Справа № 2/593/69/2024
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Бережанський районний суд Тернопільської області

"07" травня 2024 р.

В особі судді Німко Н.П.

При секретарі Олексів О.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Бережани Тернопільської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання (встановлення) батьківства, внесення змін до актового запису про народження,-

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Магдич О.О. звернулася в суд із позовом до відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 й просили суд постановити рішення, яким: «визнати, що ОСОБА_1 є батьком дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Виключити з актового запису про народження дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 відомості про батька ОСОБА_3 та внести відомості про батька ОСОБА_1 . Змінити прізвище дитини з ОСОБА_5 на ОСОБА_6 . Уповноважити Бережанський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області внести відповідні зміни до актових записів про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в частині відомостей про батька, вказавши ОСОБА_1 батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ». В обгрунтування позовних вимог зазначено, що позивач ОСОБА_1 проживав без реєстрації шлюбу з ОСОБА_7 протягом 2008-2010 років на території Чеської Республіки. Наприкінці 2010 року-початку 2011 року ОСОБА_7 повернулась на постійне місце проживання до України, будучи вагітною його дитиною, яка мала народитися в кінці травня або на початку червня 2011 року. ІНФОРМАЦІЯ_3 у них народилась дочка ОСОБА_8 . У той час позивач не мав можливості приїхати в України та подати заяву про визнання батьківства, відтак відомості про батька дитини у свідоцтві про народження були записані відповідно до ч.1 ст.135 СК України. Позивач приймає участь в утриманні доньки ОСОБА_8 та у її вихованні, підтримував контакт з дитиною, незважаючи на відстань та складні сімейні обставини. 26 липня 2018 року відповідачка ОСОБА_7 уклала шлюб із ОСОБА_3 , змінивши своє дошлюбне прізвище з ОСОБА_9 на ОСОБА_5 . Чоловік відповідачки ОСОБА_2 -відповідач ОСОБА_3 удочерив дочку позивача ОСОБА_8 . З метою підтвердження батьківства позивача, він разом із дочкою ОСОБА_8 пройшли ДНК тест, відповідно до висновку якого, батьківство позивача щодо ОСОБА_4 встановлено з ймовірністю 99,99999%.

Позивач ОСОБА_1 та його представник - адвокат Магдич О.О. у засідання суду не з`явилися, належним чином повідомлені про час та місце його проведення. Адвокат Магдич О.О. подала суду заяву, у якій просила розглянути справу за відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

Відповідачка ОСОБА_2 у засідання суду не з?явився, належним чином повідомлена про час та місце його проведення, відзив на позов не подала. Подала заяву, у якій визнала позов та викладені у позові обставини, просила справу розглянути без її присутності.

Відповідач ОСОБА_3 у засідання суду не з?явився, адресована йому судова повістка повернута до суду без вручення із відміткою про відсутність адресата, відзив на позов не подав. На електронну адресу суду надіслав заяву, у якій позовні вимоги, а також обставини якими обґрунтований позов, визнав у повному обсязі, просив проводити розгляд справи за його відсутності.

Частиною 3 ст. 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних в суду матеріалів.

Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України, враховуючи неявку всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Розглянувши матеріали справи, взявши до уваги заяви відповідачів про фактичне визнання позову, суд прийшов до висновку, що заявлені вимоги підлягають до задоволення, виходячи з таких підстав.

Визнання батьківства за рішенням суду регулюється статтею 128 СК України. Згідно зі статтею 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України.

Згідно до ч.1 ст.129 СК України, особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання батьківства.

Згідно п.6.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» особа, котра вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала в шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до останнього, якщо того записано батьком, позов про визнання свого батьківства. Відповідно до статей 213, 215 ЦПК України рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).

При розгляді спору щодо визнання батьківства суд має виходити зі змісту частини 2 статті 128 СК України відповідно до якої підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

Визнання батьківства за рішенням суду розглядається, як засіб захисту прав дитини, тобто міра, спрямована на відновлення, визнання порушених або оспорених прав дитини. Визначення батьківства дитини є підставою виникнення батьківських обов`язків, зокрема обов`язку з утримання дитини.

Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі сукупності доказів. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК України.

У Постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 р. у справі №591/6441/14-ц (провадження № 61-6030св18) зазначено, що доказами у зазначеній категорії справ можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі частини другої статті 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.

При вирішенні спору про визнання батьківства суд приділяє особливу увагу інтересам дитини, не ігноруючи при цьому інтереси ймовірного біологічного батька.

Судом встановлено таке:

Згідно свідоцтва про народження, виданого 28 березня 2018 року Бережанським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , її батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

Як вбачається із звіту про встановлення батьківства ДНК, проведеним 07 серпня 2023 року у лабораторії Endeavor DNA із дитиною ОСОБА_4 та передбачуваним батьком ОСОБА_1 , ймовірність встановлення батьківства дорівнює 99,99999%.

Як вбачається із заяв відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , вони визнають позовні вимоги у повному обсязі, а також визнають обставини, яким обґрунтовано позов.

Частиною 4 ст.206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийняття визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

У суду не виникло обґрунтованого сумніву, як щодо достовірності обставин, визнаних стороною відповідача, так і щодо добровільності їх визнання.

Отже, суд вважає, що вказане визнання позову не суперечить вимогам законодавства, не порушує прав та законних інтересів ні сторін по справі, ні інших осіб і підлягає прийняттю.

Оцінюючи в сукупності надані до суду докази, суд приходить до висновку про доведеність факту батьківства, а тому позовні вимоги про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини підлягають задоволенню.

Відповідно до п.п.20 п.1 Розділу III Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 р. №52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

Згідно з п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, що затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 р. №96/5 - підставою для внесення змін в актовий запис цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.

Таким чином, наявні передумови для внесення відповідних змін до актового запису про народження дитини. Вказане рішення суду є підставою для внесення відповідних змін до актового запису про народження дитини в порядку ст.134 СК України.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 76-81, 89, 200, 206, 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_1 батьком дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:

- виключити з актового запису про народження дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відомості про батька ОСОБА_3 та внести відомості до актового запису в графі «Батько» запис - ОСОБА_1 ;

- змінити прізвище дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 із « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_6 »;

- змінити по батькові дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 із « ОСОБА_10 » на « ОСОБА_11 ».

Відомості про сторін:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідачка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

У зв?язку із складністю даної справи, у відповідності до ч.6 ст. 259 ЦПК України, повне рішення суду складено 17 травня 2024 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції - Тернопільського апеляційного суду через Бережанський районний суд Тернопільської області.

Суддя Бережанського районного суду

Тернопільської області Н.П.Німко