Житомирський апеляційний суд
Справа №279/7922/23 Головуючий у 1-й інст. Волкова Н. Я.
Категорія 70 Доповідач Коломієць О. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2024 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Коломієць О.С.

суддів Павицької Т.М., Талько О.Б.

розглянувши у порядку письмового провадження (без повідомлення учасників) цивільну справу №279/7922/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , інтереси якого представляє адвокат Геращенко Тетяна Василівна

на рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 09 лютого 2024 року, яке ухвалено під головуванням судді Волкової Н.Я.

встановив:

У грудні 2023 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив стягнути з відповідача на свою користь аліменти на своє утримання як повнолітнього сина, який продовжує навчання у розмірі частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з дня звернення з позовом до суду і до закінчення ним навчання.

На обґрунтування позовних вимог зазначав, що з моменту фактичного припинення сімейних відносин його батьків і по теперішній час він проживає з матір`ю та перебуває на її утриманні. На даний час є повнолітнім, однак продовжує навчання та є студентом 1 курсу Київського університету інтелектуальної власності та права Національного університету «Одеська юридична академія» денної форми навчання за напрямом 081 «Право», термін навчання до 30 червня 2027 року. Вказував, що у зв`язку з навчанням він не має можливості влаштуватися на роботу, а тому самостійно себе забезпечити матеріально не може та потребує матеріальної допомоги.

Зазначав, що витрати на його утримання, зокрема на оплату вартості навчання, придбання необхідної учбової літератури, канцелярського приладдя, продуктів харчування, проїзд, одяг, взуття та інше, є значними. Вказує, що його мати - ОСОБА_3 має незначні матеріальні доходи, а тому самостійно належним чином його забезпечувати не має можливості.

В свою чергу відповідач має можливість матеріально його забезпечувати, оскільки є особою працездатного віку, не має групи інвалідності.

Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 09 лютого 2024 року позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) щомісячно, на період навчання в Київському університеті інтелектуальної власності та права Національного університету «Одеська юридична академія», починаючи з 01.12.2023 року до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення двадцяти трьох років.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповноту з`ясування обставин справи, порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить змінити рішення в частині визначення розміру стягнутих з нього аліментів та розподілу судових витрат, яким стягувати щомісячно з нього на користь повнолітнього сина, який продовжує навчання аліменти в розмірі 1/8 частини заробітку (доходу) на період навчання в Київському університеті інтелектуальної власності та права Національного університету «Одеська юридична академія», починаючи з 01.12.2023 року до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення двадцяти трьох років.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що позивачем не надано жодних доказів на підтвердження відсутності у нього доходу та скрутного матеріального стану його матері. Натомість він не має постійного доходу та має на утриманні ще двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а також дружину, що в повній мірі не було враховано судом першої інстанції при винесенні рішення. Аліменти на дітей стягуються відповідно до рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 24.05.2012 року в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку щомісячно на кожну дитину, починаючи з 25 квітня 2012 року до досягнення дітьми повноліття. Вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо стягнення з нього аліментів в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) платника щомісячно, не врахувавши, що на його утриманні перебуває дружина та двоє дітей. А тому, аліменти на повнолітнього сина, який продовжує навчання у розмірі 1/8 частини всіх видів заробітку (доходу) платника щомісячно були б достатніми, зважаючи на потребу позивача та можливість їх сплачувати відповідачем.

Тому, з урахуванням вищевикладеного, враховуючи його матеріальний стан, перебування на його утриманні двох неповнолітніх дітей та дружини, вважає, що суд першої інстанції не в повній мірі врахував обставини, викладені ним у відзиві, що призвело до винесення судом рішення у такому розмірі, який не є доведений, підтверджений належними доказами та обґрунтований позивачем.

Позивач своїм правом подати відзив на апеляційну скаргу не скористався.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та її вимог, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Судом під час розгляду справи встановлено, що, відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 03 вересня 2008 року батьками ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.15).

Згідно рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 11 лютого 2008 року, ОСОБА_2 визнано батьком ОСОБА_1 та стягнуто з нього аліменти на утримання сина в розмірі частини всіх видів його доходів, але не менше 30 відсотків від прожиткового мінімуму відповідного віку дитини на користь ОСОБА_3 , щомісячно, починаючи з 07 липня 2006 року і до його повноліття (а.с.12-14).

Відповідно до довідки №212381 від 26.09.2023 року, яка видана ректором Київського університету інтелектуальної власності та права Національного університету «Одеська юридична академія», ОСОБА_1 є студентом І курсу Київського університету інтелектуальної власності та права Національного університету «Одеська юридична академія», денної форми навчання за напрямом 081 «Право» (наказ Київського університету «Одеська юридична академія» від 17.08.2023 року №256). Термін навчання за освітньо-кваліфікаційним рівнем бакалавр по 30.06.2027 року (а.с.16).

