Справа № 523/4220/23
Провадження №2-др/523/56/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" липня 2024 р. Суворовський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді - Бузовського В. В.,

при секретарі - Петровської О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Одесі заяву адвоката Борогана Валентина Володимировича про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 ), ОСОБА_3 (зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 ), ОСОБА_3 (зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 ) про усунення перешкод у користуванні нерухомим майном, та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_3 про припинення права спільної часткової власності, визнання права власності, сплату грошової компенсації вартості частини домоволодіння,-

встановив:

Представник ОСОБА_2 , адвокат Бороган В.В., подав до суду заяву про ухвалення додаткового рішення в зазначеній справі. В обґрунтування заяви посилався на те, що представником до судових дебатів не було подано докази про понесення судових витрат, а саме витрат пов`язаних з отриманням професійної правничої допомоги від адвокатського бюро «БОРОГАН». За надання правничої допомоги було сплачено адвокатському бюро 30 000,00 грн., які він просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 . Крім того, просив стягнути витрати понесені позивачкою за проведення судової оціночно-будівельної експертизи в сумі 5 000,00 грн.

Розгляд заяви відбувався за відсутності учасників справи на підставі ч.4 ст.270 ЦПК України.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Так 07 травня 2024 року Суворовським районним судом м. Одеси у справі № 523/4220/23 ухвалено рішення, відповідно до якого в позові ОСОБА_1 , було відмовлено, а зустрічний позов ОСОБА_2 , було задоволено.

Відповідно до договору про надання правової допомоги, акту про надання послуг ОСОБА_2 , уклала договір та здійснила оплату послуг адвокатського бюро «БОРОГАН» в сумі 30 000,00 грн., а також здійснила оплату за проведення експертизи в сумі 5 000,00 грн.

22.05.2024 року представник ОСОБА_2 , адвокат Бороган В.В., подав до суду заяву про ухвалення додаткового рішення в зазначеній справі, а саме про стягнення зазначених вище витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 270 Цивільного процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Згідно роз`яснень, наданих у п. 20постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 «Про судове рішення у цивільній справі», додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених ст. 220 ЦПК України (в редакції 2004 року); воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 п. 1 ч. 3 ст.133 та ч. 1-3 ст.137 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу та пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Положеннями частин 1 та 2 статті 134 ЦПК України передбачено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

У відповідності до ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з ч. 8ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Порядок розподілу судових витрат по справі визначений ст. 141 ЦПК України, відповідно до якого та з врахуванням положень ст.265 ЦПК України, яка визначає зміст рішення суду, за загальним правилом, судові витрати розподіляються під час ухвалення рішення суду, за умови надання стороною до ухвалення такого рішення доказів понесення відповідних витрат.

Виключення з цього правила міститься в ч.8 ст. 141 ЦПК України, відповідно до якої розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

В силу ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.

Положення частини 8 статті 141ЦПК України щодо подання доказів витрат, які сторона понесла у зв`язку з розглядом справи, протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду містить імперативну вимогу - умову, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Враховуючи вищезазначене, суд не вбачає підстав для ухвалення додаткового рішення, оскільки в порушення вимог ч.ч. 1-2 ст. 134 ЦПК України, позивачкою за зустрічним позовом ОСОБА_2 , та її представником адвокатом Бороганом В.В., не було подано до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи (в тому числі витрати на правничу допомогу, проведення експертизи) навіть не зазначивши загальної суми яку понесла та/або має понести. Представник позивачки адвокат Бороган В.В., не міг не знати, що за зазначеними правовідносинами в інший спосіб (як проведення експертизи) встановити вартість нерухомого майна не можливо. Крім того, договір про надання правової допомоги укладено між Дмитрієвою, та адвокатським бюро «БОРОГАН», а представництво здійснював адвокат Бороган В.В., який, згідно до запису в наданому ордері «виданий адвокатом, що здійснює адвокатську діяльність індивідуально», а не від адвокатського бюро «БОРОГАН».

Керуючись ст.ст. 134, 141, 260-270 ЦПК України суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви адвоката Борогана Валентина Володимировича про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 ), ОСОБА_3 (зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 ), ОСОБА_3 (зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 ) про усунення перешкод у користуванні нерухомим майном, та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_3 про припинення права спільної часткової власності, визнання права власності, сплату грошової компенсації вартості частини домоволодіння відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15-ти днів з дня її підписання.

Ухвала підписана 12.07.2024 року.

Суддя: