справа № 208/2666/24
№ провадження 2-о/208/73/24
РІШЕННЯ

Іменем України

23 травня 2024 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Івченко Т.П.,

за участю: секретаря судового засідання Шостак А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні судовому засіданні у місті Кам`янське Дніпропетровської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , де заінтересована особа: Територіальна громада м. Кам`янське в особі Кам`янської міської ради «про встановлення факту належності правовстановлюючого документу», -

встановив:

1. Короткий зміст заявлених вимог.

09 квітня 2024 року через канцелярію Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області представник заявника ОСОБА_1 адвокат Фесюк Юрій Олександрович подав матеріали зазначеної заяви, за якою просить:

-встановити факт належності спадкодавцю ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , правовстановлюючого документа свідоцтва про право власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , видане виконавчим комітетом Заводської районної ради міста Дніпродзержинська 30 травня 2002 року на ім`я ОСОБА_3 , зареєстроване 30 травня 2002 року Обласним комунальним підприємством «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації» та записане у реєстровій книзі № 213 за реєстрованим № 24298.

В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 76 років померла ОСОБА_2 , про що 22 червня 2000 року у книзі реєстрації актів про смерть відділу реєстрації актів громадянського стану виконкому Заводської районної ради м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області зроблено запис за № 845.

ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 64 років помер ОСОБА_4 , про що 20 липня 2021 року складено відповідний актовий запис №1076, місце державної реєстрації: Заводський районний у місті Кам?янське відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Дніпро.

ОСОБА_2 є матір?ю ОСОБА_4 , які є, відповідно, бабусею та батьком заявниці ОСОБА_1 , що доводиться свідоцтвом про народження ОСОБА_5 , в якому батьком вказаний ОСОБА_4 , а також свідоцтвом про реєстрацію шлюбу, з якого вбачається, що ОСОБА_5 12 червня 2015 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_6 та змінила своє прізвище з ОСОБА_7 на Позднякову.

Після смерті ОСОБА_2 та ОСОБА_4 відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

При цьому спадкоємцем після ОСОБА_2 був її син ОСОБА_4 , який спадщину після матері прийняв, але своїх спадкових справ не оформив.

ОСОБА_1 , бажаючи реалізувати своє право на спадщину після свого батька ОСОБА_4 , звернулася до Першої кам?янської державної нотаріальної контори Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Дніпро) з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, але постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 31 січня 2022 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно після ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Як вбачається зі змісту даної постанови, підставою відмови було те, що згідно з інформації з Держаного реєстру речових прав на нерухоме майно та правовстановлюючих документів на вищезгаданий житловий будинок - свідоцтва про право власності, виданого виконавчим комітетом Заводської районної ради міста Дніпродзержинська від 30 травня 2002 року, зареєстрованого Обласним комунальним підприємством «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації» за номером запису: 24298, в книзі №213, реєстраційний номер: 36847081, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності. виданим Обласним комунальним підприємством «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації» 08 червня 2012 року за №34422806, - право власності зареєстроване за ОСОБА_3 , тобто за іншою особою. Підтвердження факту, що ОСОБА_2 , як померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , є власником житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на який видано ІНФОРМАЦІЯ_3 на ім?я ОСОБА_3 , у спадкоємця не має, у зв?язку з чим видати свідоцтво про право на спадщину не виявляється можливим. В постанові по відмову у вчиненні нотаріальної дії заявниці було роз?яснене її право на звернення до суду за захистом своїх прав та законних інтересів, як спадкоємця своїх, відповідно, батька та бабусі.

3 наведеного випливає, що заявниці ОСОБА_1 , з метою отримання свідоцтва про право на спадщину, тобто реалізації свого права на спадкування, необхідно довести той факт, що свідоцтво про право власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , видане виконавчим комітетом Заводської районної ради міста Дніпродзержинська 30 травня 2002 року на ім?я ОСОБА_3 , зареєстроване 30 травня 2002 року Обласним комунальним підприємством «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації» та записане у реєстровій книзі №213 за реєстрованим №24298, - належить спадкодавцю ОСОБА_2 .

