УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2024 року

м. Київ

справа № 477/1734/14-к

провадження № 61-7384ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Петрова Є. В. (суддя-доповідач), Грушицького А. І., Литвиненко І. В.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Жовтневого районного суду Миколаївської області від 22 грудня 2023 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 17 квітня 2024 року у справі за заявою Міністерства оборони України про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання,

ВСТАНОВИВ:

26 травня 2015 року вироком Жовтневого районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною п`ятою статті 191, частини першої статті 209 (в редакції статті від 05 квітня 2001 року), частини другої статті 364 (в редакції статті від 05 квітня 2001 року), частини першої статті 366 КК України та стягнуто заподіяні його злочинними діяннями збитки, в тому числі на користь Міністерства оборони України було стягнено 4 220 209,60 грн.

12 червня 2023 року Міністерство оборони України звернулося до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Заява мотивована тим, що на підставі вироку Жовтневого районного суду Миколаївської області від 26 травня 2015 року у справі № 477/1734/14-к (провадження 1/477/3/15) судом було видано виконавчий лист про стягнення збитків у сумі 4 220 209,60 грн з ОСОБА_1 на користь Міністерства оборони України.

18 січня 2017 року виконавчий лист було пред`явлено для примусового виконання до Індустріального відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області. 20 січня 2017 року відкрито виконавче провадження № 53261165. Судове рішення не виконано.

З відповіді Індустріального відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 25 квітня 2023 року № 21250, Міністерству оборони України стало відомо про те, що після проведення виконавчих дій, у зв`язку з відсутністю майна боржника, відповідно до постанови державного виконавця від 21 листопада 2018 року, виконавчий документ було повернуто стягувачу. При цьому доказів направлення державним виконавцем у передбаченому законом порядку на адресу стягувача постанови про повернення виконавчого документа разом з оригіналом виконавчого документу стягувачу надано не було.

Відповідно до відомостей автоматизованої системи виконавчого провадження, згідно з ідентифікатором доступу, встановлено, що супровідний лист до постанови від 21 листопада 2018 року та виконавчого листа виписано на адресу Міністерства оборони України, але при цьому зазначено інший індекс: 01001 замість 03168.

У зв`язку з тим, що виконавчий документ був втрачений, виникла необхідність у видачі його дубліката для подальшого виконання рішення суду.

Крім того, відповідно до постанови державного виконавця від 21 листопада 2018 року про повернення виконавчого документа стягувачу, було визначено строк для повторного пред`явлення виконавчого документа до виконання - до 21 листопада 2021 року.

Посилаючись на те, що виконавчий лист був втрачений при пересилці, у заявника відсутня можливість пред`явити його до виконання у визначений строк, Міністерство оборони України просило поновити пропущений строк для пред`явлення виконавчого документу до виконання.

Ухвалою Жовтневого районного суду Миколаївської області від 22 грудня 2023 року задоволено заяву Міністерства оборони України про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Видано дублікат виконавчого листа у справі № 477/1734/14-к (провадження № 1/477/3/15), виданого Жовтневим районним судом Миколаївської області 26 травня 2015 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Міністерства оборони України збитків в сумі 4 220 209,60 грн.

Поновлено пропущений строк для пред`явлення виконавчого листа від 26 травня 2015 року у справі № 477/1734/14-к (провадження №1/477/3/15) про стягнення з ОСОБА_1 на користь Міністерства оборони України збитків у сумі 4 220 209,60 грн до виконання.

Постановою Миколаївського апеляційного суду від 17 квітня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, ухвалу Жовтневого районного суду Миколаївської області від 22 грудня 2023 року залишено без змін.

17 травня 2024 року ОСОБА_1 , через систему «Електронний суд», подав до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу Жовтневого районного суду Миколаївської області від 22 грудня 2023 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 17 квітня 2024 року, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

20 травня 2024 року ОСОБА_1 , через систему «Електронний суд», подав до Верховного Суду заяву про доповнення та внесення змін до касаційної скарги.

Перевіривши доводи касаційної скарги у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з наступних підстав.

У відкритті касаційного провадження на ухвалу Жовтневого районного суду Миколаївської області від 22 грудня 2023 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 17 квітня 2024 року в частині поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до частини першої статті 406 ЦПК Україниухвали судів першої та апеляційної інстанцій можуть бути оскаржені в касаційному порядку у випадках, передбачених пунктами 2, 3 частини першої статті 389 цього Кодексу.

Згідно пункту 24 частини першої статті 353 ЦПК Україниокремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

У пункті 2 частини першої статті 389 ЦПК Українивстановлено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Зміст пункту 24 частини першої статті 353та пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України, яка є спеціальною нормою процесуального права та регламентує право касаційного оскарження судових рішень, свідчить про те, що оскарження ухвал суду першої інстанції щодо поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, після їх перегляду в апеляційному суді, у касаційному порядку не передбачено. Постанова апеляційного суду, прийнята за наслідками апеляційного перегляду ухвали місцевого суду, також не може бути предметом перегляду у касаційному порядку.

Отже, оскаржувані судові рішення першої та апеляційної інстанцій в частині вирішення заяви Міністерства оборони України про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання у касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи викладене, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Жовтневого районного суду Миколаївської області від 22 грудня 2023 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 17 квітня 2024 року в частині вирішення заяви про поновлення строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання з підстав, визначених пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України.

Щодо оскарження ухвали Жовтневого районного суду Миколаївської області від 22 грудня 2023 року та постанови Миколаївського апеляційного суду від 17 квітня 2024 року в частині вирішення заяви про видачу дубліката виконавчого листа слід відмовити у відкритті касаційного провадження з наступних підстав.

