Справа № 587/1367/24
30 травня 2024 року Сумський районний суд Сумської області в складі: головуючого судді Степаненко О.А., за участю секретаря судового засідання Бузової Т.І.., розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Нижньосироватської сільської ради Сумського району Сумської області, третя особа: державний нотаріус Сумської районної державної нотаріальної контори Блошенко Вікторія Іванівна про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування за заповітом,
У судове засідання позивачка не з`явилась, направила заяву в якій просить розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
Представник відповідача- Нижньосироватської сільської ради сумського району Сумської області в судове засідання не з`явився, раніше направили заяву про розгляд справи без участі представника сільської ради за наявними матеріалами справи, щодо заявлених вимог не заперечують.
Третя особа державний нотаріус Сумської районної державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явилась, у матеріалах справи міститься заява про розгляд справи без участі їх представника.
У відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.
Відповідно до положення частини другої статті 247 ЦПК України суд здійснив розгляд справи без фіксування судового процесу технічними засобами.
Вивчивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , даний факт підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а.с.37) та після його смерті відкрилася спадщина.
Як вбачається з копії спадкової справи № 813/2014 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 за життя 21.12.2010 року ним був складений заповіт, яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде належати за законом чи за заповітом і на що за законом матиме право він заповідав ОСОБА_1 ..Розмір частки у спадщині 1/1( а.с. 61-144).
Після померлого ОСОБА_2 державним нотаріусом Сумської районної державної нотаріальної контори 09.08.2022 за реєстровим №425 на ім`я ОСОБА_1 було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок від АДРЕСА_1 (а.с.19).
Згідно абзацу 3 пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.
Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК).
Відповідно до положень ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
В силу ч.1 ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до ч.ч.1,3 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.
Згідност.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.
Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.
Згідно ч. 1 ст. 126 ЗК України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом.
Згідно до архівного витягу з рішення №32 від 20.08.1993 року виконавчого комітету Нижньосироватської сільської ради народних депутатів Сумського району Сумської області та Декрету КМУ «Про приватизацію земельних ділянок» від 26.12.1992 року ОСОБА_2 була передана безоплатно у приватну власність земельні ділянки загальною площею 0,75 га: під будівлями 0,02 га, під особистим підсобним господарством 0,73 га. Площа земельних ділянок, які передаються в приватну власність підлягає уточненню при видачі державних актів на право приватної власності на землю (а.с.18). Однак, державний акт померлим за життя не було оформлено.
Відповідно до роз`яснень, що містяться в інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз`яснень, викладених в пунктах 10, 11 ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7, про те, що відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.
Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку Державного акту на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку.
Якщо видача державного акту про право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок», до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку. Зазначений порядок встановлений законодавством у разі набуття права власності на земельні ділянки шляхом їх приватизації (ч. 3ст. 116 ЗК). Визнається правильною практика судів, які задовольняють вимоги спадкоємців, що звернулися до суду з позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акту про право власності на землю на ім`я спадкоємця.
Відповідно до Законів України «Про державний земельний кадастр» та «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» з 1 січня 2013 року державні акти на право власності на земельну ділянку не видаються. Натомість, згідно із статтею 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», правовстановлюючим документом, що посвідчує право власності на земельну ділянку, яка передана фізичним та юридичним особам шляхом безоплатної передачі із земель державної чи комунальної власності за рішеннями органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, є свідоцтво про право власності на нерухоме майно.
Отже, судом встановлено, що спадкодавець ОСОБА_2 володів спадковим майном на законних підставах та на момент звернення до суду позивачка правомірно претендує як спадкоємиця за заповітом на визнання за нею права власності на земельні ділянки в порядку спадкування за заповітом після померлого ОСОБА_2 , оскільки оформлення спадкових прав в нотаріальному порядку вичерпано,рішення суду в такому разі буде підставою для належного оформлення за нею права власності на земельні ділянки.
Керуючись ст. ст. 1216-1218, 1261, 1267,1268,1296 ЦК України та ст. ст. 10, 60, 89, 259, 263-265,315-319 ЦПК України, суд

Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити рішення суду повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя О.А. Степаненко