Справа № 569/9203/21
УХВАЛА

20 червня 2024 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в особі судді - Ковальова І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне заяву представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про роз`яснення рішення суду по цивільній справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Рівнетеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання,-

в с т а н о в и в :

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 29 травня 2024 року позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Рівнетеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання задоволено; стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої АДРЕСА_1 на користь ТзОВ «Рівнетеплоенерго» заборгованість за послуги з централізованого теплопостачання та гарячого водопостачання у сумі 37701,14 грн. на р/р НОМЕР_1 IBAN: НОМЕР_2 в Філії - Рівненське обласне управління АТ «Ощадбанк», МФО 333368, код за ТОВ «Рівнетеплоенерго» та судовий збір в сумі 2270,00 грн. на р/р НОМЕР_3 IBAN: НОМЕР_4 в Філії Рівненського обласного управління АТ «Ощадбанк», МФО 333368, , ТОВ «Рівнетеплоенерго».

В судове засідання сторони не викликалися.

Представник відповідача ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою №001 від 17 червня 2024 року про роз`яснення вказаного рішення суду, в якій зазначає, що рішення суду є не зовсім зрозумілим (неясним) в частині (що стосується) абзацу 3 рішення, саме: «В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 просив суд в задоволенні позовних вимог відмовити з підстав пропущення строку позовної давності, заперечував проти визнання наявності заборгованості, наведеної представником позивача». Крім того, просить суд роз`яснити рішення у частині заперечення в задоволенні позовних вимог з підстав пропущення строку позовної давності представника ОСОБА_2 , а саме:

Чому дану обставину, пропущення строку позовної давності, суд прийняв до розгляду, як першочергова обставина даної справи? Чому в рішенні суду не відображений той факт, що позивач не має цивільних прав на звернення з позовними вимогами до суду та між позивачем та відповідачем відсутні цивільні відносини?

Також в заяві №002 від 17 червня 2024 року зазначає, що рішення суду є не зовсім зрозумілим (неясним) в частині (що стосується) абзацу 3 рішення, а саме: «В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 просив суд в задоволенні позовних вимог відмовити з підстав пропущення строку позовної давності, заперечував проти визнання наявності заборгованості, наведеної представником позивача». Крім того, просить суд роз`яснити рішення про те, що у результативній частині, яка зобов`язує відповідача про сплату судового збору в сумі 2270,00 грн. на р/р 8563 IBAN: НОМЕР_4 в Філії Рівненського обласного управління АТ «Ощадбанк», МФО 333368, , ТОВ «Рівнетеплоенерго», а саме:

- відповідачу незрозуміла та обставина, яка вказує на те, на якій саме сторінці матеріалів справи 569/9203/21 розміщене платіжне доручення позивача?;

- на підставі яких доказів (документів) суд прийшов висновку про те, що кошти зазначені в платіжному дорученні позивача зараховані на рахунки, що належать Рівненському міському суду Рівненської області?;

- вказати сторінки справи, де запитувана інформація.

Крім того, в заяві №003 від 17 червня 2024 року просить суд роз`яснити рішення про те, що у результативній частині, яка зобов`язує відповідача про сплату заборгованості за послуги з централізованого теплопостачання та гарячого водопостачання у сумі 37701,14 грн. на р/р НОМЕР_1 IBAN: НОМЕР_2 в Філії - Рівненське обласне управління АТ «Ощадбанк», МФО 333368, код за ТОВ «Рівнетеплоенерго», а саме:

- відповідачу незрозуміла та обставина, яка вказує на те, на якій саме сторінці матеріалів справи 569/9203/21 розміщена інформація про те, що р/р НОМЕР_1 IBAN: НОМЕР_2 в Філії - Рівненське обласне управління АТ «Ощадбанк», МФО 333368, код за ТОВ «Рівнетеплоенерго» є спеціальним банківським рахунком постачальника товарів і послуг у відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України від 18 червня 2014 року №217 ?;

- на підставі яких доказів (документів) суд прийшов висновку про те, що розрахунковий рахунок заявлений в результативній частині рішення суду є спеціальним банківським рахунком постачальника товарів і послуг у відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України від 18 червня 2014 року №217?

- вказати сторінки справи, де запитувана інформація.

Також в заяві №004 від 17 червня 2024 року представник відповідача ОСОБА_2 зазначає, що рішення суду є не зовсім зрозумілим (неясним) в частині (що стосується) абзацу 5 рішення, а саме: «Судом встановлено, що ТОВ «Рівнетеплоенерго» здійснює відпуск теплової енергії для опалення та гарячого водопостачання у житлове приміщення за адресою АДРЕСА_1 власником (квартиронаймачем) якого є відповідач по справі». Крім того, просить суд роз`яснити рішення про те, що в розумінні суду відповідач є власником квартири за адресою АДРЕСА_1 чи він є квартиронаймачем вказаної квартири? А також просить роз`яснити те, що:

- відповідачу незрозуміла та обставина, яка вказує на те, на якій саме сторінці матеріалів справи 569/9203/21 розміщена інформація про те, що відповідач має право та повноваження за грошові кошти здійснювати відпуск теплової енергії за адресою АДРЕСА_1 ?;

- чи є в матеріалах справи статут підприємства, виписка з трудового договору підприємства, договір про надання послуг з теплопостачання укладений між позивачем та відповідачем, рішення зборів мешканців будинку АДРЕСА_2 про обирання відповідача ресурсопостачальною компанією?;

- чи є в матеріалах справи ліцензія позивача на право торгівлі на території міста Рівне водою та газом?;

- чи є в матеріалах справи докази, які підтверджують власність позивача на воду та газ (постачальний ресурс) та на якій сторінці справи вони знаходяться ?;

- чи є в матеріалах справи доказ того, що позивач здійснює відпуск теплової енергії за адресою АДРЕСА_1 (на якій сторінці справи знаходиться акт балансової належності теплопровідної системи будинку АДРЕСА_2 ?;

- на підставі яких доказів (документів) суд прийшов до висновку про те, що позивач має право стягувати у відповідача грошові кошти, якщо відповідно до КВЕД 3530 позивача (постачання гарячої води та кондиційованого повітря), тобто за грошовий розрахунок в ліцензійних умовах позивача не йдеться?;

- на якій сторінці матеріалів справи №569/9203/21 розміщені запитувані докази?

В заявах №005 від 17 червня 2024 року та №006 від 17 червня 2024 року представником відповідача ОСОБА_2 зазначено також те, що рішення суду є не зовсім зрозумілим (неясним) в частині (що стосується) описової частини судового рішення, а саме, що не вказано про те, що судові засідання по справі №569/9203/21 проведено в порядку спрощеного провадження з викликом сторін. Внаслідок чого було порушене право відповідача на змагальність сторін - принцип цивільного судочинства, згідно з яким розгляд справи проводиться у формі спору сторін у судовому засіданні.

Як наслідок, просить суд роз`яснити рішення, оскільки:

- відповідачу незрозуміло чому суд залишив поза своєю увагою клопотання відповідача №001 від 14 лютого 2024 року, в якому відповідач у зв`язку з тим, що позивач не надав доказів, що підтверджують викладені у позовній заяві обставини не розглянув дане клопотання та не витребував у позивача запитувані відповідачем докази для вірного та справедливого вирішення спору (дане клопотання знаходиться на сторінці 106 даної справи)?;

- на якій сторінці матеріалів справи №569/9203/21 розміщені запитувані докази;

- відповідачу незрозуміло чому суд залишив поза своєю увагою клопотання відповідача №002 від 14 лютого 2024 року, в якому відповідач у зв`язку з тим, що позивач не надав доказів, що підтверджують викладені у позовній заяві обставини, не розглянув дане клопотання та не витребував у позивача запитувані відповідачем докази для вірного та справедливого вирішення справи, а саме для повного розуміння того, чи міг позивач постачати теплоносії за адресою АДРЕСА_2 для вирішення спору (дане клопотання знаходиться на сторінці 128 даної справи)?;

- на якій сторінці матеріалів справи №569/9203/21 розміщені запитувані докази?

