Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2024 року смт.Магдалинівка

Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області

в складі головуючого - судді Кравченко О.Ю.,

за участі: секретаря судового засідання Хорольської І.П.,

позивача ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання дійсним договору та визнання права власності на нерухоме майно, -

ВСТАНОВИВ:

У березні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання дійсним договору та визнання права власності на нерухоме майно.

В обґрунтування позову позивачка зазначила, що у червні 2019 року вона придбала у ОСОБА_2 домоволодіння житловий будинок з господарськими спорудами в АДРЕСА_1 . Присадибна земельна ділянка не приватизована. Домоволодіння складається із житлового будинку (літ.А в технічному паспорті), сіней (літ.а), сараю (літ.Б,В), літньої кухні (літ.Г), споруд (№1-5). Загальна площа будинку становить 31,3 м2, жила - 17,0 м2.

Дане домоволодіння належало ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які успадкували його після смерті їхньої матері.

Відповідачка ОСОБА_2 виступала продавцем на підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Солодовник В.В. від 13.04.2017 року. Згідно довіреності, ОСОБА_2 надані повноваження на представництво інтересів співвласників щодо управління та розпорядження належним їм нерухомим майном домоволодінням в АДРЕСА_1 , зокрема право його продажу та отримання грошей. Строк дії довіреності безтерміновий.

З відповідачем було домовлено щодо усіх істотних умов (ціна, умови, порядок розрахунків, тощо), а саме: вартість домоволодіння та земельної ділянки визначена в розмірі 25 000 грн., порядок сплати одноразова сплата, і після повного розрахунку відповідач обіцяла переоформити будинок на ім`я позивачки.

19.06.2019 року позивач передала ОСОБА_2 , як особі, наділеній повноваженнями продавця, всю обумовлену суму повністю. На підтвердження факту повного розрахунку та отримання коштів ОСОБА_2 надала власноручно написану розписку, в якій вона визнала розписку попереднім договором купівлі-продажу, та зобов`язувалася здійснити нотаріальне переоформлення придбаної нерухомості. Після сплати грошей позивачка отримала документи, вселилася в будинок, проживає в ньому та користується присадибною ділянкою.

Після отримання коштів відповідач декілька разів відкладала зустріч для явки до нотаріуса і оформлення договору купівлі-продажу, мотивуючи станом здоров`я. Пізніше відповідач повідомила, що позивачка є законним власником будинку, так як має документи і розписку про повний розрахунок. За цих обставин заходи досудового врегулювання з відповідачем вичерпані.

Зі свої сторони позивачка виконала всі покладені на неї обов`язки сплатила всю суму вартості будинку, безперешкодно проживає у ньому та користується присадибною ділянкою. Однак, вищенаведені обставини позбавляють її можливості виконати вимоги ст.209 ЦК України, щодо обов`язкового нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу нерухомого майна, та здійснити реєстрацію права власності.

На підставі наведених обставин, позивач звертається до суду та прохає визнати дійсним договір-купівлі продажу домоволодіння в АДРЕСА_1 , яке складається із житлового бидунку загальною площею 31,3 м2, жилою 17,0 м2 (літ.А в технічному паспорті), сіней (літ.3), сараю (літ Б,В), літньої кухні (літ.Г), споруд (№1-5), укладений між нею та ОСОБА_2 , та визнати за нею право власності на дане домоволодіння.

Ухвалою від 28.03.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду 25.04.2024 року підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду.

У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві, та просила їх задовольнити.

Відповідачка у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позову та пояснила, що вони разом з позивачкою ходили до нотаріуса та адвоката, які їм порадили звернутися до суду.

Вислухав пояснення сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Як передбачено ст.ст.12 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що рішенням Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 13 грудня 2011 року у справі №2-877/11, визнано за ОСОБА_3 та ОСОБА_4 по частини за кожним право власності на житловий будинок з господарськими спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.14-15).

Як вбачається з довіреності від 13.04.2017 року, посвідченої приватним нотаріусом Магдалинівського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Солодовник В.В., ОСОБА_4 уповноважила ОСОБА_5 та ОСОБА_2 , які діють окремо один від одного, на управління та розпорядження, в тому числі продавати, обмінювати, здавати в найм (оренду), одержувати завдаток, піднайом (суборенду) належну їй частину житлового будинку за АДРЕСА_1 . За вказаною довіреністю ОСОБА_5 та ОСОБА_2 надано право представляти інтереси ОСОБА_4 , як власника вказаної частки нерухомого майна у відповідних органах, установах, організаціях (а.с.10).

