Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

27 березня 2024 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді - Бенца К.К.,

при секретарі судового засідання - Майор Ю.В.,

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Ужгороді цивільну справу за правилами загального позовного провадження за позовною заявою ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 , яка діє у власних інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Орган опіки та піклування - Служба у справах дітей Виконавчого комітету Чопської міської ради, про зняття з місця реєстрації за адресою службового житлового приміщення,-

В С Т А Н О В И В:

94 прикордонний загін ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із позовом до ОСОБА_4 , яка діє у власних інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Орган опіки та піклування - Служба у справах дітей Виконавчого комітету Чопської міської ради про зняття з місця реєстрації за адресою службового житлового приміщення.

Мотивуючи свої позовні вимоги позивач вказує на те, що 03 серпня 2004 року лейтенант ОСОБА_5 був зарахований на квартирний облік у загальному порядку зі складом сім`ї одна особа, що підтвреджується Витягом з протоколу №17 спільного засідання командування та житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 від 14 жовтня 2004 року.

В подальшому, згідно Витягу з протоколу №9 спільного засідання командування та житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 від 29 жовтня 2007 року старшому лейтенанту ОСОБА_5 на склад сім`ї 2 особи (він, дружина - ОСОБА_6 ) було надано «службову» двох кімнатну квартиру АДРЕСА_1 .

Згідно Витягу з протоколу №10 спільного засідання командування та житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 від 28 листопада 2007 року, у житлову справу старшого лейтенанта ОСОБА_5 було внесено зміни у зв`язку із народженням сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Згідно Витягу з протоколу №13 спільного засідання командування та житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 від 08 грудня 2017 року, майора ОСОБА_5 та членів його сім`ї (дружину ОСОБА_7 , сина ОСОБА_3 - 2007 року народження), у відповідності до п.3.9 Інструкції «Про організацію забезпечення житловими приміщеннями в Державній прикордонній службі України» затвердженої наказом Адміністрації Держприкордонслужби України від 20.12.2007 року №1040, виключено з квартирного обліку у зв`язку з переміщенням його до іншого місця проходження військової служби.

Позивач зазначає, що 10.05.2019 року, ОСОБА_5 на адресу загону було надіслано лист «Про зняття з реєстрації місця проживання ОСОБА_2 » (вх. №С-36 від 21.05.2019) в якому зазначив, що з березня 2017 року між ним та громадянкою ОСОБА_7 розірвано шлюб на підставі рішення Ужгородського міськрайонного суду від 31 березня 2017 року. З січня 2018 року громадянка ОСОБА_7 змінила прізвище на ОСОБА_2 , у звязку з укладенням шлюбу. З вересня 2017 року він проходить службу в іншій військовій частині Державної прикордонної служби України та має намір вивільнити службове житлове приміщення та здати його ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Позивач зазначає, що 03.08.2020 року ОСОБА_5 знявся з реєстрації за адресою АДРЕСА_2 , а 04.08.2020 року ОСОБА_5 здав квартиру власнику ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Позивач зазначає, що у період з 31 серпня 2017 року по 01 квітня 2021 року у службовій квартирі за адресою: АДРЕСА_3 ніхто не проживав.

Оскільки ОСОБА_5 здав займану службову квартиру за адресою АДРЕСА_2 - 04 серпня 2020 року, а згідно додатку 30-32 споживання електроенергії у 2019 році становило 38 кіловат-годин, у 2020 році - 67 кіловат-годин, позивач дійшов до висновку, що впродовж 2019 року та впродовж 2020 року по ІНФОРМАЦІЯ_6 ані ОСОБА_4 , ані син ОСОБА_3 у службовій квартирі за адресою АДРЕСА_2 не проживали, а відтак позивач вважає, що ОСОБА_4 (мати сина наймача) та ОСОБА_3 (син наймача)- як колишні члени сімї військовослужбовця втратили право на проживання у службовій квартирі за адресою АДРЕСА_2 .