Судами встановлено, що вироком Жовтневого районного суду Миколаївської області від 26 травня 2015 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною п`ятою статті 191, частиною першою статті 209 (в редакції статті від 05 квітня 2001 року), частиною другою статті 364 (в редакції статті від 05 квітня 2001 року), частиною першою статті 366 КК України та стягнено заподіяні його злочинними діяннями збитки, в тому числі на користь Міністерства оборони України було стягнено 4 220 209,60 грн.

17 червня 2015 року, після набрання вироком законної сили, на адресу Міністерства оборони України були направлені: виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 на користь Міністерства оборони України збитків в сумі 4 220 209,60 грн та виконавчий лист про повернення речових доказів разом з супровідними листами.

Через втрату виконавчого листа при поштовій пересилці, судом 20 червня 2016 року було прийнято рішення про видачу дублікату виконавчого листа у справі № 1-кп/477/3/15, виданого Жовтневим районним судом Миколаївської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь Міністерства оборони України збитків в сумі 4 220 209,60 грн та 30 червня 2016 року було видано дублікат виконавчого листа.

20 січня 2017 року державним виконавцем Індустріального відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області відкрито виконавче провадження № 53261165, за вказаним виконавчим листом.

26 жовтня 2017 року державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та під час проведення виконавчих дій зроблено низьку запитів.

15 червня 2018 року державним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на доходи боржника, яку направлено до Головного управління Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області та отримано відповідь про те, що стягнення з пенсійних виплат боржника не можливі, так як на момент отримання постанови державного виконавця вже проводилися стягнення з пенсійних виплат з кількох виконавчих проваджень та різних відділів державних виконавчих служб України.

21 листопада 2018 року державним виконавцем Індустріального відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області винесено постанову про повернення виконавчого провадження на підставі пункту 2 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження».

За приписами статті 129-1 Конституції Українисуд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов'язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбаченостаттею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно частини п`ятої статті 128 КПК України, якщо процесуальні відносини, що виникли у зв'язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються нормиЦПК Україниза умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Оскільки чинним КПК Українине врегульовано питання видачі дубліката виконавчого листа, який виданий внаслідок вирішення цивільного позову під час розгляду кримінального провадження, суд вважає, що застосуванню підлягають норми ЦПК України.

Відповідно до пункту 17.4 Перехідних положень ЦПК Україниу разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, вкрадено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист. Заявник, у свою чергу, повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, надавши відповідні докази.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв'язку з його втратою заявник повинен подати докази на підтвердження втрати виконавчого листа, а суд має обов`язково перевірити, чи не було виконано рішення суду, на підставі якого його видано, та чи не втратило судове рішення законної сили.

Таким чином, єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. Сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено.

Наведене узгоджується з висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 19 квітня 2019 року у справі № 2-1316/285/11.

Відповідно до висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19), у разі пропуску стягувачем строку на пред'явлення виконавчого документа до виконання відсутні перешкоди для задоволення заяви такого стягувача про видачу дубліката втраченого виконавчого документа за умови, якщо суд задовольнив заяву стягувача про поновлення пропущеного строку для пред'явлення такого документа для виконання. Тобто, якщо строк для пред'явлення виконавчого документу до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред'явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред'явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дублікату втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Встановивши, що виконавчий лист є втраченим, про що свідчить факт його відсутності у стягувача та в органі державної виконавчої служби, а також, враховуючи те, що рішення суду про стягнення з ОСОБА_1 на користь Міністерства оборони України збитків у розмірі 4 220 209,60 грн не виконане, строк пред`явлення виконавчого листа до виконання поновлено, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, дійшов обґрунтованого висновку про задоволення заяви та видачу дубліката виконавчого листа.

Колегія суддів відхиляє доводи касаційної скарги, що втрата виконавчого листа не підтверджена доказами, оскільки встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій.

Факт втрати виконавчого листа є свідченням неможливості виконання рішення суду, а обставини, за яких це сталось, не обмежують права боржника та не покладають на нього додаткових зобов`язань з огляду на те, що дублікат виконавчого листа має повністю відтворювати втрачений виконавчий лист. Відсутність виконавчого листа у стягувача унеможливлює виконання рішення суду та порушує його права.

Доводи заяви про доповнення та внесення змін до касаційної скарги зводяться до незгоди заявника з оскаржуваними судовими рішеннями в частині вирішення заяви про поновлення строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання, що не підлягає касаційному оскарженню, а тому такі доводи не мають правового значення для перегляду у касаційному порядку ухвали Жовтневого районного суду Миколаївської області від 22 грудня 2023 року та постанови Миколаївського апеляційного суду від 17 квітня 2024 року в частині вирішення заяви про видачу дублікату виконавчого листа.

Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Зі змісту касаційної скарги та оскаржуваного судових рішень в частині вирішення питання про видачу дубліката виконавчого документа вбачається, що касаційна скарга є необґрунтованою, правильне застосовування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а наведені у касаційній скарзі доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності судових рішень та зводяться до переоцінки доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції, тому у відкритті касаційного провадження в частині оскарження ухвали Жовтневого районного суду Миколаївської області від 22 грудня 2023 року та постанови Миколаївського апеляційного суду від 17 квітня 2024 року щодо вирішення питання про видачу дубліката виконавчого документа слід відмовити.

Керуючись статтями 394, 389 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Жовтневого районного суду Миколаївської області від 22 грудня 2023 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 17 квітня 2024 року у справі за заявою Міністерства оборони України про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Копію ухвали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Петров

А. І. Грушицький

І. В. Литвиненко