Як вбачається з довіреності від 13.04.2017 року, посвідченої приватним нотаріусом Магдалинівського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Солодовник В.В., ОСОБА_3 уповноважив ОСОБА_5 та ОСОБА_2 , які діють окремо один від одного, на управління та розпорядження, в тому числі продавати, обмінювати, здавати в найм (оренду), одержувати завдаток, піднайом (суборенду) належну йому частину житлового будинку за АДРЕСА_1 . За вказаною довіреністю ОСОБА_5 та ОСОБА_2 надано право представляти інтереси ОСОБА_3 , як власника вказаної частки нерухомого майна у відповідних органах, установах, організаціях (а.с.11).

19.06.2019 року ОСОБА_2 видала позивачці ОСОБА_1 розписку, за змістом якої ОСОБА_2 , яка діє по довіреності від ОСОБА_4 та ОСОБА_3 як співвласників нерухомого майна, продала ОСОБА_1 домоволодіння в АДРЕСА_1 . Вартість будинку разом з господарськими спорудами встановлена 25 000 грн. Кошти за продаж будинку отримані повністю. До оформлення договору дозволено проживати в будинку і користуватися земельною ділянкою (а.с.13).

Згідно довідки старостинського округу № 3 Магдалинівської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області від 26.02.2024 року, ОСОБА_1 дійсно проживає без реєстрації в житловому будинку по АДРЕСА_1 (а. с. 9).

Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права.

Відповідно до частин першої, четвертої статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

За вимогами частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною першої статті 628 ЦК України визначено, що зміст договору становить умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Згідно із частиною першою статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Форма договору купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна чітко визначена статтею 657 ЦК України, за якою такий договір укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

Тобто законом встановлено умови щодо форми укладення договору купівлі-продажу земельної ділянки, будинку або іншого нерухомого майна, внаслідок якого відбудеться правомірний перехід права власності на таке майно.

Відповідно до статті 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Таким чином рішення суду про визнання договору дійсним в судовому порядку можливо тільки тоді, коли договір щодо нерухомого майна укладено в належній формі, із зазначенням усіх істотних умов договору, але відсутнє його нотаріальне посвідчення, і це неможливо вчинити через те, що така можливість втрачена.

Істотними умовами договору є предмет, ціна та строк дії. Також істотними умовами вважаються такі умови, на яких наполягає хоча б одна зі сторін договору (стаття 638 ЦК України). Тобто сторони можуть самостійно визначати умови договору, які не повинні суперечити законодавству.

Закон акцентує на тому, що всі наведені обставини у сукупності, а саме: домовленість щодо усіх істотних умов договору, повне або часткове виконання договору, ухилення від його нотаріального посвідчення, мають бути доведені належними та допустимими письмовими доказами.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 лютого 2019 року у справі № 389/122/16-ц (провадження № 61-12634св18) зазначено, що «для визнання судом угоди дійсною повинен мати місце не лише факт повного чи часткового виконання угоди, що потребує нотаріального посвідчення, а також факт ухилення іншою стороною від нотаріального оформлення угоди».

Суд звертає увагу на те, що надана позивачем розписка від 19.06.2019 року про отримання коштів за продаж будинку (призначення нерухомого майна, площа нерухомого майна та інші параметри, що дозволяють однозначно визначити предмет договору в розписці не зазначені) не свідчить про домовленість між сторонами щодо усіх істотних умов договору купівлі-продажу відповідно до вимог статей 638, 655 ЦК України, тому відсутні підстави вважати вказану розписку договором купівлі-продажу.

Отже, між сторонами взагалі відсутній договір купівлі-продажу хоча б у простій письмовій формі, є лише розписка про отримання грошових коштів відповідачем, тому вимоги позивача про визнання укладеним договору купівлі-продажу домоволодіння є безпідставними.

Крім того, з пояснень сторін у судовому засіданні вбачається, що відповідачка не ухилялася та не ухиляється від нотаріального посвідчення договору, а доказів зворотного позивачкою суду не надано.

За частиною першою статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Враховуючи те, що вказана розписка не породжує для сторін прав і обов`язків, суд доходить висновку, що правові підстави для визнання власником домоволодіння за договором купівлі-продажу ОСОБА_1 відсутні.

Встановивши вказані обставини, оцінивши наявні у матеріалах справи докази, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні усіх обставин справи, суд дійшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання дійсним договору та визнання права власності на нерухоме майно відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_1 , РНОКП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 .

Повний текст рішення суду складений 31.05.2024 року.

Суддя О.Ю.Кравченко