Справа № 456/3465/23
Провадження № 2-о/456/9/2024
РІШЕННЯ

іменем України

14 травня 2024 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Саса С. С.

при секретарі Кулешник С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Стрий справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Стрийська державна нотаріальна контора Львівської області про встановлення фактів, що мають юридичне значення,

встановив:

Заявник ОСОБА_1 звернулася із заявою до суду та просить встановити факт належності їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 22 лютого 2020 року приватним нотаріусом Стрийського районного нотаріального округу Бораковською О.Я., зареєстрованого в реєстрі №202 та сертифіката на право на земельну частку (пай), серії PH №546548, зареєстрованого 26 червня 2002 року №132, виданого 30 березня 2020 року на ім`я ОСОБА_2 .В обгрунтування заяви покликається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати заявника ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй нерухоме майно, що складається з середньої земельної частки (паю) площею 2,74 умовних кадастрових гектарів, що розташована на території Більченської сільської ради Стрийського (раніше Миколаївського) району, Львівської області.22 лютого 2020 року заявником було прийнято спадщину на дане майно, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом №202, номер бланку НОК 908823, видане приватним нотаріусом Стрийського районного нотаріального округу Бораковською О.Я. та зареєстроване в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) у Більченській сільській раді 30 березня 2020 року під №132. 30 березня 2020 року заявнику був виданий сертифікат на право на земельну частку (пай), що знаходиться у с. Більче, Стрийського (Миколаївського) району, Львівської області, на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 22 лютого 2020 року, зареєстрованого в реєстрі під №202. Заявник звернулась до державного нотаріуса Стрийського районного нотаріального округу Костур У.Т. для відчуження даного майна. Проте нотаріусом усно було зауважено про неможливість відчуження, мотивуючи тим, що в пред`явлених документах наявна розбіжність у прізвищі заявника, а саме у свідоцтві про право на спадщину за заповітом від 22 лютого 2020 року, у витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі № 59544250 від 22 лютого 2020 року та у сертифікаті на право на земельну частку (пай), PH № 546548, зареєстрований 26 червня 2002 року №132, прізвище заявника зазначено ОСОБА_2 , а у паспорті прізвище заявника зазначено ОСОБА_1 , а тому порекомендувала заявнику звернутись до суду з даною заявою.

В судове засіданні заявник не з`явилася, однак її представник ОСОБА_4 подав до суду заяву про розгляд справи без його участі та участі заявника та просить заяву задоволити.

Представник заінтересованої особи Стрийської державної нотаріальної конторив судове засідання не з`явився, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

Відповідно до п.5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

З свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 22.02.2020 року приватним нотаріусом Стрийського районного нотаріального округу Бораковською О.Я., зареєстрованого в реєстрі під №202 вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , прийняла спадщину після смерті мами ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка складається з середньої земельної частки (паю), площею 2,74 умовних кадастрових гектарів, що розташована на території Більченської сільської ради, Миколаївського району, Львівської області, належної померлій на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай), серії РН№546548, виданого на підставі розпорядження Миколаївської РДА, Львівської області від 02.06.1997 року за №245 та зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №132 від 26.06.2002 року.

З свідоцтва про одруження виданого повторно 18.11.2003 року відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського районного управління юстиції Львівської області вбачається, що ОСОБА_5 11.06.1994 року зареєстрував шлюб з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка після реєстрації шлюбу змінила прізвище з ОСОБА_7 на ОСОБА_8 .

З паспорта серії НОМЕР_1 вбачається, що прізвище, ім`я заявника ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

За правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по-батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995р. «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім`я, по-батькові якої зазначені в документі не збігаються в свідоцтві про народження, паспорті, свідоцтві про смерть, інше.

Проте, сам по собі факт належності документу не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджений документом. Таким чином, для заявника важливо, не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту, це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

На підставі зібраних доказів суд вважає необхідним встановити факт належності заявнику ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину за заповітом, зареєстрованого в реєстрі №202, виданого на земельну частку (пай) площею 2,74 умовних кадастрових гектарів, що розташована на території Більченської сільської ради, Миколаївського району, Львівської області, належної померлій ОСОБА_3 на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай), серії РН№546548, виданого на підставі розпорядження Миколаївської РДА, Львівської області від 02.06.1997 року за №245 та зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №132 від 26.06.2002 року, яке видане 22 лютого 2020 року приватним нотаріусом Стрийського районного нотаріального округу Бораковською О.Я. на ім`я ОСОБА_2 .

Керуючись ст. ст. 259, 263, 265, 268 ЦПК України, суд

вирішив:

Заяву задоволити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , свідоцтва про право на спадщину за заповітом, зареєстрованого в реєстрі №202, виданого на земельну частку (пай), площею 2,74 умовних кадастрових гектарів, що розташована на території Більченської сільської ради, Миколаївського району, Львівської області, належної померлій ОСОБА_3 на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай), серії РН№546548, виданого на підставі розпорядження Миколаївської РДА, Львівської області від 02.06.1997 року за №245 та зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №132 від 26.06.2002 року, яке видане 22 лютого 2020 року приватним нотаріусом Стрийського районного нотаріального округу Бораковською О.Я. на ім`я ОСОБА_2 .

Рішення суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя С. С. Сас