Справа № 242/941/24
Провадження № 2-н/242/216/24
Селидівський міський суд Донецької області
СУДОВИЙ НАКАЗ
06 червня 2024 року суддя Селидівського міського суду Донецької області Черков В.Г., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з Державного підприємства «Селидіввугілля» нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, -
04.06.2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою, в якій просить видати судовий наказ про стягнення з Державного підприємства «Селидіввугілля» нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, що належить до сплати, у загальному розмірі 229 028,78 грн.
Згідно записів трудової книжки НОМЕР_1 у період з 22.01.1993 року по 17.06.1996 року, з 10.09.1996 року по 30.08.2000 року, з 09.07.2001 року по 01.03.2024 року ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах з ДП «Селидіввугілля». Звільнений 01.03.2024 року у зв`язку з невідповідністю займаній посаді за станом здоров`я згідно п.2 ст.40 КЗпП України.
Відповідно до ст. 162 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.
Судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку, що передбачено п. 1 ч. 1 ст. 161 ЦПК України.
Згідно з ч. 1 ст. 21 Закону України "Про оплату праці" працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору.
У відповідність ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.
В порушення вимог ст. 115 КЗпП України з боку підприємства склалась заборгованість по нарахованій, але не виплаченій заробітній платі перед ОСОБА_1 у загальному розмірі 229 028,78 грн., що призвело до порушення прав працівника та має наслідком видачу судового наказу про стягнення нарахованої, але не виплаченої суми заробітної плати.
Відповідно до ст. 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Відповідно до ч. 5 п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» № 13 від 24.12.1999 року, задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення.
Таким чином, роботодавець має виконати функції податкового агента щодо нарахування, утримання та сплати податку на доходи фізичних осіб та військового збору з доходу у вигляді середнього заробітку, нарахованого на підставі рішення суду за час затримки розрахунку при звільненні.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з боржника слід стягнути судовий збір в сумі 302,80 грн. на користь держави.
Керуючись ст.161,162,168 ЦПК України,ст. 115 КЗпП України, -
Судовий наказ після набрання ним законної сили видати стягувачу.
Судовий наказ в частині присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць допустити до негайного виконання.
Відповідно до п. 7 ч. 1ст. 168 ЦПК України суд повідомляє, що під час розгляду вимог у порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті.
Згідно ч. 3статті 167 ЦПК України судовий наказ оскарженню в апеляційному порядку не підлягає, проте може бути скасований у порядку, передбаченому розділом II ЦПК України.
Ч. 1ст. 170 ЦПК України передбачено, що боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до п. п. 4, 5 ч. 1ст. 161 цього Кодексу.
Відповідно до статті 172 ЦПК України у разі ненадходження від боржника заяви про скасування судового наказу протягом п`яти днів після закінчення строку на її подання судовий наказ набирає законної сили.
Судовий наказ, в частині стягнення заборгованості по заробітної платі, може бути пред`явлено до виконання протягом трьох років з наступного дня після набрання ним законної сили.
Строк пред`явлення судового наказу до виконання в частині стягнення судового збору - протягом трьох місяців з дня набрання чинності.
Суддя