Позивач зазначає, що на підставі рішення виконавчого комітету Чопської міської ради Ужгородського району Закарпатської області від 26.08.2021 року № 320, гр. ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_7 видано Ордер на службове приміщення №25 на нього, а також на дружину - ОСОБА_9 (ІНФОРМАЦІЯ_9.), сина - ОСОБА_10 (ІНФОРМАЦІЯ_10.), що підтверджується копією Ордеру на службове жиле приміщення №25 від 14.09.2021 року.

Згідно довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщення/будинку осіб № 5/21 від 20.09.2021 року виданої головою правління ОСББ «Сакура-Чоп», зазначено, що за адресою АДРЕСА_2 , зареєстровані та проживають з 15.09.2021 року, наймач - ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_8 , дружина - ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_9 , син - ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_10 .

Оскільки відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за зареєстрованим місцем проживання фактично не проживають з серпня 2017 року, але залишаються зареєстрованими за вказаною адресою, добровільно не знялися з реєстрації місця проживання, з посиланням на те, що службові жилі приміщення повинні використовуватися для тимчасового проживання військовослужбовців та членів їх сімей, яким вони надані у встановленому законодавством порядку, з огляду на положення Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Державної прикордонної служби України та членів їх сімей жилими приміщеннямми №344/35966, позивач просить суд ухвалити рішення яким зняти з реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 : ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_11 ; ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Виклад позицій сторін по справі:

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, надав пояснення аналогічні викладеним у позові та просив суд їх задовільнити, та зняти з реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 : ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_11 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Наголосив на тому, що 03.08.2020 року ОСОБА_5 знявся з реєстрації за адресою АДРЕСА_2 , а 04.08.2020 року ОСОБА_5 здав квартиру власнику ІНФОРМАЦІЯ_5 . З 31 серпня 2017 року по 01 квітня 2021 року у службовій квартирі ніхто не проживав.

Зернув увагу суду на те, що підставі рішення виконавчого комітету Чопської міської ради Ужгородського району Закарпатської області від 26.08.2021 року № 320, гр. ОСОБА_8 , 14 вересня 2021 року видано Ордер на службове приміщення №25 на нього, а також на дружину - ОСОБА_9 (ІНФОРМАЦІЯ_9.), сина - ОСОБА_10 (ІНФОРМАЦІЯ_10.).

Відповідач ОСОБА_2 , яка діє у власних інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 у судове засідання повторно не з`явилася, хоча про час та місце розгляду справи неодноразово була повідомлена у встановленому законом порядку, за зареєстрованим місцем проживання у відповідності до ч.ч.6,7 ст. 128 ЦПК України, а також за адресою фактичного місця проживання , яку повідомив позивач, відзив до суду не надходив.

Відповідач ОСОБА_2 про час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку, що стверджується рекомендованими повідомленнями, які повернулися на адресу суду з відміткою Укрпошти «вручено» за №952, №247, №381, №944, №240, №144, №136, №179, №380 та №410 та з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» за №372, №271, №370, №930, №957 та №884.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Орган опіки та піклування - Служба у справах дітей Виконавчого комітету Чопської міської ради у судове засідання повторно не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи неодноразово був повідомлений у встановленому законом порядку, надіслав на адресу суду висновок про доцільність зняття з місця реєстрації за адресою АДРЕСА_2 ОСОБА_2 та її неповнолітню дитину, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Окрім того слід зазначити, що інформація про дату і час розгляду справи наявна на сайті Судова влада.

Відповідно до ч.4 ст.12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Суд вважає за необхідне звернути увагу на тому, що застосовуючи відповідно до ч. 4 ст. 10 Цивільно- процесуального кодексу України, ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п. 35 рішення від 07.07.1989 р. Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain). Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

Враховуючи, що відповідач повідомлений належним чином повторно не з`явилася до суду без повідомлення причин, не подала відзив, тому, при відсутності заперечень зі сторони позивача, вирішує справу на підставі наявних в ній доказів та матеріалів і ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.