Крім вище переліченого, в заяві №007 від 17 червня 2024 року представник відповідача ОСОБА_2 зазначає, що рішення суду є не зовсім зрозумілим (неясним) в частині (що стосується) абзацу 6 першої сторінки рішення, а саме: «Розрахунок вартості наданих Товариством послуг з теплопостачання здійснюється відповідно до тарифів затверджених рішенням виконавчого комітету Рівненської міської ради №137 від 09 жовтня 2008 року, №6 від 04 січня 2011 року та постановами НКРЕКП «Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування, постачання для потреб населення ТзОВ «Рівнетеплоенерго» №449 від 23 квітня 2014 року, №569 від 23 травня 2014 року, №664 від 13 червня 2014 року, №792 від 27 червня 2014 року, №146 від 17 жовтня 2014 року, №1171 від 31 березня 2015 року, №174 від 21 травня 2015 року, №1101 від 09 червня 2016 року та №1536 від 28 грудня 2017 року, №1791 від 11 грудня 2018 року». Тому просить суд роз`яснити рішення про те, що:

- відповідачу незрозуміло чому суд залишив поза своєю увагою клопотання відповідача № 0011 від 07 травня 2024 року, в якому відповідач навів беззаперечні докази того, що вищевказані постанови НКРЄКП та постанови про затвердження тарифів рішенням виконавчого комітету Рівненської міської ради не мають юридичної сили та суперечать ст. 117 Конституції України, дане клопотання № 0011 розміщене на 140 сторінці в матеріалах даної справи;

- яким Законом керувався суд зобов`язуючи відповідача оплатити, надуману позивачем заборгованість, не приймаючи до своєї уваги юридично обґрунтоване клопотання відповідача та не розглядаючи його ?;

- на якій сторінці справи №569/9203/21 розміщені рішення виконавчого комітету Рівненської міської ради №137 від 09 жовтня 2008 року, №6 від 04 січня 2011 року та постанови НКРЄКП «Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування, постачання для потреб населення ТОВ «РІВНЕТЕПЛОЕНЕРГО» №449 від 23 квітня 2014 року, №569 від 23 травня 2014 року, №664 від 13 червня 2014 року, № 792 від 27 червня 2014 року, №146 від 17 жовтня 2014 року, №1171 від 31 березня 2015 року, №174 від 21 травня 2015 року, № 1101 від 09 червня 2016 року та №1536 від 28 грудня 2017 року, № 1791 від 11 грудня 2018 року на підставі яких суд прийняв рішення про стягнення з відповідача надуманої позивачем заборгованості;

- на якій сторінці матеріалів справи №569/9203/21 розміщені запитувані докази?

Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов висновку, що заява задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.271 ЦПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.

Відповідно до ч.2 ст.271 ЦПК України подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання.

Відповідно до ч.3 ст.271 ЦПК України про роз`яснення або відмову у роз`ясненні судового рішення суд постановляє ухвалу, яку може бути оскаржено.

У п.21 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судове рішення в цивільній справі» №14 від 18 грудня 2009 року зазначено, що роз`яснення рішення суду можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз`яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до виконання. Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз`яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз`ясненні рішення.

За своєю правовою суттю роз`яснення судового рішення зумовлено його нечіткістю за змістом, коли воно є неясним та незрозумілим як для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, які будуть здійснювати його виконання. Незрозумілим є рішення суду, в якому припускається кілька варіантів тлумачення; роз`яснюються не висновки, яких дійшов суд, а ухвалене судове рішення; підставою для роз`яснення рішення суду є утруднення чи неможливість його виконання. Зрозумілість судового рішення полягає у тому, що його резолютивна частина не припускає кілька варіантів тлумачення. Роз`яснення інших частин рішення (крім резолютивної) не має правового значення, оскільки вони не мають обов`язкового характеру для примусового виконання.

Підставою для роз`яснення судового рішення, як засобу усунення недоліків ухваленого судового акта, є його неясність, невизначеність. Фактично роз`ясненням рішення є зміна форми його викладення таким чином, щоб ті частини судового акта, які викликають труднощі для розуміння, були висвітлені ясніше та зрозуміліше. При цьому суд, роз`яснюючи рішення, не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення. Тобто процесуальна процедура роз`яснення судового акта виключає можливість будь-яким чином змінювати зміст цього судового рішення, навіть у разі подальшого виявлення судом правових помилок, допущених під час його ухвалення.

