Справа № 178/745/24
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

15 травня 2024 року Криничанський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого Цаберябого Б.М.

при секретарі Янченко Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с.Кринички справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "СЕНС БАНК", треті особи: Приватний нотаріус КМНО Хара Н.С., Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Юхименко Ольга Леонідівна, про визнання виконавчих написів такими, що не підлягають виконанню, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовною заявою , у якій просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 19887, вчинений 28 серпня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Наталією Сергіївною про стягнення з нього на користь АТ «АЛЬФА-БАНК» заборгованості в розмірі 13326,68 грн., на підставі якого 04 жовтня 2019 року приватним виконавцем виконавчого округу Міста Києва, Юхименко О.Л. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 60228322 з примусового виконання виконавчого напису № 19887, вчиненого 28 серпня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Наталією Сергіївною про стягнення з ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 заборгованості за кредитним договором № 501032936, укладеним 06 червня 2018 року з Акціонерним товариством «Альфа-Банк». Також позивач просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 23718, вчинений 07 жовтня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Наталією Сергіївною про стягнення з нього на користь АТ «АЛЬФА-БАНК» заборгованості в розмірі 28058,93 грн., на підставі якого 14 листопада 2019 року приватним виконавцем виконавчого округу Міста Києва, Юхименко О.Л. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 60614842 з примусового виконання виконавчого напису № 23718, вчиненого 07 жовтня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Наталією Сергіївною про стягнення з ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 заборгованості за кредитним договором № 630471038, укладеним 19 вересня 2016 року з Акціонерним товариством «Альфа-Банк». Крім того позивач просив стягнути з АТ «Сенс Банк» 9422,40 грн. судових витрат, які складаються з 2422,40 грн. судового збору та 7000 грн. витрат на правову допомогу.

В обгрунтування своїх вимог позивач зазначив, що нотаріусом було порушено процедуру вчинення виконавчого напису, зокрема напис був вчинений за відсутності письмової вимоги боржнику про погашення заборгованості за кредитним Договором. Вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не перевірив безспірність вимог кредитора, оскільки нарахована стягувачем заборгованість не є безспірною та ним не наданий оригінал нотаріально посвідченої угоди.

Представник відповідача АТ «Сенс Банк» в судове засідання не з`явився, про дату та час слухання справи сповіщений, згідно поданого ним відзиву на позовну заяву, просить слухати справу без участі представника АТ «Сенс Банк», проти задоволення позовних вимог заперечував.

Треті особи письмових пояснень з приводу позовної заяви не надали.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що заявлені вимоги задоволеними бути не можуть з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що 19 вересня 2016 року між АТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 630471038, відповідно до якого останній отримав кредит за умови своєчасної сплати відсотків та інших платежів згідно договору. 06 червня 2018 року між АТ «Альфа-Банк» та позивачем було укладено кредитний договір № 501032936 відповідно до якого останній отримав на банківську карту кредитний за умови своєчасної сплати відсотків та інших платежів згідно договору.

Відповідно до частини першої статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до статей 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.

Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Згідно з ч 2.ст. 1050 ЦК України - якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

28 серпня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Наталією Сергіївною вчинений виконавчий напис № 19887 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «АЛЬФА-БАНК» заборгованості в розмірі 13326,68 грн. та 07 жовтня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Наталією Сергіївною вчинений виконавчий напис № 23718 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «АЛЬФА-БАНК» АТ «СЕНС БАНК» заборгованості в розмірі 28058,93 грн., про що свідчать наявні в матеріалах справи зазначені виконавчі написи.

Судом встановлено, що АТ «Альфа-Банк» було перейменовано на АТ «СЕНС БАНК».

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з частиною першої статті 1 Закону України «Про нотаріат» нотаріат в Україні це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5, та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі Порядок).

Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.

Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» визначено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з частиною першою ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 (далі Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат», та Порядку вчинення нотаріальних дій.

При цьому стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

За результатами аналізу вищенаведених норм, суд приходить до наступних висновків.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем.

З урахуванням наведеного, беручи до уваги положення ст. ст. 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна.

Крім цього, прошу суд врахувати те, що Пленум Верховного Суду України своєю постановою №2 від 31.01.1992 «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» з подальшими змінами роз`яснив, що в справах щодо оспорювання виконавчого напису боржник може оспорити в позовному провадженні лише правильність вимог, зазначених у виконавчому написі.

При безпідставності цих вимог суд скасовує виконавчий напис і відмовляє в задоволенні цих вимог, а у разі часткової їх обґрунтованості - постановляє рішення про скасування виконавчого напису і стягнення з боржника на користь кредитора дійсної суми боргу. Підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, може бути тільки встановлений судом факт відсутності боргу або менший його розмір.

В ході дослідження матеріалів справи, судом встановлено, що а ні позивачем, а ні його представником не надано відомостей щодо підтвердження відсутності боргу за кредитними договорами № 630471038 та № 501032936 або невідповідності суми боргу за цими договорами. Таким чином, предметом спору в цій справі є не дійсний розмір його боргу перед кредитором або відсутність такого, а дотримання нотаріусом діючого законодавства при вчиненні виконавчого напису, а такі порушення, навіть якби вони були допущені, не можуть бути підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

З урахуванням наведеного суд вважає, що позивачем та його представником не надано до суду належних доказів, з урахуванням яких суд мав би можливість задовольнити позовні вимоги. Тому, за правилами ст. 141 ЦПК України, суд залишає за позивачем обов`язок по сплаті судових витрат.

Керуючись ст. ст. 141, 259, 263-265 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В:

ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог щодо визнання виконавчих написів приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Наталії Станіславівни № 19887 від 28 серпня 2019 року та № 23718 від 07 жовтня 2019 року та стягнення з Акціонерного товариства «Сенс Банк» судових витрат в розмірі 9422,40 грн., які складаються з 2422,40 грн. судового збору та 7000 грн. витрат на правову допомогу відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Криничанський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення.

Суддя: Б. М. Цаберябий

р