ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/1022/23 Номер провадження 22-ц/814/625/24Головуючий у 1-й інстанції Сініцин Е.М. Доповідач ап. інст. Бутенко С. Б.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2024 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого судді Бутенко С. Б.

Суддів Обідіної О. І., Прядкіної О. В.

за участю секретаря Ракович Д. Г.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Бурбак Оксани Валеріївни

на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 01 серпня 2023 року та додаткове рішення цього ж суду від 14 серпня 2023 року у складі судді Сініціна Е. М.

у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини,

в с т а н о в и в:

У лютому 2023 року ОСОБА_4 звернулася до суду із вказаним позовом, в якому просила суд про стягнення з ОСОБА_1 на її користь додаткових витрат на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що у зв`язку із психічним захворюванням дитини вона несе додаткові витрати на придбання антипсихотичного засобу Олфрекс (оланзапін), що рекомендований дитячим психіатром як підтримуюче лікування, а також витрати на навчання сина IT-спеціальності та придбання ноутбука.

Вказувала, що рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 05.02.2010 у справі № 2-2892 стягнуто з ОСОБА_1 на її користь аліменти, на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку кожного місяця, починаючи з 12 січня 2010 року і до досягнення сином повноліття. Проте, сплачуваних відповідачем аліментів недостатньо для утримання дитини з урахуванням особливостей його розвитку та наявного захворювання. .

Психічне захворювання сина носить безперервний тип перебігу, тому щоб підтримувати стан його здоров`я, їй доводиться постійно купувати рекомендований лікарями препарат Олфрекс. Зокрема, з 01 жовтня 2021 року вона щомісяця купує для сина антипсихотичний засіб - Олфрекс (оланзапін) 10 мг і за цей час витратила 10 500 грн.

Крім того, їх син з січня 2023 року навчається на онлайн-курсах в Міжнародній мережі центрів IT освіти - ГРАНД. Вартість першого місяця навчання складає 350 грн, а наступні місяці навчання коштують по 1 400 грн кожен місяць. Термін навчання - 24 місяці. Серпень місяць 1-го та 2-го років навчання є канікулярним місяцем.

Для того, щоб забезпечити сину можливість навчатися на даних курсах, вона придбала ноутбук, вартість якого становить 22 967 грн та ще сплатила за встановлення програми ще 1 400 грн, а всього нею витрачено 24 367 грн.

Вважає, що частину додаткових витрат на утримання сина має нести й відповідач ОСОБА_6 як батько дитини.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 01 серпня 2023 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 додаткові витрати на придбання антипсихотичного засобу - Олфрекс (оланзапін) в розмірі 3 088,83 грн для неповнолітнього сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 додаткові витрати у розмірі 350 грн на придбання антипсихотичного засобу - Олфрекс (оланзапін) для неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви - 03 лютого 2023 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 додаткові витрати, понесені на оплату ноутбука, придбаного для неповнолітнього сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 11 308,50 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 додаткові витрати на оплату комп`ютерних онлайн-курсів для неповнолітнього сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 700 грн щомісячно, починаючи з 01 березня 2023 року по 31 липня 2023 року.

Вирішено питання судових витрат. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 1 073,60 грн.

Рішення суду мотивовано тим, що необхідність понесення позивачем додаткових витрат для проведення курсу лікування і особливостей розвитку дитини обґрунтована наявними у справі доказами і медичними документами.

Додатковим рішенням цього суду від 14 серпня 2023 року задоволено заяву представника ОСОБА_2 - адвоката Нестеренко Н. М. про відшкодування витрат на правничу допомогу.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на правничу допомогу в сумі 6 500 грн.

Не погодившись з вказаними рішеннями, представник ОСОБА_1 - адвокат Бурбак О. В. подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить оскаржувані рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовити повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що судом першої інстанції не було прийнято до уваги те, що син ОСОБА_7 перебуває на обліку Управління соціального захисту населення Шевченківського комітету Шевченківської районної м. Полтави ради, а його захворювання дає право на одержання державної соціальної допомоги дітей -інвалідів віком до 18 років. Отже, відшкодування на лікування визначеного діагнозу (шизофренія) надає право позивачці на отримання відповідного відшкодування державою.

Вказує, що в матеріалах справи відсутні докази приймання неповнолітнім Олфрексу на постійній основі в майбутньому, тобто позивач належним чином не обґрунтувала необхідність майбутніх витрат на дитину, не надала відповідні довідки медичних установ щодо необхідності та обов`язковості проведення саме такого лікування в подальшому з урахуванням характеру захворювання дитини.