3 цього приводу варто зауважити, що питання щодо розбіжностей у анкетних даних спадкодавця ОСОБА_2 та власника спадкового майна - вищезгаданого будинку, який у свідоцтві про право власності від 30 травня 2002 року, зазначений, як ОСОБА_3 , вже було предметом судового розгляду, а саме: рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 17 липня 2002 року був встановлений факт родинних відносин між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , як між матір?ю та сином.

При цьому підставою для звернення ОСОБА_4 до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин з ОСОБА_2 , як між сином та матір?ю було те, що після смерті своєї матері він звернувся до 1-ї державної нотаріальної контори міста Дніпродзержинська з заявою про оформлення свідоцтва про право на спадщину, в чому йому було відмовлено з тих підстав, що в заповіті, який був залишений його матір?ю на його ім?я, прізвище спадкодавця було вказано, як « ОСОБА_7 », а в свідоцтві про смерть прізвище останнього було вказано,як « ОСОБА_8 ».

В судовому засіданні Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська було встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла матір заявника ОСОБА_4 - ОСОБА_2 . В червні 2002 року ОСОБА_4 звернувся в 1-у державну нотаріальну контору міста Дніпродзержинська для оформлення свідоцтва про право на спадщину, в чому йому було відмовлено у зв?язку з тим, що в заповіті, залишеним м а т і р ' на його ім?я вказане прізвише спадкодавця ОСОБА_7 , а в свідоцтві про смерть вказано прізвище ОСОБА_8 . Мати заявника (тобто ОСОБА_4 ) ОСОБА_9 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 в місті Дніпродзержинську. В 1956 році вона вступила у шлюб з батьком заявника ОСОБА_10 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 . 16 березня 1990 року мати заявника зареєструвала шлюб з ОСОБА_11 та змінила прізвище на ОСОБА_8 . В заповіті, залишеним матір?ю на ім?я заявника змін проведено не було. Спадкова маса складається з 1/2 частки будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . Дане домоволодіння почала будувати мати заявника до укладення шлюбу з батьком заявника ще 06 червня 1950 року, у зв?язку з чим в договорі на право забудови будинку та безстрокового користування земельною ділянкою був складений на її дівоче прізвище. І в перекладі з української мови її ім?я було помилково вказано, як ОСОБА_12 . При цьому, в усіх інших документах ім?я матері вказано вірно - « ОСОБА_13 » на українській мові і « ОСОБА_14 » на російській.

Після проведеного аналізу зібраних по справі доказів суд прийшов до висновку, що факт родинних відносин знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, так як у заявника матір?ю є ОСОБА_2 і сам заявник ОСОБА_4 є родиною, матір?ю та сином.

Також суд зазначає, що з свідоцтва про народження спадкодавця ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_6 вбачається, що першопочатково прізвище мати заявника мала ОСОБА_15 . Спираючись на наведені обставини, які підтверджуються відповідними фактичними даними Баглійський районний суду м. Дніпродзержинська прийшов до висновку про встановлення факту родинних відносин між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , як між матір?ю та сином.

Таким чином, є усі підстави стверджувати, що правовстановлюючий документ, а саме: свідоцтво про право власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , видане виконавчим комітетом Заводської районної ради міста Дніпродзержинська 30 травня 2002 року на ім?я ОСОБА_3 , зареєстроване 30 травня 2002 року Обласним комунальним підприємством «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації» та записане у реєстровій книзі №213 за реєстрованим №24298, - належить спадкодавцю ОСОБА_2 , оскільки при народження остання мала анкетні дані: ОСОБА_9 , ще до ресстрації свого першого шлюбу з ОСОБА_10 , маючи прізвище ОСОБА_15 , вона уклала договір про право забудови спірного домоволодіння, у зв?язку з чим в даному договорі і було вказано таке прізвище забудовника, як Байдуж, що потягло за собою зазначення такого прізвища і в свідоцтві про право власності на житловий будинок, але в останньому ї ім?я помилково під час перекладу з російської було вказано, як ОСОБА_12 .

