Дата документу 23.05.2024Справа № 554/3065/24
Провадження № 2/554/3583/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.05.2024 року м. Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави в складі:

Головуючого судді - Тімошенко Н.В.,

за участю секретаря судових засідань - Звігольської О.Ю.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - ОСОБА_2 ,

третьої особи - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Полтави цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Полтавської міської ради, третя особа - ОСОБА_3 про визнання спадкоємцем, -

встановив:

позивач ОСОБА_1 звернувся до Октябрського районного суду м. Полтави з позовною заявою до Полтавської міської ради та ОСОБА_3 про визнання спадкоємцем четвертої черги спадкування за законом, посилаючись на те, що після смерті померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 відкрилась спадщина, що складається з домоволодіння , спадкоємцем за законом, згідно ст. 1264 ЦК України, на майно померлої є позивач, як особа, який проживав із спадкодавцем однією сім`єю як чоловік і жінка без реєстрації шлюбу не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

У встановлений законом шестимісячний строк після смерті ОСОБА_4 , позивач звернувся до приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Башинської Т.В. із заявою про прийняття спадщини, однак вчинення нотаріальних дій було зупинене, у зв`язку з тим, що нотаріус не мала підтвердження встановленого факту проживання позивача і померлої однією сім`єю без реєстрації шлюбу та в зв`язку із зверненням позивача до суду у питанні встановлення факту проживання позивача із померлою однією сім`єю без реєстрації шлюбу.

Позивач та представник позивача у судовому засіданні позов підтримали та просили його задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача, у судове засідання не з`явився, будучи належно повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, повідомлення про причини відсутності у судовому засіданні та інших відомостей, заяв чи клопотань до початку судового розгляду не надав. У наданому суду відзиві на позовну заяву відповідач просив відмовити у задоволені позовних вимог, посилаючись на відсутність в матеріалах позову доказів ведення спільного господарства, відсутності доказів піклування та підтримки один одного, поставив під сумнів надані позивачем докази та доводи його позову.

Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, заслухавши пояснення позивача, представника позивача та третьої особи, допитавши свідків, прийшов до висновку про задоволення позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , проживав у шлюбі з ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 . Шлюб між ними було зареєстровано 27 вересня 1964 року в Полтавському міському бюро РАГС.

Від вказаного шлюбу у ОСОБА_1 та ОСОБА_4 народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

17 серпня 1984 року шлюб між позивачем та ОСОБА_4 було розірвано на підставі рішення Октябрського районного суду міста Полтави по справі № 2-1252.

З дня розірвання шлюбу шлюбні відносини позивача та ОСОБА_4 не припинились, вони проживали разом однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу до смерті ОСОБА_4 у 2023 році.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла у віці 76 років, що підтверджується свідоцтвом про смерть Серія НОМЕР_1 від 26.06.2023 року.

Позивач організовував поховання померлої за участю третьої особи, який підтвердив даний факт.

Під час надання пояснень позивач зазначив, що проживаючи спільно без реєстрації шлюбу з 1984 року вони любили один одного, мали духовні зв`язки, спільно підтримували один одного, спільно ростили і виховували сина, що вони разом із померлою вели спільне господарство та мали спільний побут, спільно набували майно.

В зв`язку із смертю ОСОБА_4 виникли питання оформлення спадщини, однак внаслідок відсутності офіційно зареєстрованого шлюбу це питання для позивача ускладнене і потребує визнання його спадкоємцем та доведення юридичного факту його спільного проживання з ОСОБА_4 однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу.

З метою спадкування за померлою позивач звернувся до приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Башинської Т.В.

Приватний нотаріус Башинська Т.В. своїм листом №8/02-14 від 19 січня 2024 року проінформувала , що 18 жовтня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до вказаного приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після ОСОБА_4 . На підставі заяви ОСОБА_1 було заведено спадкову справу №62/2023. Заяви від інших спадкоємців про прийняття спадщини після ОСОБА_4 до нотаріуса не надходили. Заповіт померла не складала.