Заяви, клопотання: 28.05.2023 року представником позивача подано клопотання про залучення третьої особи;

12.06.2023 року представником позивача подано заяву про розгляд справи без участі;

26.07.2023 року представником третьої особи подано до суду Висновок Органу опіки та піклування про доцільність зняття з місця реєстрації;

24.08.2023 року представником позивача подано заяву про розгляд справи без участі;

В ході розгляду справи проведені наступні процесуальні дії:

02.02.2023 року ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження.

12.06.2023 року ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду залучено до участі у справі третю особу.

25.08.2023 року ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду закрито підготовче провадження по справі та призначено до судового розгляду.

Заслухавши вступне слово представника позивача, вивчивши та перевіривши в судовому засіданні матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Статтею 12 ЦПК України, визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 5 даної статті передбачено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, а ч.6 що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ч.7 ст. 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з влас-ної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Доказами є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України).

Фактичні обставини справи встановлені судом:

Судом встановлено, що з 03 серпня 2004 року лейтенант ОСОБА_5 був зарахований на квартирний облік у загальному порядку зі складом сім`ї одна особа, що підтверджується Витягом з протоколу №17 спільного засідання командування та житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 від 14 жовтня 2004 року.

Судом встановлено, що ст. лейтенанту ОСОБА_5 на склад сім`ї 2 особи (він, дружина - ОСОБА_6 ) надано «службову» двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 . Підстава - постанова КМУ №1081 від 03.08.2006 р., ЖК України, наказ АДПСУ №44 від 14.01.2004 року, п.2.1., п.2.2., житлова справа військовослужбовця, що підтверджується Витягом з протоколу №9 спільного засідання командування та житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 від 29.10.2007 року .

Як встановлено судом, на спільному засіданні командування та житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 від 28.11.2007 року внесено зміни до складу сімї військовослужбовця ст. лейтенанта ОСОБА_5 в зв`язку з народженням сина ОСОБА_3 , 07.11.2007 р., що підтверджується Витягом з протоколу №10 спільного засідання командування та житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 від 28.11.2007 року .

Згідно Довідки військової частини НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України №12/861 від 29.12.2020 року встановлено, що майор ОСОБА_5 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України з 31.07.2014 року по 31.08.2017 року.

Як встановлено судом, на спільному засіданні командування та житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 від 08.12.2017 року вирішено у відповідності до п.3.9 Інструкції «Про організацію забезпечення житловими приміщеннями в Державній прикордонній службі України», затвердженої наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 20.12.2007 року №1040 виключити майора ОСОБА_5 та членів його сім`ї (дружина - ОСОБА_7 , син - ОСОБА_3 - 2007 р.н.) з квартирного обліку у зв`язку з переміщенням його до іншого місця проходження військової служби. Облікову житлову справу та лист повідомлення про виключення з квартирного обліку в ІНФОРМАЦІЯ_5 направити за новим місцем служби до ІНФОРМАЦІЯ_12 , що підтверджується Витягом з протоколу №13 спільного засідання командування та житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 від 08.12.2017 року Згідно листа від 10.05.2019 року ОСОБА_5 адресоване до начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_11 «Про зняття з реєстрації місця проживання ОСОБА_2 » вбачається, що ОСОБА_5 просить вжити відповідних заходів щодо зняття з реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 , громадянки ОСОБА_2 .

Як встановлено судом , на підставі рішення Ужгородського міськрайонного суду від 31.03.2017 року шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , зареєстрований 16.06.2007 року - розірвано.

Згідно довідки №62 від 27.03.2019 року вбачається, що така видана полковнику ОСОБА_5 в тому, що він проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_2 Р ( АДРЕСА_4 ) Адміністрації Державної прикордонної служби України.