При цьому, роз`яснено може бути виключно рішення, яке підлягає виконанню. Конкретного і вичерпного переліку критеріїв для визначення рішення незрозумілим правова норма не містить, а із змісту закону вбачається, що їх має навести особа, яка звертається із заявою про роз`яснення судового рішення.

Судове рішення - акт судового розгляду справи будь-якого виду провадження, яке відповідно до ст. 124 Конституції України ухвалюється судами іменем України і є обов`язковим до виконання на всій території України.

Діюче процесуальне законодавство зазначає, що рішення суду повинно бути зрозумілим. Зрозумілість судового рішення полягає в тому, що його резолютивна частина не припускає кілька варіантів тлумачення.

Суд може відмовити у роз`ясненні рішення, якщо воно не припускає різного тлумачення, незрозумілість рішення зумовлена неуважністю прочитання тексту рішення, правовою безграмотністю, або у випадку, коли судове рішення не підлягає роз`ясненню. Крім того, відповідно до ст. 271 ЦПК України подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання.

В ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 14 травня 2019 року у справі №904/2526/18 (провадження № 12-272гс18) зазначено, що «роз`яснення судового рішення - це засіб виправлення недоліків судового акту, який полягає в усунення неясності судового документа. Тобто йдеться про викладення судового рішення у більш ясній і зрозумілій формі. Необхідність такого роз`яснення випливає з обставин неоднозначного розуміння рішення суду з метою його виконання. Здійснюючи роз`яснення судового рішення, суд викладає більш повно і зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін до рішення по суті і не торкаючись тих питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушуються питання про зміну рішення, або про внесення до нього нових даних, або про роз`яснення мотивів прийняття рішення, або фактично про встановлення чи зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд відмовляє в роз`ясненні рішення».

В ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 06 жовтня 2020 року у справі №233/3676/19 (провадження № 14-65цс20) вказано, що «необхідність роз`яснення судового рішення може бути зумовлена його нечіткістю в резолютивній частині, коли воно є неясним та незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, або які будуть здійснювати його виконання. Тобто це стосується випадків, коли рішення містить положення, які викликають суперечки щодо його розуміння та під час його виконання. Отже, в ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суті рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Водночас суд, роз`яснюючи рішення, не вносить зміни в існуюче рішення».

Рішення суду, зміст якого просить роз`яснити заявник є зрозумілим, доступним для сприйняття та виконання, містить вичерпні, чіткі та такі, що випливають із встановлених фактичних обставин, висновки по суті заявлених вимог.

Суд вважає, що резолютивна частина рішення від 29 травня 2024 року не припускає різного тлумачення, а тому у роз`ясненні рішення необхідно відмовити.

Представник відповідача ОСОБА_2 у своїй заяві фактично наводить аргументи стосовно незгоди з рішенням суду, що не охоплюється поняттям роз`яснення судового рішення.

Таким чином суд приходить до висновку, що відсутні підстави для задоволення заяви представника відповідача ОСОБА_2 про роз`яснення рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 29 травня 2024 року у справі № 569/9203/21 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Рівнетеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, оскільки текст рішення є зрозумілим з конкретним зазначенням встановлених обставин, посиланням на відповідні правові норми, що були застосовані до спірних правовідносин та чітким викладом резолютивної частини із зазначенням висновку суду по суті позовних вимог.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.247, 258, 260, 271, 353 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

В задоволенні заяв №001 від 17 червня 2024 року, №002 від 17 червня 2024 року, №003 від 17 червня 2024 року, №004 від 17 червня 2024 року, №005 від 17 червня 2024 року, №006 від 17 червня 2024 року, №007 від 17 червня 2024 року, поданих представником відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про роз`яснення рішення суду по цивільній справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Рівнетеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Рівненського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Суддя Рівненського

міського суду І.М.Ковальов