Справа №611/53/24
Провадження №2/611/61/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повне)

22 травня 2024 року Барвінківський районний суд Харківської області в складі:

головуючого - судді Коптєва Ю.А.,

за участю секретаря Ведмідь І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Барвінкове в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , до Товариства з обмеженою відповідальністю «Краєвид Агро» про розірвання договорів оренди земельних ділянок та припинення права оренди,

в с т а н о в и в:

10 січня 2024 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , звернувся до ТОВ «Краєвид Агро» про розірвання договорів оренди земельних ділянок та припинення права оренди.

В обґрунтування позову зазначив, що 18 лютого 2021 року позивачем на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом було зареєстровано право власності на земельну ділянку загальною площею 3, 5169 га, кадастровий номер :03:000:0140, та відповідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом 275 було зареєстровано право власності на земельну ділянку, загальною площею 3, 594 га, кадастровий номер :03:000:0507.

Відповідно інформації із Державного реєстру речових прав встановлено, що 04.04.2017 державним реєстратором Качалова О. М. зареєстровано право оренди на земельну ділянку кадастровий номер :03:000:0140 за ТОВ «Краєвид Агро», на підставі договору оренди землі від 20 квітня 2007 року та Додаткової угоди до Договору оренди землі № б/н від 20.04.2007 від 01.01.2014.

Також реєстратором зазначено, що договір укладено на 25 (двадцять п`ять) років з моменту державної реєстрації, з правом пролонгації та передачі в піднайм (суборенду), розмір орендної плати у рік становить 2235,94 грн., що складає 4% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Відповідно додаткової угоди від 07.08.2018 розмір орендної плати змінено та з 01.01.2018 встановлено у розмірі 9% від нормативно грошової оцінки, а саме 7540,25 грн. Також згідно вказаної додаткової угоди визначено, що розмір орендної плати здійснюється з урахуванням її індексації.

Крім того встановлено, що право оренди на іншу земельну ділянку із кадастровим номером :03:000:0507, зареєстровано 24 листопада 2015 року державним реєстратором Ляховою Оксаною Василівною на підставі договору оренди землі та додаткової угоди до договору оренди землі від 28.10.2015, строк дії договору становить 25 років, а орендна плата за користування земельною ділянкою складає 4% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки на рік, що відповідно зазначеної додаткової угоди становить 2823,60 грн.

Проте у період з 2021 року на час подання позову орендна плата взагалі не сплачувалась. Таким чином розмір несплаченої орендної плати за земельну ділянку з кадастровим номером :03:000:0140 за 2021 - 2023 роки становить 22620,75 грн. Розмір індексації за 3 роки становить 3 419,23 грн.

Як вказує позивач, загальний розмір несплаченої орендної плати за земельну ділянку, із врахуванням індексації, становить 26039,98 грн. Розмір несплаченої орендної плати за земельну ділянку з кадастровим номером :03:000:0507 за 2021- 2023 роки становить 5647,2 грн. Розмір індексації за 3 роки становить 1 280,40грн. Загальний розмір несплаченої орендної плати за вказану земельну ділянку, із врахуванням індексації, становить 9751,2 грн. Таким чином загальний розмір несплаченої відповідачем орендної плати за дві земельні ділянки становить 35 791,18 грн.

Крім того, як на підставу розірвання договору оренди позивач посилається на порушення відповідачем п. «ї» ч.1 ст. 211 ЗК України, яким передбачено, що порушенням земельного законодавства є, зокрема, ухилення від державної реєстрації земельних ділянок. В даному випадку орендар ухилявся від реєстрації договорів оренди роками, договори 2007 року були зареєстровані у 2015 та 2017 роках.

Позивач вказуючи на те, що відповідачем допущено систематичні грубі порушення умов договорів оренди, що полягають у невиплаті орендної плати та індексації, а також несвоєчасній державній реєстрації договорів оренди, що враховуючи норми діючого законодавства та практику Верховного Суду є самостійними і достатніми підставами для розірвання вказаних договорів оренди, просив:

-розірвати Договори оренди землі від 20.04.2007, укладений між ОСОБА_3 та ТОВ «Краєвид Агро» щодо оренди земельних ділянок із кадастровими номерами: :03:000:0140 (площа : 3.5169 га) та :03:000:0507 (площа 3.594 га), які знаходиться на території Барвінківського району Харківської області.

-припинити речове право в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо земельних ділянок із кадастровими номерами: :03:000:0140 (площа : 3.5169 га) та :03:000:0507 (площа 3.594 га), а саме право оренди земельних ділянок ТОВ «Краєвид Агро» , індексні номера рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №34657682 від 06.04.2017 та №26581393 від 30.11.2015;

-стягнути з ТОВ «Краєвид Агро» на користь ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 заборгованість із орендної плати на загальну суму 35 791,18 грн.