Згідно Витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання №2123-1 від 21.02.2018 року відповідач ОСОБА_12 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Як встановлено судом , ІНФОРМАЦІЯ_13 за підписом т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_13 надіслав на адресу ОСОБА_2 лист за №721/4261 від 29.05.2019 року про необхідність у місячний термін з моменту отримання цього листа знятися з реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 Як встановлено судом , 04.08.2020 року ОСОБА_5 здав службову квартиру АДРЕСА_5 власнику ІНФОРМАЦІЯ_5 , наймодавець квартиру АДРЕСА_6 прийняв. Притензій до наймача не має, що підтверджується даними дефектного акту технічного жилого приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , №704/296/1 від 04 серпня 2020 року; даними Акту приймання-передавання службової жилої площі №704/296 від 04.08.2020 року , згідно якого встановлено, що наймач ОСОБА_14 здав жилу квартиру АДРЕСА_5 , а наймодавець - Державна прикордонна служба України прийняла дану квартиру. Встановлено, що службове приміщення перебуває у належному технічному стані і придатне для проживання.

Згідно Довідки про здачу житлового приміщення №704/297 від 04.08.2020 року встановлено, що ОСОБА_5 утримував житлову площу окрему, службову двокімнатну квартиру, житловою площею 28,5 м. кв., яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , здав повністю - 04.08.2020 року житлово-екслуатаційній службі ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Факт непроживання ОСОБА_5 (наймач), ОСОБА_3 (син наймача), ОСОБА_2 (мати сина наймача), за адресою АДРЕСА_2 , у період з 31 серпня 2017 року по 03 серпня 2020 року підтверджується даними довідки №12/20 про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, виданою головою правління ОСББ «Сакура - Чоп» 03.08.2020 року.

Згідно довідки №311 від 31 липня 2020 року, виданої Комунальним підприємством ЧМР «Водоканал Чоп», за адресою АДРЕСА_2 станом на 31 липня 2020 року заборгованості не було. Проплата була здійснена ОСОБА_15 по показник - 89.

Згідно довідки №54 від 31 липня 2020 року, виданої Комунальним підприємством ЧМР «Чистий Чоп», за адресою АДРЕСА_2 станом на 01 липня 2020 року заборгованість за комунальні послуги відсутня. Згідно довідки №533 від 03 серпня 2020 року виданої начальником відділу державної реєстрації нерухомості, бізнесу на реєстрації місця проживання Управління центр надання адміністративних послуг ОСОБА_16 вбачається, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_11 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 і має склад сім`ї: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Як встановлено судом, на спільному засіданні командування та житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 від 01.04.2021 року вирішено надати службову двохкімнатну квартиру за адресою АДРЕСА_2 (загальною площею 53,40 кв.м. житловою площею - 28,50 кв.м.) військовослужбовцю ІНФОРМАЦІЯ_3 старшому прапорщику ОСОБА_8 на склад сім`ї три особи - він, дружина - ОСОБА_9 , син - ОСОБА_10 - 2011 року народження, що підтверджується витягом з протоколу №4 спільного засідання командування та житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 від 01.04.2021 року.

Рішенням виконавчого комітету Чопської міської ради Ужгородського району Закарпатської області від 26 серпня 2021 року №320 «Про надання службових житлових приміщень (квартир)» затверджено список розподілу службових житлових приміщень ІНФОРМАЦІЯ_14 , зокрема квартиру АДРЕСА_5 - ОСОБА_8 (ІНФОРМАЦІЯ_8.) яка скаладається з 2-х кімнат, загальною площею 53,4 м.2 , житловою - 28,5 м.2, зі складом сім`ї 3 особи: він, дружина - ОСОБА_9 , син - ОСОБА_10 - 2011 року народження, що підтверджується даними Витягу із рішення виконавчого комітету Чопської міської ради Ужгородського району Закарпатської області від 26 серпня 2021 року №320.