В довідці про доходи, виданій ОСОБА_2 зазначено, що він дійсно працює у АТ «Укрзалізниця», Виробничий підрозділ «Фастівська дистанція колії» монтером колії 4 розряду, загальна сума доходу за період з липня 2023 року по рудень 2023 року становить 85 033, 63 грн. (а.с.47).

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Козятинського районного управління юстиції Вінницької області 18 квітня 2006 року, ОСОБА_2 та ОСОБА_6 зареєстрували шлюб, про що в Книзі реєстрації шлюбів 29.10.2005 року зроблено відповідний актовий запис за №215 (а.с.48).

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 18.04.2006 року, батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_2 та ОСОБА_6 (а.с. 49).

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 від 22.02.2012 року, батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є ОСОБА_2 та ОСОБА_6 (а. с. 50).

На підставі довідки №720 про зареєстрованих у житловому приміщенні/ будинку осіб, виданої головним спеціалістом відділу ведення Реєстру територіальної громади управління «ЦНАП у м. Козятині» 04.10.2022 року, за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані: ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_6 (а. с. 51).

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що позивач потребує матеріальної допомоги від своїх батьків, оскільки навчається та самостійного заробітку не має, та з урахуванням наявності у відповідача ще двох дітей, які перебувають на його утриманні, розмір отримуваного ним заробітку, суд дійшов висновку про стягнення з ОСОБА_2 на користь позивача аліменти в розмірі 1/6 частки, щомісяця, починаючи з дня пред`явлення позову і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23 років за умови продовження навчання.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для покладення на відповідача обов`язку зі сплати аліментів на утримання своого повнолітнього сина, на період його навчання, так як вони є обґрунтованими, відповідають обставинам справи і вимогам закону.

Разом з тим, із висновками суду першої інстанції щодо визначення розміру аліментів, який підлягає стягненню в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу), погодитись не можна з огляду на наступне.

Статтею 199 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).

Аналогічний висновок по застосуванню ст.199 СК України міститься і в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 серпня 2018 року у справі № 748/2340/17.

З матеріалів справи вбачається, що син відповідача навчається на І курсі Київського університету інтелектуальної власності та права Національного університету «Одеська юридична академія» на денній формі навчання за напрямом 081 «Право», терміном навчання до 30 червня 2027 року.

Отже, повнолітній ОСОБА_2 продовжує навчання та у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги.

Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.

Згідно ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до вимог статей 12, 13, 81 ЦПК України обов`язок доказування та подання доказів покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказів на підтвердження вартості витрат, пов`язаних з навчанням (вартості навчання, придбання необхідної учбової літератури, канцелярського приладдя, продуктів харчування, вартості проїзду, одягу, взуття та іншого), позивач не надав.

Таким чином доводи позовної заяви в частині присудження аліментів в розмірі 1/6 частини, є безпідставними, оскільки належних та допустимих доказів, які б підтверджували необхідність стягнення аліментів саме в такому розмірі, позивачем представлено не було.

Враховуючи, що син відповідача є повнолітнім, продовжує навчання та потребує у зв`язку з цим матеріальної допомоги, беручи до уваги, що відповідач спроможний надавати таку матеріальну допомогу, враховуючи доводи апеляційної скарги, що у відповідача на утриманні перебуває двоє неповнолітніх дітей, на яких він сплачує аліменти у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку щомісячно і до досягнення дітьми повноліття, а також приймаючи до уваги те, що відповідно до ст. 141 СК України, батько та мати мають рівні права та обов`язки по відношенню до дитини, колегія суддів з урахуванням того, що розмір призначених аліментів у цьому випадку має бути не більш як достатнім для розумного задоволення потреб позивача і не повинен призводити до її збагачення, вважає, що аліменти у розмірі 1/8 частини заробітку (доходу) щомісячно будуть достатніми для належного утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, відповідатиме реаліям сьогодення та забезпечить баланс інтересів як одержувача, так і платника аліментів.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно статті 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до пункту 2 частини 3 статті 389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах не підлягають касаційному оскарженню. Малозначними, зокрема, є справи, про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, якщо такі вимоги не пов`язані із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) (пункт 3 частини 6 статті 19 ЦПК України). Дана справа є малозначною в сили вимог закону.

Керуючись ст. 259, 268, 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , інтереси якого представляє адвокат Геращенко Тетяна Василівна, задовольнити частково.

Рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 09 лютого 2024 року змінити.

Зменшити розмір аліментів, присуджених до стягнення з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на період навчання з 1/6 частини заробітку (доходу) до 1/8 частини заробітку (доходу) щомісячно.

В решті рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 20 червня 2024 року.

Головуючий Судді