Ухвалою судді Барвінківського районного суду Харківської області від 26 січня 2024 року відкрито провадження в порядку загального позовного провадження, почато підготовче провадження у справі.

16 лютого 2024 року представником відповідача ОСОБА_4 подано відзив на позовну заяву, в якому остання заявляє про категоричне заперечення проти заявлених позовних вимог, вважає їх необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Протягом усього строку дії вищевказаних договорів, ТОВ «КРАЄВИД АГРО» належним чином виконувало свої зобов`язання орендаря, в тому числі зобов`язання зі сплати орендної плати. Заперечень чи посилань на порушення умов вказаних договорів в період від дня їх укладення до 2021 року (в період дії чинності договорів для попереднього власника) позивач не наводить, а отже такі обставини не входять до предмету доказування.

Щодо сплати орендної плати в період з 2021 року по даний час ТОВ «КРАЄВИД АГРО» зазначає, що в діях товариства відсутні будь-які порушення, оскільки позивач у встановлений законодавством порядок та строки не повідомляв товариство про перехід до нього права власності на такі земельні ділянки. Водночас, керуючись принципом добросовісності та добропорядності, після того, як ТОВ «КРАЄВИД АГРО» стало відомо про перехід права власності на земельні ділянки до позивача, товариством була виплачена така орендна плата.

ОСОБА_4 у відзиві вказує, що на момент реєстрації права власності за позивачем (станом на 18.02.2021 року), були чинними норми статті 148-1 ЗК України, відповідно до частини 3 якої, особа, яка набула право власності на земельну ділянку, протягом одного місяця з дня набуття права власності на неї зобов`язана повідомити про це її користувачів із зазначенням: кадастрового номера (за наявності), місця розташування та площі земельної ділянки; найменування (для юридичних осіб), прізвища, ім`я, по батькові (для фізичних осіб) нового власника; місця проживання (знаходження) нового власника, його поштової адреси; платіжних реквізитів (у разі, якщо законом або договором передбачена плата за користування земельною ділянкою у грошовій формі). Повідомлення надсилається користувачу земельної ділянки рекомендованим листом з повідомленням про вручення або вручається йому особисто під розписку. До позовної заяви не додано жодних доказів направлення будь-яких повідомлень про набуття позивачем права власності на земельні ділянки, не додано будь-яких. вимог, претензій позивача щодо виплати йому орендної плати тощо.

З цього випливає абсолютна безпідставність та передчасність заявлених позовних вимог про виплату орендної плати та розірвання договорів оренди землі у зв`язку із нібито систематичною невиплатою орендної плати, оскільки для проведення виплати орендної плати необхідною умовою було направлення позивачем як спадкоємцем земельних ділянок відповідного повідомлення із зазначенням інформації про набуття ним права власності та своїх даних і платіжних реквізитів. Натомість доказів направлення такого повідомлення позивачем не надано, що свідчить як про відсутність факту порушення прав позивачем з боку відповідача, так і про відсутність факту прострочення виплати орендної плати.

В матеріалах справи відсутні докази того, що позивач, після переходу до нього права власності на земельні ділянки, в порядку ст. 148-1 ЗК України та у встановлений вказаною статтею строк повідомляв ТОВ «КРАЄВИД АГРО» про набуття ним права власності на земельну ділянку. ТОВ «КРАЄВИД АГРО», будучи добропорядним землекористувачем, дізнавшись про перехід до ОСОБА_1 права власності на земельні ділянки, що перебувають у користуванні товариства, отримавши його банківські реквізити, здійснило виплату йому орендної плати.

Посилання позивача на таку підставу розірвання договору як «несвоєчасна реєстрація договорів оренди», представник відповідача також вважає безпідставними, у зв`язку з тим, що позивач плутає поняття державної реєстрації договору оренди та поняття державної реєстрації права оренди. Так, державна реєстрація договорів оренди землі відбулася 10.07.2007 року в Державному реєстрі ДП «Центр ДЗК при ДКУ по ЗР» в Барвінківському районному відділі, що підтверджується відповідними відмітками на договорах з проставленням дати, номеру реєстрації, підпису та печатки уповноваженого органу. Тобто, державна реєстрація договору відбувалася в межах трьох місяців від дати їх укладення. Такий строк реєстрації договорів оренди землі є незначним, розумним та адекватним. При цьому, позивач не обґрунтовує, яким чином його права та інтереси порушені або могли бути порушені «несвоєчасною реєстрацією» договорів оренди.

В свою чергу, право оренди на підставі вже зареєстрованих в ДЗК договорів оренди землі, було зареєстровано 24.11.2015 та 04.04.2017 у відповідності до нових положень законодавства у сфері реєстрації права оренди землі, що набули чинності з 01.01.2013 року. Проведення такої реєстрації не впливає на строк дії договорів оренди землі, будь-які права та інтереси позивача. На момент укладення договорів оренди землі (станом на 20.04.2007 року) були чинними положення про реєстрацію договорів оренди, а не права оренди частина 2 статті 125 ЗК України передбачала, що право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації; стаття 20 Закону України «Про оренду землі» передбачала, що укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації. Таким чином, жодних порушень ТОВ «КРАЄВИД АГРО» щодо реєстрації договорів оренди землі/права оренди не існує.

Посилаючись на викладене, представник відповідача у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ТОВ «КРАЄВИД АГРО» про розірвання договорів оренди земельних ділянок, припинення права оренди та стягнення заборгованості просила відмовити в повному обсязі.

21 лютого 2024 року від представника позивача ОСОБА_2 надійшла заява про зменшення позовних вимог та залишення без розгляду позовних вимог щодо стягнення з ТОВ «Краєвид Агро» заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою Барвінківського районного суду Харківської області від 02 квітня 2024 року клопотання представника позивача ОСОБА_2 про залишення позовних вимог в частині стягнення з ТОВ «Краєвид Агро заборгованості без розгляду задоволено. Позовні вимоги ОСОБА_1 в частині стягнення з ТОВ «Краєвид Агро» заборгованості залишено без розгляду. Закрито підготовче провадження у цивільній справі, справу призначено до судового розгляду по суті.

Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог, вказуючи на викладені у відзиві заперечення.

Дослідивши надані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до наступного висновку.

Матеріалами справи встановлено, що 20 квітня 2007 року між ОСОБА_3 та ТОВ «КРАЄВИД АГРО» був укладений договір оренди землі щодо належної їй земельної ділянки, кад. № :03:000:0507, площею 3,594 га. Договір було зареєстровано в Державному реєстрі ДП «Центр ДЗК при ДКУ по ЗР» в Барвінківському районному відділі, про що у Державному реєстрі вчинено запис №81 від 10.07.2007 року(а.с.73-75).

Зі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 23 березня 2011 року, виданого державним нотаріусом Барвінківської державної нотаріальної контори Харківської області, вбачається, що ОСОБА_5 отримала у спадок від ОСОБА_3 земельну ділянку, кад. № :03:000:0507, площею 3,594 га, розташовану на території Гаврилівської сільської ради Барвінківського району Харківської області (а.с.70).

Відповідно до договору та додаткових угод до нього було зареєстровано право оренди ТОВ «КРАЄВИД АГРО» в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: дата реєстрації 24.11.2015, номер запису про право 12276797.

Додатковою угодою до зазначеного Договору оренди землі від 01 січня 2014 року сторони ОСОБА_5 та ТОВ «КРАЄВИД АГРО», погодили розмір орендної плати в сумі 2235,94 грн., що становить 4% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки (а.с.63).

Додатковою угодою до зазначеного Договору оренди землі від 28 жовтня 2015 року сторонами були погоджені зміна орендодавця з ОСОБА_3 на ОСОБА_5 , та розмір орендної плати в сумі 2823,60 грн., що становить 4% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки (а.с.69-70).

Додатковою угодою до зазначеного Договору оренди землі від 30 жовтня 2017 року сторони ОСОБА_5 та ТОВ «КРАЄВИД АГРО», погодили розмір орендної плати в сумі 5929,56 грн., що становить 7% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки (а.с.72).

Додатковою угодою до зазначеного Договору оренди землі від 07 серпня 2018 року сторони ОСОБА_5 та ТОВ «КРАЄВИД АГРО», погодили розмір орендної плати в сумі 7623,72 грн., що становить 9% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки (а.с.73).

20 квітня 2007 року між ОСОБА_5 та ТОВ «КРАЄВИД АГРО» було укладено договір оренди землі щодо належної їй земельної ділянки, кад. № :03:000:0140 площею 3,5169 га. Договір було зареєстровано в Державному реєстрі ДП «Центр ДЗК при ДКУ по ЗР» в Барвінківському районному відділі, про що у Державному реєстрі вчинено запис №82 від 10.07.2007 року. В наступному, на підставі такого договору та додаткових угод до нього було зареєстровано право оренди ТОВ «КРАЄВИД АГРО» в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: дата реєстрації 04.04.2017, номер запису про право19850802 (а.с.64-66).

Додатковою угодою до зазначеного Договору оренди землі від 01 квітня 2014 року ОСОБА_5 та ТОВ «КРАЄВИД АГРО», погодили розмір орендної плати в сумі 2235,94 грн., що становить 4% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки (а.с.64).

Додатковою угодою до зазначеного Договору оренди землі від 30 жовтня 2017 року ОСОБА_5 та ТОВ «КРАЄВИД АГРО», погодили розмір орендної плати в сумі 5864,64 грн., що становить 7% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Додатковою угодою до зазначеного Договору оренди землі від 07 серпня 2018 року ОСОБА_5 та ТОВ «КРАЄВИД АГРО», погодили розмір орендної плати в сумі 7540,25 грн., що становить 9% від нормативної грошової оцінки (а.с.69).

З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №356202302 від 28 листопада 2023 року та №356617117 від 30 листопада 2023 року вбачаються, що 18 лютого 2021 року за ОСОБА_1 зареєстровано прав власності на земельну ділянку № кад. № :03:000:0507, площею 3,594 га. та земельну ділянку №:03:000:0140, площею 3,5169 га, що розташовані на території Гаврилівської сільської ради Барвінківського району Харківської області, в порядку спадкування на підставі свідоцтва про право на спадщину (а.с.11,13-15).

Зазначені фактичні обставини справи підтверджуються наявними письмовими доказами та не заперечуються сторонами.

Відповідно до вимог ст. 124 ЗК України, передача землі в оренду здійснюється на підставі цивільно-правової угоди.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про оренду землі", оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно зі ст.13 Закону України "Про оренду землі", договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

У ст. 21 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди.

За положеннями ст.24 Закону України "Про оренду землі" орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Частиною 1 ст. 32 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.

Водночас у п. д ч. 1 ст. 141 ЗК України передбачено таку підставу припинення права користування земельною ділянкою як систематична несплата земельного податку або орендної плати.

Отже, згідно зі ст. ст. 13, 21 Закону України "Про оренду землі", основною метою договору оренди земельної ділянки та одним з визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі. У разі систематичної несплати орендної плати за користування земельною ділянкою, тобто систематичне порушення договору оренди земельної ділянки може бути підставою для розірвання такого договору.

Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених законом або договором. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що вказані положення закону, які регулюють спірні відносини, вимагають саме систематичної (два та більше випадків) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди земельної ділянки, що також є істотним порушенням умов договору, оскільки позбавляє позивача можливості отримати гарантовані договором кошти за те, що його земельну ділянку використовує інша особа.

Сплата орендної плати є істотною умовою договору оренди, а позивач не отримав того, на що він розраховував при укладанні договору. Разом з тим, сам факт систематичного порушення договору оренди земельної ділянки щодо сплати орендної плати є підставою для розірвання такого договору, оскільки, згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, відповідне положення міститься у постанові КЦС ВС від 31 липня 2020 року у справі № 479/1073/18.

До подібних висновків дійшов Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду у Постановах: від 14 листопада 2018 року у справі N 484/301/18, провадження N 61-39488 св 18; від 14 серпня 2019 року у справі N 484/4135/18, провадження 61-11820 св 19.

У відповідності до ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом

Відповідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Пунктом 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 «Про судове рішення у цивільній справі» роз`яснено, що під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення. Згідно п. 6 вказаної постанови вказано, що враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний (див. постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 2 жовтня 2018 року у справі № 910/18036/17, від 23 жовтня 2019 року у справі № 917/1307/18 (пункт 41)). Тобто, певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (див. пункт 43 постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року у справі №917/1307/18).

Статтею 31 Закону України «Про оренду землі» закріплено, що особа, яка набула право власності на земельну ділянку, що перебуває в оренді, протягом одного місяця з дня державної реєстрації права власності на неї зобов`язана повідомити про це орендаря в порядку, визначеному ст. 148-1 ЗК України.

Статтею 148-1 ЗК України визначено, що до особи, яка набула право власності на земельну ділянку, що перебуває у користуванні іншої особи, з моменту переходу права власності на земельну ділянку переходять права та обов`язки попереднього власника земельної ділянки за чинними договорами оренди, суперфіцію, емфітевзису, земельного сервітуту щодо такої земельної ділянки.

Особа, яка набула право власності на земельну ділянку, протягом одного місяця з дня набуття права власності на неї зобов`язана повідомити про це її користувачів із зазначенням: кадастрового номера (за наявності), місця розташування та площі земельної ділянки; найменування (для юридичних осіб), прізвища, ім`я, по батькові (для фізичних осіб) нового власника; місця проживання (знаходження) нового власника, його поштової адреси; платіжних реквізитів (у разі, якщо законом або договором передбачена плата за користування земельною ділянкою у грошовій формі). Повідомлення надсилається користувачу земельної ділянки рекомендованим листом з повідомленням про вручення або вручається йому особисто під розписку.

Зазначений висновок викладено у постанові Верховного Суду від 27 липня 2022 року у справі № 274/3707/20.

При цьому статтями 125 та 126 Земельного кодексу України визначено, що право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації цих прав відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року № 1952-1V.

Відповідно до ст.ст. 18 та 21 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» на підтвердження реєстрації права власності на земельну ділянку заявнику видається витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Проте, як встановлено судом, позивач ОСОБА_1 , всупереч наведеним нормам чинного законодавства України, до ТОВ «Краєвид Агро » з відповідною заявою не звертався, в порядку визначеному діючими нормами законодавства, орендаря не повідомив про зміну власника земельної ділянки. Жодних заяв, вимог щодо сплати орендної плати, документів підтверджуючих набуття ним права власності на відповідну земельну ділянку на адресу ТОВ «Краєвид Агро » від позивача у встановлений ч.3 ст. 148-1 ЗК України строк не надходило.

Крім того, станом на час розгляду справи, представником відповідача на підтвердження здійснення виплати орендної плати ОСОБА_1 за користування земельними ділянками надані відповідні платіжні доручення (а.с.80-85).

Отже, дослідивши зазначені вище докази, суд вважає, що відповідачем (орендарем) сплата за оренду земельних ділянок здійснювалася без порушення вимог Договорів оренди землі, додаткових угод та ст.141 ЗК України, оскільки ТОВ «Краєвид Агро» не було відомо про зміну власника вищезазначених земельних ділянок, в зв`язку з чим, у ТОВ «Краєвид Агро » не було підстав для виплати позивачу орендної плати у 2021-2023 роках.

Суд не приймає до уваги твердження представника позивача щодо порушення відповідачем п. «ї» ч.1 ст. 211 ЗК України, а саме - ухилення ТОВ «Краєвид Агро» від реєстрації договорів оренди, у зв`язку з наступним.

Відповідно до п. «ї» ч. 1ст. 211 ЗК України ухилення від державної реєстрації земельних ділянок та подання недостовірної інформації щодо них є порушенням земельного законодавства, за яке законом передбачена цивільна, адміністративна або кримінальна відповідальність.

Зміст наведених вище норм права вказує на те, що порушення обов`язку щодо своєчасної державної реєстрації права оренди земельної ділянки, з яким пов`язана чинність угоди та можливість реалізації всіх прав сторін оренди, може вважатись істотним порушення умов договору за умови, що потерпіла сторона доведе, що вона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Оскільки державна реєстрація договорів оренди землі відбулася 10.07.2007 року в Державному реєстрі ДП «Центр ДЗК при ДКУ по ЗР» в Барвінківському районному відділі, що підтверджується відповідними відмітками на договорах оренди зазначенням дати, номеру реєстрації, підпису та печатки уповноваженого органу, в порядку визначеному законодавством України діючому на момент укладення договорів.

Відповідно до ст.2, 4 "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державна реєстрація речових прав на нерухоме майно, в тому числі права оренди земельної ділянки, здійснюється шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Таким чином, судом не встановлено порушень ТОВ «Краєви Агро» п. «ї» ч.1 ст. 211 ЗК України, а отже погоджується з запереченнями, наданими представником відповідача в цій частині.

Таким чином, на підставі вищенаведеного, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи, дослідивши та оцінивши наявні у матеріалах справи докази, кожен окремо та у їх сукупності, враховуючи принцип змагальності та диспозитивності в цивільному процесі, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про розірвання договорів оренди землі та є недоведеними, правові підстави для їх задоволення відсутні.

У відповідності ч.1, 2, 6 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку з відмовою у задоволені позову, вимога ОСОБА_1 про стягнення з відповідача судових витрат у відповідності до ст. 141 ЦПК України задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.10, 11, 12, 13, 258, 259, 263, 265, 273, 354, 355 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , до Товариства з обмеженою відповідальністю «Краєвид Агро» про розірвання договорів оренди земельних ділянок та припинення права оренди , - відмовити повністю.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Харківського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування сторін:

1.Позивач ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків -НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ;

2.Представник позивача ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ;

3.Відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Краєвид Агро», ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 34174009, місцезнаходження: вул. Центральна, 1, с. Веселе, Лозівський район, Харківська область, 64650.

Дата складення повного судового рішення 30 травня 2024 року.

Суддя Ю.А. Коптєв