На підставі рішення виконавчого комітету Чопської міської ради Ужгородського району Закарпатської області від 26 серпня 2021 року №320, гр. ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_7 видано Ордер на службове жиле приміщення №25 на нього, а також на дружину - ОСОБА_9 (ІНФОРМАЦІЯ_9.), сина - ОСОБА_10 (ІНФОРМАЦІЯ_10.), що підтверджується копією Ордеру на службове жиле приміщення №25 від 14.09.2021 року.

Згідно Довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні / будинку осіб №5/21 від 20.09.2021 року, виданої головою правління ОСББ «Сакура - Чоп», зазначено, що за адресою АДРЕСА_2 , зареєстровані та проживають з 15 вересня 2021 року, наймач - ОСОБА_8 ( ІНФОРМАЦІЯ_8 , Паспорт серії НОМЕР_3 ), дружина - ОСОБА_9 ( ІНФОРМАЦІЯ_9 , паспорт серії НОМЕР_4 ), син - ОСОБА_10 ( ІНФОРМАЦІЯ_10 документ - НОМЕР_5 ). Згідно Довідки про реєстрацію місця проживання особи №957 від 15.09.2021 року ОСОБА_17 зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 .

Як встановлено судом, земельна ділянка розташована за адресою АДРЕСА_7 на праві постійного користування належить ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується даними Державного акту на право постійного користування земельною ділянкою, серія ЯЯ №097861 від 17.09.2007 року.

Згідно Свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_6 від 02.11.2007 року, виданого Чопською міською радою на підставі Рішення Виконавчого комітету Чопської міської ради №196 від 20.09.2007 року, власником будинку за адресою АДРЕСА_7 є Держава в особі Державної прикордонної служби України, балансоутримувач Західне регіональне управління.

Як встановлено судом, рішенням виконавчого комітету Чопської міської ради від 22 жовтня 2007 року №206, «Про переоформлення договорів житлового найму, надання статусу «службова» та надання житлової площі», надано статус «службова» зокрема , квартирі АДРЕСА_5 , яка належить ІНФОРМАЦІЯ_15 .

Довідкою від 21.10.2022 року №702/224, підтверджено, що квартира АДРЕСА_5 взята на облік позабалансового рахунку в/ч НОМЕР_1 22.10.2007 року на підставі розпорядження Адміністрації Державної прикордонної служби України від 19.10.2007 року вих. № Т/614-8869 та рішення виконавчого комітету Чопської міської ради від 22.10.2007 року № 206. Зазначено, що з 22.10.2007 року по теперішній час зазначена квартира знаходиться на позабалансовому обліку та обслуговуванні військової частини НОМЕР_1 .

Інвентаризаційним описом запасів житлово - експлуатаційної служби військової частини НОМЕР_1 (Ідентифікаційний код - НОМЕР_7 ) від 21.10.2022 року підтверджено факт перебування квартира АДРЕСА_5 на обліку НОМЕР_8 прикордонного загону (військової частини НОМЕР_1 ).

Судом встановлено, що між сторонами виник спір щодо права користування службовим жилим приміщенням, власником якого є Держава в особі Державної прикордонної служби України, балансоутримувач Західне регіональне управління.

Відповідно до ч.2 ст.124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Нормативно-правове обґрунтування :

Відповідно до ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України).

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).

Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч. ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України).

За положеннями статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.Це ж положення закріплено і в ст. 9 Житлового кодексу України, згідно якої ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підставі в порядку, передбачених законом.

Згідно із статтею 12 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених ЖК України та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до статті 64 ЖК України члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення.

До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки (частина друга статті 64 ЖК України).

Як встановлено судом, квартира АДРЕСА_5 , включена до числа службових рішенням виконавчого комітету Чопської міської ради від 22 жовтня 2007 року №206 «Про переоформлення договорів житлового найму, надання статусу «службова» та надання житлової площі».

Відповідно до ст. 118 ЖК України службові жилі приміщення призначаються для заселення громадянами, які у зв`язку з характером їх трудових відносин повинні проживати за місцем роботи або поблизу від нього. Жиле приміщення включається до числа службових рішенням виконавчого комітету районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів. Під службові жилі приміщення виділяються, як правило, окремі квартири.