Стосовно оформлення спадщини нотаріус проінформувала, що строк для прийняття спадщини закінчився 26.12.2023 року, але за заявою ОСОБА_1 та у зв`язку з тим, що відсутнє рішення суду у справі про встановлення факту проживання спадкоємця однією сім`єю зі спадкодавцем, нотаріус відповідно до ст.42 ЗУ «Про нотаріат» зупинила вчинення нотаріальної дії до вирішення Октябрським районним судом міста Полтави цивільної справи №554/7761/23.

Відповідно до пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Судом встановлено, що позивач до звернення до суду із позовною заявою звернувся до Октябрського районного суду із заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту його спільного з ОСОБА_4 проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу. У серпні 2023 року ухвалою суду відкрито провадження по справі в порядку окремого провадження № 554/7761/23. В ході розгляду вказаної справи представник Полтавської міської ради заперечувала проти задоволення заяви ОСОБА_1 , що за роз`ясненням позивачеві з боку головуючого у справі № 554/7761/23 утворює спір про право, що в свою чергу обумовлює необхідність залишення заяви ОСОБА_1 без розгляду з роз`ясненням його права на звернення до суду з відповідним позовом в порядку загального позовного провадження.

В період розгляду даної справи Октябрським районним судом міста Полтави винесено ухвалу по справі № 554/7761/23 від 15 травня 2024 року, якою заяву ОСОБА_1 по вказаній справі залишено без розгляду та повернуто заяву заявнику. Відповідно на момент розгляду даної справи 23.05.2024 року у суду немає перешкод процесуального характеру для розгляду та вирішення даної справи в порядку загального позовного провадження.

Факт спільного проживання позивача та померлої, як чоловіка і жінки без реєстрації шлюбу (однієї сім`ї) доводиться рядом обставин та наданих суду доказів, зокрема фактом спільної реєстрації і тривалої незмінності місця проживання позивача та померлої - АДРЕСА_1 , дата прописки позивача з 13.07.1984 року.

За адресою спільного проживання позивача з померлою ОСОБА_4 в АДРЕСА_1 ., позивач провів та оформив газопровід до будинку , про що свідчить Акт «Полтавгаз» про приймання закінченого будівництвом об`єкту газопостачання від 07.11.2008 року, де позивач зазначений Замовником будівництва.

На підтвердження спільного проживання позивачем надано абонентські книжки житлово-комунальних організацій з особистими рахунками по комунальним послугам, де позивач зазначається у якості абоненту, який замовляє відповідну комунальну послугу, а саме : Абонентську книжку по розрахунку за електроенергію по особовому рахунку № НОМЕР_2 . Абонент ОСОБА_5 - АДРЕСА_1 . Абонентську книжку, яка містить квитанції про сплату позивачем коштів за послуги за користування електроенергією.(за 2003 - 2006 роки); Абонентську книжку по розрахунку за електроенергію по особовому рахунку № НОМЕР_2 . Абонент ОСОБА_5 - АДРЕСА_1 . Абонентська книжка містить квитанції про сплату позивачем коштів за послуги за користування електроенергією.(за 2000 - 2003 роки); Абонентську книжку по розрахунку за електроенергію по особовому рахунку № НОМЕР_3 . Абонент ОСОБА_5 - АДРЕСА_1 . Абонентська книжка містить квитанції про сплату позивачем коштів за послуги за користування електроенергією.(за 2001 - 2003 роки) - постачання прибудови до будинку; Розрахункову книжку по оплаті за послуги по водопостачанню та каналізації - ОП «Полтававодоканал» по особовому рахунку № НОМЕР_4 . Абонент ОСОБА_5 - АДРЕСА_1 . Вказано , що кількість проживаючих 2 особи. Розрахункова книжка містить квитанції про сплату позивачем коштів за послуги водопостачання та водовідведення (за 1997 - 2007 роки); Розрахункову книжку по оплаті за воду і каналізацію на 2003 рік - ПОДК ПВКГ «Полтававодоканал» по особовому рахунку № НОМЕР_4 . Абонент ОСОБА_5 - АДРЕСА_1 . Вказано, що кількість проживаючих 2 особи. Розрахункова книжка містить квитанції про сплату позивачем коштів за послуги за воду і каналізацією (за 2003 - 2003 роки); Розрахункову книжку по оплаті за користування природним газом -АТ «Полтавагаз» по особовому рахунку № НОМЕР_5 . Абонент ОСОБА_5 - АДРЕСА_1 . Абонентська книжка містить квитанції про сплату позивачем коштів за послуги водопостачання та водовідведення (за 1998 - 2003 роки).

Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 підтвердили факт спільного проживання позивача та померлої в період часу, що є більшим, ніж п`ять років до моменту смерті ОСОБА_4 . Зокрема свідок ОСОБА_6 повідомила, що знала позивача та ОСОБА_4 понад 40 років з її дитинства, бувала неодноразово у них у гостях , зазначила що увесь час позивач та ОСОБА_4 проживали разом як сім`я, піклувались один про одного, що позивач доглядав ОСОБА_4 , протягом усього періоду, коли остання зламала ногу і потребувала допомоги, що позивач і померла жили , як чоловік і жінка. Зазначила, що тривалий час допомагала цій сім`ї , як домогосподарка. Допитана судом свідок ОСОБА_8 зазначила, що працювала листоношою і більше 10 років приносила пенсії позивачу та померлій ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_1 , що бачила їх разом, знала що вони сім`я і не знала що вони не мають юридичного шлюбу. Знала про стан здоров`я померлої про перелом ноги, знала що позивач здійснював догляд і піклувався про неї до дня смерті. Підтвердила, що позивач та ОСОБА_4 проживали разом в одному помешканні, як сім`я чоловіка і жінки більше 5 років до дня смерті . Зазначила що неодноразово допомагала цій сім`ї. ОСОБА_4 . Свідок ОСОБА_7 , зазначив, що він є онуком позивача та ОСОБА_4 , що він за свого життя буваючи у бабусі і дідуся не знав що вони розлучені, підтвердив, що вони проживали, як одна сім`я більше-ніж 5 років до дня смерті ОСОБА_4 .

Третя особа ОСОБА_3 , син позивача та померлої ОСОБА_4 позов визнав, пояснив, що дійсно батьки з моменту їх шлюбу у 1964 році проживали разом в одному будинку в АДРЕСА_1 , любили один одного, піклувались про один одного, допомагали один одному, вели спільне господарство і спільний побут, мали духовні зв`язки. Про те, що батьки розлучились у 1984 році дізнався набагато пізніше і то випадково.

В судовому засіданні позивач надав суду для огляду оригінали фотографій, де він зображений спільно із ОСОБА_4 за її життя та друзями і гостями сім`ї, надав суду для огляду свої державні нагороди.

Позивач ніс витрати на поховання ОСОБА_4 , що підтверджується бухгалтерськими документами, а саме чеком на 11 547,80 грн, рахунком-замовленням №0077185 від 27.06.2023 , чеком на суму 7346,50 грн, рахунком -замовленням №008616 від 26.06.2023 року).

Відповідно до статті 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

За приписами частини 2 статті 3 Сімейного кодексу України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всіх ознак, що притаманні наведеному визначенню.

Так, при встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно врахувати ознаки, визначенні у понятті домогосподарства, закріпленому у ст. 1 Закону України «Про Всеукраїнський перепис населення» від 19 жовтня 2000 року із змінами та доповненнями, згідно якої домогосподарство є сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти. Взаємність прав та обов`язків передбачає наявність як у жінки, так і у чоловіка особистих немайнових і майнових прав та обов`язків, які можуть випливати, зокрема, із нормативно - правових актів, договорів, укладених між ними, звичаїв. Для встановлення цього факту важливе значення має з`ясування місця і часу такого проживання. Підтвердженням цього може бути їх реєстрація за таким місцем проживання, пояснення свідків, представників житлово-експлуатаційної організації. Щодо часу проживання слід зазначити, що за своєю природою проживання однією сім`єю спрямоване на довготривалі відносини.

