Провадження №2/447/223/24
Справа №447/140/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И

(заочне)

14.05.2024 Миколаївський районний суд Львівської області в складі судді Павліва В.Р., за участю секретаря судового засідання Стронської Р.Р., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін в залі суду в місті Миколаєві Львівської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання,

встановив:

16.01.2024 ОСОБА_1 звернувся в Миколаївський районний суд Львівської області з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання. Позовну заяву мотивує тим, що ОСОБА_2 є його батьком. Вказує, що рішенням Миколаївського районного суду Львівської області від 18.02.2020 у справі 447/2376/19 шлюб між його батьком - ОСОБА_2 та його матір`ю - ОСОБА_3 розірвано. На підставі судового наказу Миколаївського районного суду Львівської області від 09.09.2020 по справі № 447/2120/20 з відповідача на користь ОСОБА_3 стягувались аліменти на його утримання в розмірі 1/4 заробітку (доходу) до досягнення ним повноліття. Станом на 01.10.2023 за відповідач має заборгованість з сплати аліментів в розмірі 118 832,95 грн. 10.10.2023 позивач досягнув повноліття, а обов`язок відповідача, який встановлений судовим рішенням, щодо сплати аліментів припинився. Позивач вказує на те, що навчається і є студентом 1 курсу спеціальності туризм і рекреація стаціонарної (денної) форми навчання на платній основі Суспільної Академії Наук. Навчання на денній формі позбавляє можливості працевлаштуватися та одержувати певний дохід, у зв`язку з чим він потребує матеріальної допомоги. Зважаючи на те, що працювати і утримувати себе самостійно не має можливості потребує матеріальної допомоги від батьків. Наголошує, що у нього є значні фінансові витрати пов`язані з користуванням транспортом, харчуванням, лікуванням у випадку необхідності, одягом, купівлею засобів гігієни та речей першої необхідності. Зазначає, що мама ОСОБА_3 допомагає йому з вказаними витратами у силу власних можливостей. Батько добровільно аліменти не сплачує. У власності відповідача перебуває нерухоме майно, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта. Позивач вважає, що відповідач знає про те, що він потребує постійної батьківської уваги і матеріальної допомоги, проте ухиляється від виконання своїх обов`язків. Зважаючи на викладене просив суд стягувати щомісячно з ОСОБА_2 аліменти в розмірі 1/4 заробітку (доходу) на його - ОСОБА_1 утримання, починаючи з дня подання даної заяви і до закінчення навчання, але не пізніше, ніж до досягнення 23-річного віку.

17.01.2024 суд прийняв позовну заяву до розгляду і відкрив провадження у справі, постановив проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідачу було надіслано рекомендованим листом з повідомленням про вручення копію позовної заяви з додатками, однак такі повернулись, оскільки ОСОБА_2 відсутній за вказаною адресою.

Про судове засідання призначене на 14.05.2024 відповідач був повідомлений шляхом опублікування оголошення про виклик особи зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, через оголошення на офіційному веб-порталі "Судова влада України".

14.05.2024 від представника позивача адвоката Ратича Т.М. надійшла заява про розгляд справи у його відсутності та відсутності позивача, вказав щодо винесення судом заочного рішення не заперечує.

Суд встановив:

Відповідно до копії свідоцтва про народження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 його батьками записані ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що стверджується свідоцтвом серія НОМЕР_1 , актовий запис 237.

Відповідно до рішення про розірвання шлюбу від 18.02.2020 у справі №447/2376/19 шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 розірвано.

Відповідно до довідки №190399/TiR/ST/23/24 від 12/10/20-23 про продовження іноземним студентом навчання, яка видана Суспільною Академією Наук, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 прийнятий на період з 01.10.2023 до 30.09.2026 на навчання першого ступеня на стаціонарну (денну) форму на спеціальність «Туризм і акреція», навчається на платній основі та продовжує навчатись на 1-му семестрі. У довідці вказано початок навчання 01.10.2023.

Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментах станом на 01.10.2023, який виданий Миколаївським ВДВС у Стрийському районі Львівської області, заборгованість ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 станом на 01.10.2023 становить 118832,95 грн.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна ОСОБА_2 належить на праві власності 1/2 квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України).

Відповідно до ст. 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).

Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків, суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Суд звертає увагу на те, що стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Обов`язок щодо утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання не може покладатися повністю на одного з батьків. Обов`язок щодо утримання своїх дітей лежить на обох батьках.

Суд встановив, що ОСОБА_1 є сином відповідача, досяг повноліття та продовжує навчання, кінець навчання завершується 30.09.2026. Відповідач у судові засідання не з`являвся, не надав доказів участі в утриманні сина, натомість докази надані позивачем підтверджують, що ОСОБА_5 не надає матеріальної допомоги сину, який навчається.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що суд задовольнив позов, позивачка звільнена від сплати судового збору, такий слід стягнути з відповідача у розмірі 1211,20 гривень в дохід держави.

Керуючись ст.ст. 264, 265, 282-285 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Позовну заяву задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який продовжує навчання, на період його навчання, але не довше, ніж до досягнення ним 23 років, починаючи з 16.01.2024 щомісячно у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) ОСОБА_2 , але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Розмір аліментів підлягає індексації відповідно до закону.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у справі у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Повний текст рішення складено 14.05.2024.

Суддя Павлів В. Р.