Пунктом 19 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженого постановою Кабінет Міністрів України № 1081 від 03 серпня 2006 року, передбачено, що військовослужбовець та члени його сім`ї зобов`язані вивільнити займане ними службове житлове приміщення в разі переміщення по службі, пов`язаного з переїздом до іншого населеного пункту, звільнення з військової служби, одержання або придбання житла для постійного проживання, якщо інше непередбачено законодавством.

Згідно з пункту 2 розділу ІІІ Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Державної прикордонної служби України та членів їх сімей жилими приміщення, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18.01.2021 № 26, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17.03.2021 за № 344/35966 (далі - Інструкція) службові жилі приміщення (службова жила площа) є власністю держави в особі Держприкордонслужби на підставі оформлених прав власності на нерухоме майно. Вони не підлягають приватизації, обміну, розділу, бронюванню. Службові жилі приміщення (службова жила площа) повинні використовуватися для тимчасового проживання військовослужбовців та членів їх сімей, яким вони надані у встановленому законодавством порядку.

Згідно пункту 25 розділу ІІІ Інструкції підлягають виселенню із службового жилого приміщення (службової жилої площі) без надання іншого жилого приміщення колишні члени сім`ї військовослужбовця, які залишилися проживати в ньому після розірвання шлюбу (у місячний строк з дня розірвання шлюбу);

Нормами статті 3 СК України передбачено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Згідно зі статтею 156 ЖК України члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

З огляду на викладене вище, правові підстави для користування спірним житловим приміщенням відповідачами на теперешній час відсутні.

Водночас на переконання суду позивачем обрано не вірний спосіб захисту, з огляду на наступне.

Закон України від 11.12.2003 №1382-IV "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання" (надалі - Закон №1382-IV) відповідно до Конституції України регулює відносини, пов`язані зі свободою пересування та вільним вибором місця проживання в Україні, що гарантуються Конституцією України і закріплені Загальною декларацією прав людини, Міжнародним пактом про громадянські та політичні права, Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод і протоколами до неї, іншими міжнародними договорами України, а також визначає порядок реалізації свободи пересування та вільного вибору місця проживання і встановлює випадки їх обмеження.

Відповідно до статті 2 Закону №1382-IV громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені цим Законом.

У статті 3 Закону №1382-IV визначено, що місце проживання - житло з присвоєною у встановленому законом порядку адресою, в якому особа проживає, а також апартаменти (крім апартаментів у готелях), кімнати та інші придатні для проживання об`єкти нерухомого майна, заклад для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, стаціонарна соціально-медична установа та інші заклади соціальної підтримки (догляду), в яких особа отримує соціальні послуги.

01.12.2021 набув чинності Закон України від 05.11.2021 №1871-IX "Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні" (далі - Закон №1871-IX), яким урегульовані відносини у сфері надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання (перебування) фізичних осіб в Україні, встановлює порядок надання таких послуг та порядок внесення, обробки, обміну відповідними відомостями в електронних реєстрах, базах даних для надання таких послуг.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» зняття особи із задекларованого або зареєстрованого місця проживання(перебування) у разі звернення до органу реєстрації або через центр надання адміністративних послуг за місцем задекларованого або зареєстрованого місця проживання (перебування) здійснюється: 1) за заявою про зняття особи із задекларованого або зареєстрованого місця проживання (перебування),поданою у паперовій формі такою особою,її законним представником або представником; 2) за заявою власника житла приватної форми власності, поданої у паперовій формі, стосовно повнолітньої особи, місце проживання (перебування) якої зареєстровано або задекларовано в житлі, що належить власнику на підставі права власності.

Згідно п.6 ч.1 ст.24 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» орган реєстрації вносить зміни до реєстру територіальної громади на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житло або права користування житлом, про виселення, визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Постановою Кабінету Міністрів України від 07 лютого 2022 року № 265 затверджено Порядок декларування та реєстрації місця проживання (перебування).