2. Позиція заінтересованої особи.

Заінтересована особа, територіальна громада міста Кам`янське в особі Кам`янської міської ради, були належним чином повідомлені про дату та час судового засідання, про причини неявки не повідомили, правом на подачу пояснень не скористались.

3. Процесуальні питання пов`язанні з розглядом справи.

09 квітня 2024 року адвокат Фесюк Ю.О., який діє в інтересах заявника ОСОБА_1 , звернувся до Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області, з заявою «про встановлення факту належності правовстановлюючого документу» (а.с. 2-5).

09 квітня 2024 року протоколом автоматизованого розподілу справи між суддями справу передано в провадження судді Івченко Т.П. (а.с. 17).

09 квітня 2024 року Ухвалою судді відкрито провадження по справі, справу призначено до розгляду та визначено порядок розгляду справи в окремому провадженні (а.с. 18).

22 травня 2024 року адвокат Фесюк Ю.О. подав до суду заяву про долучення до матеріалів справи відповіді Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (а.с. 33-35).

23 травня 2024 року адвокат Фесюк Ю.О. подав до суду заяву, у якій просить розгляд справи проводити за його відсутності та відсутності заявниці, заяву просить задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення (а.с. 36).

У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

4. Фактичні обставини встановлені судом.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_5 народилась ІНФОРМАЦІЯ_7 , що підтверджується свідоцтвом про народження, видане міським РАЦС м. Дніпродзержинськ, актовий запис № 3601, батьками якої зазначені ОСОБА_4 та ОСОБА_16 (а.с. 8).

12 червня 2015 року ОСОБА_6 та ОСОБА_5 уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 221, після чого дружина змінила прізвище на ОСОБА_17 (а.с. 9).

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Заводським районним у місті Кам`янське відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис №1076 (а.с.11).

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Заводської районної ради м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, актовий запис № 845 (а.с. 10).

Житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 вцілому належить ОСОБА_3 на праві приватної власності, що підтверджується свідоцтвом про право на власність, видане виконавчим комітетом Заводської районної ради 30.05.2002 року на підставі рішення виконкому Дніпродзержинської міської ради №426 від 09.05.1950 року та акту прийому в експлуатацію, затвердженого рішенням виконкому Заводської районної ради (а.с. 12).

Згідно рішення Баглійського районного суду міста Дніпродзержинська від 17 липня 2002 року визнано факт родинних відносин між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 як між матір`ю та сином (а.с. 13).

Згідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій, видану Першою Кам`янською державною нотаріальною конторою 31 січня 2022 року, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно після ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , по причині того, що немає підтвердження, що ОСОБА_2 є власником житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на який видано 30 травня 2002 року на ім`я ОСОБА_3 (а.с. 14).

Згідно до відповіді Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Мінстерства юстиції (м. Одеса) № 1582/31.2-30 від 10.05.2024 року, зазначено, що за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян значиться актовий запис про державну реєстрацію шлюбу гр.. ОСОБА_11 та ОСОБА_18 , який зареєстровано Дніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області 16.03.1990 року. При перевірці актового запису про народження сина, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , який зареєстровано Дніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, у графі «Підстава запису відомостей про батька» внесено відомості про шлюб батьків дитини, а саме: Св. про шлюб ЯУ 354557 м. Сталіно Петровський рай ЗАГС 12.10.51. Надати інформацію щодо вищезазначеного шлюбу неможливо, через відсутність відомостей у реєстрі (а.с. 34).

5. Правові норми законодавства застосовані судом, висновки та мотиви прийнятого рішення.

Сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника (ст. 58 ЦПК України).

Відповідно до ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Ст. 4 ЦПК України визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребування судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності зі ст.55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Статтями 15 та 16 ЦК України, передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.

