КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 363/5241/23
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/10/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів

судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Болотова Є.В.,

суддів: Кулікової С.В., Музичко С.Г.,

при секретарі Даньшиній І.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за заявою представника ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 на ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 29 вересня 2023 року, постановлену під головуванням судді Шубочкіної Т.В.,-

встановив:

У вересні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із названим позовом.

Позивач просив: поділити між сторонами в рівних частках земельну ділянку з кадастровим номером :33:020:0826, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 ; визнати спільним сумісним майном об`єкт незавершеного будівництва загальною площею 655 кв.м. на земельній ділянці з кадастровим номером :33:020:0826; компенсувати ОСОБА_2 50 % від коштів отриманих за продаж автомобіля «LandRover», модель «RangeRover Sport» державний номер НОМЕР_1 , що становить 929 892 грн 50 коп.; компенсувати ОСОБА_2 50 % від коштів отриманих нею за здачу в оренду будинок АДРЕСА_1 , що становить 164 560 грн 00 коп.

У вересні 2023 року представник ОСОБА_1 подав заяву про забезпечення позову, в якій просив вжити заходів для забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку загальною площею 0, 1673 га, кадастровий номер :33:020:0826, що знаходиться за адресою Київська область, с. Лебедівка, СТ «Лісовик» та заборонити вчиняти будь-які дії щодо відчуження даної земельної ділянки.

Заява обґрунтована тим, що існують підстави вважати, що спірну земельну ділянку із об`єктом незавершеного будівництва (будинком) може бути відчужено на користь третіх осіб.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 29 вересня 2023 року задоволено заяву про забезпечення позову.

Накладено арешт на земельну ділянку загальною площею 0, 1673 га, кадастровий номер :33:020:0826, що знаходиться за адресою Київська область, с. Лебедівка, СТ «Лісовик» та заборонено вчиняти будь-які дії щодо відчуження вказаної земельної ділянки.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу судувід 29 вересня 2023 року.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

У судовому засіданні представник ОСОБА_2 вимоги апеляційної скарги підтримав.

Представник ОСОБА_1 заперечив щодо задоволення апеляційної скарги.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Задовольняючи вимоги заяви, суд першої інстанції виходив із того, що вказаний вид забезпечення позову є співмірним із заявленими позовними вимогами та необхідний для подальшого уникнення можливості відчуження вищевказаної земельної ділянки на користь інших осіб.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 лютого 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийнято на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Обґрунтовуючи подану заяву, представник ОСОБА_1 зазначив, що існують всі підстави вважати, що ОСОБА_2 без згоди позивача може відчужити на користь третіх осіб земельну ділянку із об`єктом незавершеного будівництва.

Так, предметом пред`явленого позову є поділ майна подружжя: земельної ділянки з кадастровим номером :33:020:0826, що знаходиться за адресою Київська область, с. Лебедівка, СТ «Лісовик».

У поданій заяві, представник ОСОБА_1 обґрунтував належним чином можливі ризики утруднення виконання рішення суду. Зазначив, що відповідачем здійснено відчуження спільного майна, а саме: продано автомобіль «Land Rover», модель Range Rover Sport чорного кольору, державний номер НОМЕР_1 , який був придбаний у шлюбі та був оформлений на ОСОБА_1 . Кошти після продажу автомобіля позивачу не передавались.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про доведеність та обґрунтованість заяви про забезпечення позову.

При розгляді заяви про забезпечення позову судом першої інстанції враховані вимоги закону та відповідні роз`яснення Пленуму Верховного Суду України.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності реальної загрози невиконання чи ускладнення виконання можливого рішення суду, колегія суддів відхиляє, оскільки заява містить достатньо обґрунтовані припущення про те, що невжиття заходів забезпечення позову може у майбутньому утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції також не спростовують.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що ухвала суду від 29 вересня 2023 року постановлена з додержанням норм процесуального права, відтак підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги немає.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 382 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 29 вересня 2023 рокузалишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного судового рішення.

Повний текст складено 05 червня 2024 року.

Суддя-доповідач Є.В. Болотов

Судді: С.В. Кулікова

С.Г. Музичко