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 в с.Кутище Житомирського району Житомирської області, право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , який розташований на земельній ділянці розміром 0,25 га., для ОЖБ з прилеглою земельною ділянкою площею 0,46 га. для ОСГ.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя В. В. Вальчук