Згідно зі ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Як зазначено у ст.78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У відповідності до ст.79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст.80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно зі ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 293 ч.1 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно ст. 293 ч.2 п.5 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно п.6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Згідно ч.2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також: інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

В п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 р. при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, no-батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, no-батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Згідно до положень статті 16 ЦК України суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Як встановлено судом, заявник ОСОБА_1 звернулась до Першої Кам`янської державної нотаріальної контори щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно після ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , але їй було відмовлено через те, що немає підтвердження, що ОСОБА_2 є власником житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на який видано 30 травня 2002 року на ім`я ОСОБА_3

Рішенням Баглійського районного суду міста Дніпродзержинська від 17 липня 2002 року вже встановлено факт родинних відносин між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 як між матір`ю та сином. Крім того, в описовій частині рішення вказано: «Мати заявника ( ОСОБА_4 ) народилась ІНФОРМАЦІЯ_6 , у місті Дніпродзержинськ. У 1956 році вона уклала шлюб з батьком заявника ОСОБА_10 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 . 16 березня 1990 року мати заявника зареєструвала шлюб з ОСОБА_11 та змінила прізвище на ОСОБА_8 . У заповіті , залишеному матір`ю на ім`я заявника змін зроблено не було. Спадкова маса складається з частини будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Дане домоволодіння почала будувати мати заявника до укладення шлюбу з батьком ще 06 червня 1950 року, тому у договорі на право побудови будинку та безстрокового користування земельною ділянкою був складений на її дівоче прізвище. І в перекладі на українську мову її ім`я було помилково вказано як ОСОБА_12 , Однак, у всіх інших документах ім`я матері було вказано правильно ОСОБА_13 на українській мові та ОСОБА_14 на російській мові».

Тобто Рішенням Баглійського районного суду міста Дніпродзержинська від 17 липня 2002 року вже було встановлено щодо помилковості зазначення ім`я ОСОБА_12 внаслідок невірного перекладу на українську мову, та встановлено, що зазначене у свідоцтві про право власності прізвище « ОСОБА_15 » є дівочим прізвищем ОСОБА_2 .

Зазначені непорозуміння у правовстановлюючих документах перешкоджають заявнику реалізувати право на спадщину за законом.

Відповідно до статей 76, 81 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показання свідків.

Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи надані заявником докази, суд приходить до висновку, що свідоцтво про право власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , видане виконавчим комітетом Заводської районної ради міста Дніпродзержинська 30 травня 2002 року на ім`я ОСОБА_3 , зареєстроване 30 травня 2002 року Обласним комунальним підприємством «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації» та записане у реєстровій книзі № 213 за реєстрованим № 24298 належить спадкодавцю ОСОБА_2 , померій ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Іншим способом встановити вказаний факт неможливо.

Встановлення даного факту необхідно заявнику для оформлення спадщини.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку що заявлені вимоги «про встановлення факту що має юридичне значення» обґрунтовані та знайшли своє підтвердження, а тому заява підлягає задоволенню.

6. Розподіл судових витрат між сторонами.

Згідно ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено Законом.

Відтак, сплачений при звернені до суду з заявою про встановлення фактів судовий збір не відшкодовується за рахунок іншої сторони.

Керуючись вимогами ст.ст. 10, 76, 141, 259, 260, 263-265 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 , де заінтересована особа: Територіальна громада м. Кам`янське в особі Кам`янської міської ради «про встановлення факту належності правовстановлюючого документу» - задовольнити в повному обсязі.

Встановити факт належності спадкодавцю ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , правовстановлюючого документа свідоцтва про право власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , видане виконавчим комітетом Заводської районної ради міста Дніпродзержинська 30 травня 2002 року на ім`я ОСОБА_3 , зареєстроване 30 травня 2002 року Обласним комунальним підприємством «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації» та записане у реєстровій книзі № 213 за реєстрованим № 24298.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - http://zv.dp.court.gov.ua.

Учасники справи:

заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 ;

заінтересована особа Територіальна громада м. Кам`янське в особі Кам`янської міської ради, , юридична адреса реєстрації: область Дніпропетровська, місто Кам`янське, майдан Петра Калнишевського, № 2.

Суддя Івченко Т. П.