Справа № 148/2065/23
Провадження №2/148/84/24
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

10 травня 2024 року Тульчинський районний суд

Вінницької області

в складі: головуючого судді Саламахи О.В.,

за участю секретаря Семенової М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тульчині за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Тульчинської міської ради, про визнання права на спадкове майно, за участі: позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 , -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом до Тульчинської міської ради, про визнання права на спадкове майно, мотивуючи позовні вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер син позивачки ОСОБА_3 , 1976 року народження. До дня своєї смерті ОСОБА_3 проживав у с. Красногірка, Гайсинський район (Тростянецький район), Вінницька область, а тому згідно ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є Тростянецький нотаріальний округ.

На день смерті сина позивачки залишилось спадкове майно, яке складається з права на земельну частку (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яке він отримав по заповіту після смерті баби ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , але не встиг оформити свої спадкові права і помер.

Спадкове майно, а саме - право на земельну частку (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва належало померлій ОСОБА_4 на підставі сертифікату серії ВН № 0317377, виданого 31.12.1998 Тульчинською РДА та знаходиться на території Дранської сільської Ради Тульчинського району Вінницькі області.

Заповіт від імені ОСОБА_4 на ім`я ОСОБА_3 посвідчений 28.12.1991 секретарем виконкому Дранської сільської Ради Тульчинського району Вінницької області, за реєстром № 29. На даний час заповіт не змінений і не скасований.

В даний час сертифікат на право на земельну частку(пай) втрачено, про що зроблено оголошення в районній газеті «Тростянецькі вісті» за 18.08.2023 № 33 (106053), через що позивач змушена звернутись до суду.

Спадкоємцем до майна померлого на підставі ст. 1222, 1261 ЦК України по закону є позивач ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом ВМР № 316828, яке видано 12.03.2010 Тростянецькою державною нотаріальною конторою, спадкова справа № 80 за 2010 рік та витягом № 23120344 від 12.03.2010. Інших спадкоємців немає.

Позивач, як спадкоємець, своєчасно прийняла спадщину, тому що фактично вступила в управління спадковим майном та проживала разом з ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , до дня його смерті, за адресою: АДРЕСА_1 , що на підставі ст. 1268 ЦК України, є фактом своєчасного прийняття спадщини.

В свою чергу, ОСОБА_3 теж своєчасно прийняв спадщину після смерті своєї баби ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , так як доглядав господарство, присадибну ділянку, проводив ремонтні роботи та взяв на зберігання спадкове майно, що є фактом своєчасного прийняття спадщини відповідно до ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року).

На підставі ст. 1297 ЦК України, позивач звернулась до Тростянецької державної нотаріальної контори із заявою про те, щоб їй видали відповідно до ст. 1261 ЦК України свідоцтво про право на спадщину за законом про право на земельну частку (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належало померлому ОСОБА_3 , який фактично прийняв це право по спадщині після смерті баби ОСОБА_4 по заповіту за реєстром № 29, але не оформив своїх спадкових прав і помер.

У подальшому, 10.08.2023 позивач отримала від нотаріуса постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії за № 154/02-31, де вказано, що на підставі ст. 34, 47, 49 Закону України «Про нотаріат» та підпунктами 4.12, 4.15, 4.20 пункту 4 Глави 10 Розділу П Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку проводиться нотаріусом після подання документа на право власності на земельну ділянку або право на земельну частку (пай), витягу з ДЗК про відсутність обмежень та витягу з Єдиного реєстру прав на нерухоме майно.

Земельна ділянка є нерухомим майном, а в п. 7 глави 7 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України передбачено перелік документів, що підтверджують право власності на нерухоме майно, зокрема право на земельну ділянку - це Державний акт або Сертифікат, оскільки позивачем Сертифікат втрачено, вона не може довести належність ОСОБА_4 права на земельну ділянку, через що змушена звернутись до суду.

У зв`язку з вищевикладеним, позивач просить суд визнати нею право на земельну частку (пай), розташовану на території Дранської сільської Ради, Тульчинського району Вінницької області з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належного померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , який фактично прийняв це право по спадщині після смерті баби ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , по заповіту, посвідченому 28.12.1991 секретарем Дранської сільської Радим Тульчинського району Вінницької області, за реєстром № 29, але не оформив своїх спадкових прав і помер.

Позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Шуляк В.М. у судовому засіданні підтримали позовну заяву та просили її задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, заперечень щодо позову не має.

Суд розцінює заяву представника відповідача про відсутність заперечень щодо позовних вимог, як заяву про визнання позову.

Відповідно до ст. 223, ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою всіх учасників справи, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін, на підставі наявних в матеріалах справи доказів, так як це не суперечить вимогам закону, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши та оцінивши докази у справі та співставивши їх у відповідності до норм чинного законодавства, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 виданого 04.11.2000 виконавчим комітетом Дранської сільської ради Тульчинського району Вінницької області, ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у с. Дранка, Тульчинський район Вінницька область (а.с. 8).

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 виданого повторно 25.02.2010 Відділом РАЦС Тростянецького районного управління юстиції Вінницької області, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Красногірка, Тростянецький район Вінницька область (а.с. 9).

Відповідно до дублікату заповіту від 28.12.1991, який посвідчений секретарем виконкому Дранської сільської Ради народних депутатів Тульчинського району Вінницької області ОСОБА_6 , ОСОБА_4 заповіла все своє майно своєму онуку ОСОБА_3 . Дублікат заповіту 02.10.2023 посвідчений старостою Дранського старостинського округу Тульчинської міської ради Тульчинського району Вінницької області, взамін втраченого заповіту і виданий ОСОБА_1 . Заповіт посвідчений виконавчим комітетом Тульчинської міської ради Тульчинського району Вінницької області 01.10.2023 і зареєстрований в книзі нотаріальних дій за № 5-18 (а.с. 10).

Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом, 12.03.2010 державний нотаріус Тростянецької державної нотаріальної контори Середа Н.М. посвідчила, що на підставі с. 529 ЦК України від 18.07.1963 та Прикінцевих та перехідних положень ЦК України від 16.01.2003, спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , є його мати ОСОБА_1 . Спадщина на яку видано свідоцтво складається з:

- права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом у землі, яка перебуває в колективній власності КСП імені Шевченка с. Ілляшівка, Тростянецький район Вінниьца область, розміром 1,82 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), вартістю 12625 гривень 46 коп., належного спадкодавцю на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0419947, виданого Тростянецькою районною державною адміністрацією 06.05.1997 та зареєстрованого 08.05.1997 у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 1029;

- права на частку майна пайового фонду АКПП імені Шевченка с. Ілляшівка, Тростянецького району, Вінницької області, визначену в розмірі 0,029 відсотків на суму 1959 гривень 66 коп., належного спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії BI XXI № 007557, виданого Ілляшівською сільською радою Тростянецького району, Вінницької області 03.09.2003 (а.с. 12).

Відповідно до Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 23120344 від 12.03.2010, спадкова справа № 49010005, номер у нотаріуса 80, спадкодавець ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 13).

Згідно інформації Відділу № 6 Управління надання адміністративних послуг ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області № 955/12-23 від 27.09.2023 надану на адвокатський запит адвоката Шуляк В.М. (а.с. 14), сертифікати на право на земельні частки (паї), видавались районними (міськими) державними адміністраціями. До компетенції відділу №6 не належить виготовлення та видача дублікатів втрачених сертифікатів на право на земельну частку (пай).

???В архівному примірнику Державного акта на право колективної власності на землею серії ВН № 000018, зареєстрованому в Книзі державної реєстрації державних актів на право колективної власності на землю за № 1, виданому колективному сільськогосподарському підприємству ім. Кірова с. Дранка 27.12.1995 (копія Державного акта додається), відсутній Додаток 1, а саме: список громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства. ОСОБА_4 включена в Список членів колгоспу та пенсіонерів, яким надається право на розпаювання землі та отримання сертифікату, на землю с. Дранка, затверджений загальними зборами членів КСГП ім. Кірова с. Дранка від 17.02.1996.

Згідно Акту розподілу земельних часток (паїв) між власниками земельних сертифікатів по Дранській сільській раді Тульчинського району Вінницької області від 25.06.2003, номер земельної ділянки ОСОБА_4 93. На ім?я ОСОБА_4 виготовлений сертифікат на право на земельну частку (пай) як члену колективного сільськогосподарського підприємства ім. Кірова с. Дранка Тульчинського району Вінницької області серії ВН № 0317377, зареєстрований 31.12.1996 в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 377, та виданий ОСОБА_4 , про що свідчить її підпис у вказаній книзі. Підставою видачі сертифіката на право на земельну частку (пай) було розпорядження Тульчинської районної державної адміністрації від 27.03.1996 № 129.

ОСОБА_7 завідувача Тростянецької державної нотаріальної контори Кощеєвої Г.С., про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 154/02-31 від 10.08.2023, розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу на її ім`я Свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку пай, розміром 1,73 га, яка розташована на території с. Дранка, Тульчинський район Вінницька область, сертифікат серії ВН № 0317377, так як ОСОБА_1 не надала документи, які підтверджують право власності на вищевказані спадкове майно, їй відмовлено у видачі свідоцтва (а.с. 15).

