УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

12 липня 2024 року суддя Солом`янського районного суду міста Києва

Майстренко О.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Державної установи «Інститут невідкладної і відновної хірургії імені В.К.Гусака Національної академії медичних наук України» про стягнення грошових коштів невиплачених при звільненні ,-

ВСТАНОВИВ:

До Солом`янського районного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з вказаною вище позовною заявою у який просить стягнути з Державної установи «Інститут невідкладної і відновної хірургії імені В.К.Гусака Національної академії медичних наук України» (далі - відповідач) заборгованість по заробітній платі у розмірі 2046,50 грн, невиплачену компенсацію при звільненні за невикористану відпустку у розмірі 171589,00 грн, середній заробіток за затримку виплати коштів належних позивачу при звільненні з розрахунку 1102,63 грн за кожен день затримки починаючи з 5 квітня 2024 року по день фактичного розрахунку.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.07.2024 для розгляду зазначеної позовної заяви визначено суддю Майстренко О.М. Фактично справу передано судді згідно реєстру передачі справ 10.07.2024.

При вирішенні питання про відкриття провадження в справі з`ясовано, що позовна заява не відповідає вимогам ст. 177 ЦПК України з наступних підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави для звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч. 4 ст. 175 ЦПК України, якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору.

При зверненні до суду із позовом позивач судовий збір не сплатив, посилався, що звільнений від сплати судового збору на підставі п. 1 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір».

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема, позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Відповідно до ч. 1ст. 94 КЗпП України та ч. 1ст.1 ЗУ «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану роботу.

Статтею 2 ЗУ «Про оплату праці» передбачено, що в структуру заробітної плати входить основна заробітна плата, додаткова заробітна плата та інші заохочувальні компенсаційні виплати. До останніх належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами та положеннями, компенсації та інші грошові та матеріальні виплати, які передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами.

З наведених норм чинного законодавства вбачається, що середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою не є основною чи додатковою заробітною платою, а також не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою (зокрема, компенсацією працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати) у розумінні статті 2 Закону України «Про оплату праці», тобто середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не входить до структури заробітної плати.

З огляду на викладене, пільга щодо сплати судового збору, передбачена

п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

Зазначене відповідає правовому висновку Великої Палати Верховного Суду у справі №910/4518/16 від 30.01.2019 року.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою справляється судовий збір у розмірі 1% ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як вбачається із позовної заяви позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь суму середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні з розрахунку 1102,63 грн за кожен день затримки починаючи з 5 квітня 2024 року по день фактичного розрахунку.

Відповідно до ст. 117 Кодексу законів про працю України у разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців.

При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум роботодавець повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування у разі, якщо спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору, але не більш як за період, встановлений частиною першою цієї статті.

Згідно ч. 2 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» у разі якщо судовий збір сплачується за подання позовної заяви до суду в розмірі, визначеному з урахуванням ціни позову, а встановлена при цьому позивачем ціна позову не відповідає дійсній вартості спірного майна або якщо на день подання позову неможливо встановити точну його ціну, розмір судового збору попередньо визначає суд з подальшою сплатою недоплаченої суми або з поверненням суми переплати судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом у процесі розгляду справи.

Отже, період за який позивача може вимагати стягнення з відповідача середнього заробітку за час затримку розрахунку при звільненні становить 6 місяців починаючи з

5 квітня 2024 року, який обраховується, за твердженням позивача, з розрахунку 1102,63 грн за кожен день затримки.

Виходячи з вказаного, загальна сума середнього заробітку за час затримку розрахунку при звільненні, з якої повинен бути обрахований судовий збір становить 201 781,29 грн (183 дні х 1102,63 грн).

З огляду на викладене, позивачу необхідно сплатити судовий збір, передбачений

ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за позовні вимоги про стягнення середнього заробітку в розмірі 1% від ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 2017,81 грн.

Сплата судового збору має бути здійснена за наступними реквізитами:

отримувач коштів: рахунок UA0026010, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, код класифікації доходів бюджету: 22030101, отримувач коштів: УК у Солом`янському районі/Солом`янський район, призначення платежу: *;101;________(ІПН, ЄДРПОУ); судовий збір за позовом __________, Солом`янський районний суду м. Києві.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху та строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Зважаючи на вищевикладене, керуючись ст. 175-177, 185, 258-261, 353

ЦПК України, суддя,-

ПОСТАНОВИВ::

Позовну заяву ОСОБА_1 до Державної установи «Інститут невідкладної і відновної хірургії імені В.К.Гусака Національної академії медичних наук України» про стягнення грошових коштів невиплачених при звільненні- залишити без руху.

Надати позивачу десятиденний строк з дня отримання копії ухвали для усунення зазначених в мотивувальній частині ухвали недоліків.

Роз`яснити позивачу, що якщо у встановлений цією ухвалою строк вимоги, визначені статтями 175 і 177 ЦПК України будуть виконані, позовна заява вважатиметься поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усуне недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважатиметься неподаною і буде повернута позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і оскарженню не підлягає.

Суддя О.Майстренко