Згідно з пунктами 50, 61 Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07 лютого 2022 року № 265, підставою зняття особи із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) за заявою власника житла є подання останнім заяви установленої форми згідно з додатком 6, документа, що посвідчує особу (у разі особистого звернення) та документа, що підтверджує право власності на житло, в якому задекларовано/зареєстровано місце проживання (перебування) особи (осіб), що знімається.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що зняття особи із задекларованого або зареєстрованого місця проживання (перебування) здійснюється за заявою власника житла без згоди на те зареєстрованої особи.

Наведене відповідає висновку, викладеному у постанові Верховного Суду від 26 січня 2024 року у справі № 161/5576/23.

Згідно з пп.2 п. 50 Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07 лютого 2022 року № 265, зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) здійснюється на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житло або права користування житлом, про виселення, про зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) особи, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Аналізуючи вказані норми підзаконного акту, належним способом захисту у даній категорії спорів є рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, або про позбавлення права власності на житло, а вимога про зняття особи з місця реєстрації проживання є похідною і реалізовується під час виконання судового рішення.

Позивач звернувся до суду з єдиною позовною вимогою про зняття з реєстрації місця проживання за адресою службового житлового приміщення ОСОБА_2 , неповнолітнього ОСОБА_3 , а відтак суд розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог суд приходить до висновку , що вимога про зняття відповідача ОСОБА_2 та неповнолітнього ОСОБА_3 з реєстрації місця проживання не підлягає до задоволення.

Так, зняття з реєстрації місця проживання (перебування) здійснюється органом реєстрації, на території територіальної громади, на яку поширюються повноваження відповідної ради (у тому числі через центр надання адміністративних послуг) (п. 3 Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затвердженогопостановою Кабінету Міністрів України від 07.02.2022 року № 265 «Деякі питання декларування і реєстрації місця проживання та ведення реєстрів територіальних громад», далі «Порядок»).

Відповідно до пункту 4 Розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1871-IX місце проживання (перебування) особи, зареєстроване до дня набрання чинності цим Законом, обліковується в реєстрі територіальної громади, знімається з реєстрації/скасовується у порядку, встановленому для зняття/скасування зняття з реєстрації місця проживання, визначеного цим законом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

З урахуванням всіх обставин справи, враховуючи вимоги ст. 81 ЦПК України - кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін, та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, виходячи із принципів розумності та справедливості, оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, зважаючи на приписи Постанови Кабінету Міністрів України від 07 лютого 2022 року № 265 , якою затверджено Порядок декларування та реєстрації місця проживання (перебування), суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають до задоволення з підстав та мотивів викладених вище.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Щодо розподілу судових витрат

Частинами першою-другою статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.141ЦПК України, у разі відмови в позові, судові витрати покладаються на позивача. Оскільки в позові відмовлено, підстав для присудження на користь позивача з відповідача судових витрат суд не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 3, 5, 12, 13, 76-81, 141, 211, 259, 263-265, 268, 280-284, 353 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні позовних вимог за позовною заявою НОМЕР_9 прикордонного загону ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 , яка діє у власних інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Орган опіки та піклування - Служба у справах дітей Виконавчого комітету Чопської міської ради, про зняття з місця реєстрації за адресою службового житлового приміщення - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Закарпатського Апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Учасники справи:

Позивач - НОМЕР_8 прикордонний загін ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) (місце знаходження: АДРЕСА_8 , ЄДРПОУ НОМЕР_7 );

Відповідач - ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 ), яка діє у власних інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 );

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Орган опіки та піклування - Служба у справах дітей Виконавчого комітету Чопської міської ради (місце знаходження: 89502, м. Чоп, вул. Залізнична,1).

Дата складання повного тексту рішення суду у зв`язку з перебуванням судді у відпустці - 10.04.2024.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду К.К. Бенца