Відповідно до довідки виконавчого комітету Тульчинської міської ради Тульчинського району Вінницької області № 88 від 21.08.2023: ОСОБА_4 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , була зареєстрована та проживала, за адресою: АДРЕСА_2 ; ОСОБА_3 після смерті бабусі ОСОБА_4 доглядав господарство, присадибну ділянку, проводив ремонті роботи та взяв на зберігання спадкове майно, що є фактом своєчасного прийняття спадщини; заповіт, посвідчений 28.12.1991 Дранською сільською радою не скасований на день смерті заповідача ОСОБА_4 , та після її смерті залишилось спадкове майно, яке складається з права на земельну частку (пай) та підтверджується сертифікатом ВН 0317377 виданим Тульчинською РДА; ОСОБА_4 включена у списки видачі сертифікатів та включена до акту розподілу поїв між власниками земельних сертифікатів по Дранській сільській раді; відомості про інших спадкоємців відсутні (а.с. 16).

Згідно довідки Ілляшівського старостинського округу Гайсинського району Вінницької області № 02-18/1/126 від 21.08.2023, спадкоємцем до майна ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 є мати ОСОБА_1 , яка після його смерті вступила в управління спадковим майном, а саме: доглядала господарство, присадибну ділянку, проводила невеликі ремонти. До складу спадкового майна входить право на земельну частку (пай), яке він не встиг оформити після смерті ОСОБА_4 (а.с. 17).

Відповідно до довідки Ілляшівського старостинського округу Гайсинського району Вінницької області № 02-18/1/127 від 21.08.2023, ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 на день смерті проживав разом із матір`ю ОСОБА_1 та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , про що свідчить запис в погосподарській книзі К-1 (а.с. 18).

Згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_3 виданого повторно 10.03.2010 Відділом РАЦС Тростянецького районного управління юстиції Вінницької області, шлюб між чоловіком ОСОБА_8 та ОСОБА_9 розірвано 11.04.1986. Після розірвання шлюбу ОСОБА_9 змінила прізвище на « ОСОБА_10 » (а.с. 19).

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 виданого 27.09.1986, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 зареєстрували щлюб 27.09.1986, за актовим записом № 30. Після реєстрації шлюбу ОСОБА_12 змінила прізвище на « ОСОБА_13 » (а.с. 20).

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 виданого повторно 12.07.2023 Тростянецьким відділом ДРАЦС у Гайсинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 та його батьками є ОСОБА_8 та ОСОБА_9 (а.с. 21).

Відповідно до акту розподілу земельних часток (паїв) між власниками земельних сертифікатів по Дранській сільській раді Тульчинського району Вінницької області від 25.06.2003, серед підписів власників земельних часток (паїв) є підпис ОСОБА_4 , номер сертифіката № 0317377, номер земельної ділянки 93 (а.с. 22, 23).

Згідно копії Витягу з протоколу № 1 загальних зборів членів КСГП ім. Кірова, с. Дранка від 17.02.1996, затверджено списки членів КСГП ім. Кірова, с. Дранка, які мають право на отримання сертифікатів на земельну частку (пай) в кількості 836 чоловік, серед яких є ОСОБА_4 (а.с. 27, 28).

Відповідно до копії книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Тульчинською районною державною адміністрацією Вінницької області по колективному сільськогосподарському підприємству (колективу, товариству) Дранської сільської Ради народних депутатів, запис № 377 від 31.12.1996 ОСОБА_4 видано сертифікат серії ВН № 0317377 (а.с. 29).

Згідно копії Державного акту на право колективної власності на землю серії ВН №000018, державний акт на право колективної власності на землю видано колективному сільськогосподарському підприємству ім. Кірова, с. Дранка, Дранською сільською Радою народних депутатів Тульчинського району Вінницької області, у тому, що вказаному власнику землі передається у колективну власність 1738,6 га землі в межах згідно з планом. Землю передано у колективну власність для сільськогосподарського використання відповідно до рішення Дранської сільської Ради народних депутатів від 27.12.1995 № 4 (а.с. 30-32).

Згідно публікації оголошення в районній газеті «Тростянецькі вісті» за 18.08.2023 №33, сертифікат на право на земельну частку(пай) серія ВН № 0317377, виданий Тульчинською РДА на ім`я ОСОБА_4 втрачений (а.с. 36).

Відповідно до листа Державного нотаріального архіву Вінницької області № 461/01-18 від 01.03.2024, згідно Алфавітних книг обліку спадкових справ Тростянецької державної нотаріальної контори Вінницької області за 2000-2011 роки, які знаходяться на зберіганні в Державному нотаріальному архіві Вінницької області, спадкову справу до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 по фонду Тростянецької держнот контори Вінницької області не виявлено (а.с. 121).

Статтею 15 ЦК України, передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 20 ЦК України, право на захист особа здійснює на свій розсуд.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 524 ЦК УРСР (1963 року), спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Кожен громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не включаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям (ч. 1 ст. 534 ЦК УРСР (1963 р.).

Статтею 527 ЦУ УРСР (1963 р.) визначено, що спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є , в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті (ч.1 ст. 529 ЦК УРСР).

Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженням (ч. 1 ст. 548 ЦК УРСР (1963 р).

Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини (ч. 1 і ч. 2 ст. 549 ЦК УРСР (1963 р.).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб - спадкоємців.

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України).

Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. (ст. 1223 ЦК України).

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України (в редакції чинній на час відкриття спадщини), спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно довідки виконавчого комітету Тульчинської міської ради Тульчинського району Вінницької області № 88 від 21.08.2023, довідки Ілляшівського старостинського округу Гайсинського району Вінницької області № 02-18/1/126 від 21.08.2023 та довідки Ілляшівського старостинського округу Гайсинського району Вінницької області №02-18/1/127 від 21.08.2023, у яких вбачається, що ОСОБА_3 після смерті бабусі ОСОБА_4 доглядав господарство, присадибну ділянку, проводив ремонті роботи та взяв на зберігання спадкове майно, що є фактом своєчасного прийняття спадщини; заповіт, посвідчений 28.12.1991 Дранською сільською радою не скасований на день смерті заповідача ОСОБА_4 , та після її смерті залишилось спадкове майно, яке складається з права на земельну частку (пай) та підтверджується сертифікатом ВН 0317377 виданим Тульчинською РДА.

Спадкоємцем до майна ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 є мати ОСОБА_1 , яка після його смерті вступила в управління спадковим майном, а саме: доглядала господарство, присадибну ділянку, проводила невеликі ремонти. До складу спадкового майна входить право на земельну частку (пай), яке він не встиг оформити після смерті ОСОБА_4 .

Також, ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 на день смерті проживав разом із матір`ю ОСОБА_1 та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , про що свідчить запис в погосподарській книзі К-1.

Після смерті ОСОБА_4 , на ім`я якої було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0317377, її спадщину в силу п. 1 ст. 549 ЦК УРСР 1963 року прийняв її онук ОСОБА_3 , фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном, однак помер та не оформив своїх прав.

З оглянутої в судовому засіданні спадкової справи № 06.06.2003 заведеної щодо майна померлого ОСОБА_3 слідує, що ОСОБА_1 12.03.2010 подала до нотаріуса заяву про прийняття спадщини. Інші спадкоємці як за законом, так і за заповітом відсутні (а.с. 122-143).

Отже, суд приходить до висновку, що позивач єдиний спадкоємець першої черги за законом, яка прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3 в порядку передбаченому ч. 1 ст. 1269 ЦК України.

Разом з тим, 10.08.2023 нотаріусом відмовлено позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай) у зв`язку з відсутністю документів, які підтверджують право власності на вищевказані спадкове майно (а.с. 15).

Нормами ч. 1 ст. 81 ЦПК України, визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи, вищевикладені докази, а також обставину, що відповідач позов визнав повністю і його задоволення, не суперечить вимогам закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб, суд прийшов до висновку, що за позивачем слід визнати в порядку спадкування за законом право на земельну частку (пай), після смерті ОСОБА_3 , який прийняв спадщину, не оформивши спадкових прав, після смерті ОСОБА_4 .

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Разом з тим, суд не знаходить розумних підстав для відшкодування відповідачем позивачу понесених ним судових витрат з оплати судового збору, а тому дані судові витрати залишає за позивачем.

На підставі викладеного, керуючись ст. 1216, 1223, 1268, 1269 ЦК України, ст. 524, 531, 548-549 ЦК УРСР, ст. 2, 10, 12, 13, 81, 89, 141, 200, 206, 263 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_6 , право на земельну частку (пай), розташовану на території Дранської сільської ради, Тульчинського району Вінницької області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належного померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , який фактично прийняв це право по спадщині після смерті баби ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , по заповіту, посвідченому секретарем Дранської сільської ради Тульчинського району Вінницької області 28.12.1991 за реєстром № 29, але помер не оформивши своїх спадкових прав.

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення суду може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, шляхом подачі апеляційної скарги. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: