Справа № 515/1138/24
Провадження № 2/513/949/24
Саратський районний суд Одеської області
04 вересня 2024 року суддя Саратського районного суду Одеської області Миргород В.С., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за порушення грошового зобов`язання,
В С Т А Н О В И В:
18 липня 2024 року позивач звернувся до Татарбунарського районного суду Одеської області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення коштів за порушення грошового зобов`язання, ціною позву 154 017,10 грн, в якому послався на таке.
Згідно з рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 25 червня 2013 року з відповідача на користь позивача стягнуто моральну шкоду у розмірі 67 450,00 грн, завдану вчиненням кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України. 31 липня 2013 року Голосіївським районним судом м. Києва видано виконавчий лист № 752/6395/13-ц, який було звернуто до виконання (ВП № 39162642). За час перебування рішення на виконанні з відповідача не було стягнуто жодних коштів, державними виконавцями виносились постанови про повернення виконавчого документа за відсутності майна, на яке можливо звернути стягнення, вжиті державним виконавцем заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними. Відповідно до рішення Татарбунарського районного суду Одеської області від 13 квітня 2020 року з відповідача на користь позивача стягнуто індекс інфляції за весь час прострочення у розмірі 127 161,59 грн та 3% річних від простроченої суми у розмірі 19 596,70 грн. 31 серпня 2020 року на виконання вказаного рішення Татарбунарським районним судом Одеської області був виданий виконавчий лист № 752/2367/19. З квітня 2020 року по теперішній час борг відповідача перед позивачем становить 214 208,29 грн. Позивач вважає, що є всі підстави для стягнення з відповідача індексу інфляції та 3% річних від простроченої суми за вказаний період. Враховуючи викладене, позивач просить стягнути з відповідача на його користь індекс інфляції за весь час прострочення у розмірі 126 608,97 грн та 3% річних від простроченої суми у розмірі 27 408,13 грн, а також понесені ним судові витрати.
Розпорядженням в.о. голови Татарбунарського районного суду Одеської області О.А. Дем`янової від 19 липня 2024 року вказану цивільну справу передано на розгляд Саратському районному суду Одеської області.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29 серпня 2024 року справу передано у провадження судді Миргород В.С.
Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Конституцією України закріплено право кожного на судовий захист (стаття 55) та передбачено, що юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення, (стаття124), а статтею 18 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що суди загальної юрисдикції спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.
Суди мають враховувати, що забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 17 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права
Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції 1950 року кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом (стаття 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).
Проте, вирішуючи питання про відкриття провадження по справі, суди повинні перевірити відповідність вимог, з якими заявник звертається до суду для захисту, а також дотримання ним вимог, передбачених статтями 175, 177 ЦПК України.
За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати статті 175 ЦПК України, а також вимогам статті 177 цього Кодексу.
Згідно з вимогами ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
Дослідивши позовну заяву та додані до неї додатки, суддя вважає, що її слід залишити без руху з огляду на таке.
Згідно з п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.
У своїй позовній заяві позивач посилається на те, що рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 25 червня 2013 року на його користь з відповідача стягнуто моральну шкоду у розмірі 67 450,00 грн та рішенням Татарбунарського районного суду Одеської області від 13 квітня 2020 року на його користь стягнуто індекс інфляції за весь час прострочення у розмірі 127 161,59 грн та 3% річних від простроченої суми у розмірі 19 596,70 грн, однак зазначених судових рішень на підтвердження вказаного ним до позову не додано.
Враховуючи викладене, вважаю за необхідне, залишити позовну заяву без руху і надати строк для усунення недоліків.
Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 175,185 ЦПК України,
П О С Т А Н О В И В :
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за порушення грошового зобов`язання - залишити без руху.
Надати позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, а саме усунути недоліки, вказані у мотивувальній частині ухвали.
Роз`яснити позивачеві, що у разі виконання недоліків поданої заяви відповідно до ухвали суду у встановлений строк, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. У разі не усунення недоліків поданої заяви у строк, встановлений судом, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя В. С. Миргород