Зазначає, що згідно квитанції від 22.01.2023 дійсна вартість ноутбука становить 19 999 грн, що в пропорційному стягнення становить 9 999,50 грн з кожного, проте в квитанції зазначено ще придбання ЕПЗ на суму 1 999 грн, ключ продукту 749 грн, які були враховані судом, хоча такої вимоги позовна заява не містить.

Таким чином, місцевий суд хибно оцінив обставини справи та при цьому неправильно витлумачив зміст правових норм у контексті фактичних правовідносин, що призвело до безпідставного задоволення, хоч і частково, даної позовної вимоги.

Також вказує, що суд першої інстанції не взяв до уваги захворювання відповідача, його стан здоров`я та розмір аліментів, отриманий позивачем за останні пів року в сумі 40 000 грн.

Зауважує, що суд не врахував, що позивачем не надано доказів на підтвердження того, що навчання неповнолітнього ІТ курсів є саме розвитком особливих здібностей дитини. Оскільки ці кошти є додатковими, такі особливі здібності мають бути доведені позивачем.

Суд також не взяв до уваги та не з`ясував в повній мірі обставини справи, оскільки матеріали справи містять докази того, що дитина потребує індивідуальної форми навчання, при цьому ІТ курси, які проходить неповнолітній, є дистанційною формою навчання, що суперечить медичним показанням лікарсько-консультативній комісії.

Крім того, квитанції з АТ КБ «ПриватБанк» за навчання сина, перераховані на ім`я ОСОБА_8 , яка згідно відкритих джерел не є ФОП чи юридичною особою і у справі не має доказів того, що вказана особа надає відповідні послуги.

В частині стягнення витрат на правничу допомогу вказує, що суд не застосував принцип пропорційності стягнення судових витрат, а також наслідки порушення адвокатом позивача вимог статті 83 ЦПК України в частині направлення іншій стороні доказів щодо таких судових витрат.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги представника відповідача, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Колегія суддів апеляційного суду, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, які з`явилися в судове засідання, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

За правилами частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно вимог частин першої, другої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Повноваження суду апеляційної інстанції визначено статтею 374 ЦПК України, згідно пункту 2 частини першої якої за результатами розгляду апеляційної скарги апеляційний суд має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення згідно пунктів 3, 4 частини першої статті 376 ЦПК України є невідповідність висновків, викладених в рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

По справі встановлено, що сторони є батьками неповнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого Октябрським відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського МУЮ 27.12.2006, актовий запис № 1292 (а. с. 10).

Сторони проживають окремо, дитина сторін проживає з позивачкою.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 05.02.2010 у справі № 2-2892 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_9 аліменти, на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку кожного місяця, починаючи з 12 січня 2010 року і до досягнення сином повноліття.

На виконання вказаного рішення Октябрським районним судом м. Полтави 23.02.2010 видано виконавчий лист № 2-2892, за яким 19.05.2011 державним виконавцем Октябрського ВДВС Полтавського МУЮ відкрито виконавче провадження ВП № 26572105 та проведено ряд виконавчих дій. Наразі виконавче провадження перебуває на виконанні Шевченківського відділу ДВС у м. Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) (а. с. 12-20).

Згідно посвідчення серії НОМЕР_2 від 07.12.2021 неповнолітній ОСОБА_10 є інвалідом дитинства по психічному захворюванню та йому призначена індивідуальна програма реабілітації дитиниінваліда № 104 в КП «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради» (а. с. 22, 23).

Відповідно до Епікризу № 2429 від 24.06.2022 КП «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради» неповнолітній ОСОБА_10 з 2012 року спостерігається у дитячого психіатра. У березні 2021 року йому діагностовано психічне захворювання. Рекомендовано продовження лікування у психіатра дитячого амбулаторно та/або сімейного (педіатра), прийом Олфрексу під наглядом лікаря з подальшою корекцією лікування, корекційно-виховна робота, сімейна терапія, дотримання режиму праці та відпочинку (а. с. 25).

Згідно довідки Відокремленого підрозділу обласної консультативної психоневрологічної поліклініки зі стаціонаром № 1 КП «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради» від 14.11.2022 № 38.1-21/4514 неповнолітньому ОСОБА_11 надається психіатрична допомога в даному закладі, постійно приймає підтримуюче лікування. З 01.10.2021 постійно приймає Олфрекс (оланзапін) 10 мг 1 раз на добу (а. с. 27).