Відповідно до ст. 8 Конституції України визнається і діє принцип верховенства права. Конституція має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України та повинні відповідати їй. Чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України (ч. 1 ст. 9 Конституції України).

Згідно ч.4 ст. 10 ЦПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Практика Європейського Суду з прав людини свідчить про те, що відносини де - факто, як і відносини, що ґрунтуються на шлюбі, можуть вважатися сімейним життям; що якщо заявники прожили спільно близько 15 років, вони складають сім`ю, а тому мають право на захист, незважаючи на те, що їх зв`язок існує поза шлюбом.

Крім цього, пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

При цьому пунктом 1 розділу VII Прикінцевих положень СК України визначено, що Сімейний Кодекс набирає чинності одночасно з набранням чинності Цивільним кодексом України, тобто з 01 січня 2004 року. Отже, норми СК України застосовуються лише в частині тих прав і обов`язків, що виникли після набрання ним чинності. Ці права та обов`язки визначаються на підставах, передбачених СК України. При цьому процесуальне закріплення можливості захисту законних прав та інтересів громадян у порядку окремого провадження виникло з дати набрання чинності новим ЦПК України (від 18.03.2004 року) - з 01.09.2005 року.

Враховуючи, що згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи, суд вважає, що у даному випадку вбачаються підстави вважати факт спільного проживання позивача однією сім`єю чоловіка і жінки з ОСОБА_4 без реєстрації шлюбу в період часу фактично з 17 серпня 1984 року, а юридично для вирішення судом спірних правовідносин - з 01.09.2005 року(день набрання чинності ЦК України) по день смерті ОСОБА_4 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_4 , бо позивач та померла ОСОБА_4 проживали разом, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, вели сумісне господарство, піклувалися один про одного.

За таких умов факт спільного проживання позивача та померлої ОСОБА_4 однією сім`єю чоловіка і жінки без реєстрації шлюбу більше 5 (п`яти) років до дня смерті ОСОБА_4 є встановленим судом та доведеним на підставі наявних у справі доказів.

Враховуючи, той факт, що позивач ОСОБА_1 постійно проживав з ОСОБА_4 на час відкриття спадщини, суд вважає, що ОСОБА_1 прийняв спадщину після померлої ОСОБА_4 .

Пунктом 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", роз`яснено, при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

За змістом ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Виходячи з аналізу вказаної норми СК України, сім`єю є соціальна група, яка не обов`язково складається з людей, які перебувають у шлюбі. Сім`ю також є соціальна група осіб, поєднаних спільним побутом, які здійснюють свою життєдіяльність на основі спільного економічного, морально-психологічного укладу, взаємної відповідальності.

Таким чином, позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем 4-ї черги майна померлої ОСОБА_4 та після її смерті прийняв спадщину, яка складається з домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 та іншого майна ОСОБА_4 , яка перебувало у її власності на день смерті.

Ураховуючи викладене, суд приходить до висновку про задоволення позову.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 11, 1223, 1264 ЦК України, ст.ст. 2, 4, 12, 13, 76, 81, 95, 247, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

ухвалив:

позов ОСОБА_1 до Полтавської міської ради, третя особа - ОСОБА_3 про визнання спадкоємцем - задовольнити.

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 спадкоємцем четвертої черги спадкування за законом майна, що належало померлій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Копію повного судового рішення направити учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні протягом 2 (двох) днів з дня його складання.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 (тридцяти) днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про сторін:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 ;

відповідач: Полтавська міська рада, адреса: м. Полтава, вул. Соборності, 36, ;

третя особа: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_7 .

Рішення суду виготовлено в нарадчій кімнаті в єдиному примірнику.

З текстом рішення суду можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua.

Повне рішення проголошено 31.05.2024 року.

Суддя Н.В.Тімошенко