З січня 2023 року неповнолітній ОСОБА_10 навчається на онлайн-курсах в Міжнародній мережі центрів IT освіти ГРАНД (а. с. 32-37, 39).

З фіскального чеку ТОВ «Технополіс-1» від 22.01.2023 за № 0019 вбачається, що позивачем були витрачені кошти на придбання ноутбуку з встановленням програмного забезпечення загальною вартістю 22 617,00 грн (а. с. 38).

Вирішуючи спір, суд першої інстанції виходив з того, що батько зобов`язаний брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами - лікуванням дитини та особливим розвитком його здібностей , які фактично позбавляють його можливості здобути повноцінну освіту в загальноосвітній школі, тому він навчається індивідуально на комп`ютерних онлайн-курсах з метою здобуття спеціальності дизайн 3Dпрограмування та кіберзахист.

Визначаючи розмір додаткових витрат, суд взяв до уваги документально підтверджені позивачем витрати.

Колегія суддів апеляційного суду з висновками суду першої інстанції погоджується та не вбачає підстав для скасування оскаржуваного судового рішення в цій частині.

Одним із основних прав дитини є право на належне утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України.

Відповідно до статті 51 Конституції України, статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Статтями 8, 11 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що батько та мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Одним із різновидів аліментних зобов`язань між батьками і дітьми є зобов`язання батьків брати участь у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України) - той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Наявність фактично понесених або передбачуваних додаткових витрат має довести особа, яка заявляє позовні вимоги про їх стягнення.

У постанові Верховного Суду України від 13 вересня 2017 року у справі № 6-1489цс17 зроблено висновок, що СК України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого.

Згідно з частиною другою статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Виходячи з аналізу статті 185 СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати особливі обставини, якими обумовлені ці додаткові витрати і які є індивідуальними у кожній конкретній справі, а також стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав.

Подібні висновки міститься в постановах Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 183/1679/17 (провадження № 61-21662св18), від 12 грудня 2019 року у справі № 756/4947/17-ц (провадження № 61-47858св18), від 01 квітня 2020 року у справі № 521/16268/18 (провадження № 61-20458св19).

Встановлено, що син сторін ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з хворобою потребує постійного прийому препарату Олфрекс (оланзапін) 10 мг 1 раз на добу, у зв`язку з чим виникають додаткові витрати на утримання дитини, які підлягають розподілу між сторонами в рівних частках, оскільки обов`язок по утриманню дитини покладається на обох батьків рівною мірою.

З матеріалів справи вбачається, що станом на час звернення до суду з вказаним позовом у боржника ОСОБА_6 малась заборгованість по аліментам.

Так, згідно довідки старшого державного виконавця Шевченківського ВДВС у м. Полтави борг станом на 01.06.2023 р. складав 17276,91 грн.

Як встановлено лікарняною комісією та відображено в індивідуальній програмі реабілітації дитини-інваліда ОСОБА_13 , 2006 року народження у зв`язку з хворобою він має обмеження -до спілкування, до трудової діяльності, до навчання, до професійного навчання та до здобуття освіти.

Наявність таких обмежень позбавляє неповнолітнього можливості здобути загальносередню освіту, пов`язану з необхідністю відвідувати школу та інші навчальні заклади та відповідно отримати будь-яку професійну освіту з метою подальшого працевлаштування.

У зв`язку з чим, в межах визначених лікарями заходів його реабілітації, вказана необхідність в проведенні індивідуальної форм навчання.

Враховуючи необхідність соціалізації своєї дитини-інваліда, яка позбавлена соціальних контактів та має обмеження у спілкуванні, та з метою забезпечення її навиками в ІТ сфері, позивачем обрано онлайн-курси в мережі центрів ІТ освіти Гранд, які проводили з ОСОБА_14 щотижневі дистанційні навчання.

Проведення таких занять та можливість отримувати знання пов`язана з необхідністю мати комп`ютер з відповідним програмним забезпеченням , яке б технічно дозволяло підтримувати налаштування сервісу, у зв`язку з чим позивачем було придбано ноутбук та онлайн-курси на загальну суму 22 967 грн.

Витрати, понесені у зв`язку з оплатою таких занять, документально підтверджені позивачем та їх обґрунтовано прийнято судом першої інстанції до уваги.

Таким чином, понесення матір`ю неповнолітнього ОСОБА_13 додаткових витрат пов`язано з особливими обставинами, якими є захворювання неповнолітнього та особливості його розвитку ,враховуючи що він позбавлений можливості в інший спосіб отримати освіту та оволодіти знаннями в загально середній школі та бути соціально-реалізованою особою.

За вказаних обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність достатніх правових підстав для стягнення з відповідача як батька додаткових витрат, пов`язаних з особливими обставинами, якими такі витрати обумовлені.

Доводи апеляційної скарги вищевказаних висновків місцевого суду не спростовають та не місять вказівки на обставин , які б свідчили про їх помилковість.

Твердження апелянта про те, що в програмі реабілітації неповнолітнього ОСОБА_7 мається вказівка на необхідність в проведені навчань в індивідуальній формі, а не занять у формі дистанційної освіти, якими є онлайн ІТ курси, відхиляються колегією суддів як безпідставні.

В даному випадку, з урахуванням індивідуальних особливостей дитини, пов`язаних з його хворобою та наявними обмеженнями в можливостях здобути освіту та в спілкуванні з оточуючими, обрана матір`ю освіта у вигляді онлайн-курсів за своєю формою не суперечить поняттю індивідуальної освіти, фактично є її різновидом, відповідає інтересам сина та сприятиме збільшенню ступеня його участі у соціальному житті.

Доводи апеляційної скарги в частині компенсації витрат на придбання препарату Олфрекс (оланзапін) за рахунок коштів державного бюджету є безпідставними та відхиляються апеляційним судом, оскільки вказаний препарат не входить до Національного переліку основних лікарських засобів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2009 р. № 333 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 23 грудня 2021 р. № 1431) «Деякі питання державного регулювання цін на лікарські засоби і вироби медичного призначення» та згідно повідомлення Департаменту охорони здоров`я Полтавської обласної військової адміністрації від 22.01.2024 № 554/01-24/448/41 не входить до переліку лікарських засобів, які відпускаються безоплатно або на пільгових умовах.

Встановивши, що позивач понесла витрати для проведення курсу лікування дитини, несе щомісячні витрати на придбання лікарського препарату Олфрекс та витрати пов`язані з особливостями розвитку дитини - навчання на комп`ютерних онлайн-курсах, а відповідач є особою працездатною та фінансово спроможний взяти участь у відшкодуванні половини цих витрат, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для стягнення з ОСОБА_1 половини вартості додаткових витрат на лікування та розвиток дитини.

Апеляційний суд, з урахуванням рівності та обов`язку обох батьків забезпечувати дітей, погоджується з висновком місцевого суду про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 додаткових витрат на неповнолітнього сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 : на придбання антипсихотичного засобу - Олфрекс (оланзапін) у розмірі 3 088,83 грн та 350 грн щомісячно, починаючи з 03 лютого 2023 року і до досягнення дитиною повноліття, витрати, понесені на оплату ноутбука в розмірі 11 308,50 грн та 700,00 грн на оплату комп`ютерних онлайн-курсів щомісячно, починаючи з 01 березня 2023 року по 31 липня 2023 року, які підтверджуються належними та допустимими доказами.

Доводи апеляційної скарги не містять посилання на нові обставини і засоби доказування, та висновків суду першої інстанції не спростовують.

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції в повному обсязі встановив обставини по справі, права і обов`язки сторін, перевірив їх доводи і дав їм належну правову оцінку, та ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані та підтверджені матеріалами справи.

В частині оскарження додаткового рішення суду щодо відшкодування позивачу судових витрат на правничу допомогу адвоката Нестеренко Н. М., апеляційний суд виходить з наступного.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно частин першої, другої статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до статті 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Згідно з частиною першою статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини третьої статті 133 ЦПК України).

Статтею 137 ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 ЦПК України).

За правилами частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними (частина дев`ята статті 83 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 зазначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

З матеріалів справ вбачається, що доказів понесених витрат в установленому порядку позивачем надано не було, а додані до заяви про ухвалення додаткового рішення документи у порушення вимог частини дев`ятої статті 83 ЦПК України іншим учасникам справи не направлялись, у зв`язку з чим не беруться судом до уваги.

Враховуючи викладене, вимога позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу задоволенню не підлягає, оскільки в порушення вимог частини третьої статті 137, частини восьмої статті 141 ЦПК України позивач та її адвокат не надали суду доказів таких витрат.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Бурбак Оксани Валеріївни - задовольнити частково.

Скасувати додаткове рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 14 серпня 2023 року та ухвалити з цього питання нове судове рішення.

Відмовити позивачу ОСОБА_2 в розподілі судових витрат, понесених на правничу допомогу адвоката.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 01 серпня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя С. Б. Бутенко

Судді О. І. Обідіна

О. В. Прядкіна