10.04.2024 Єдиний унікальний номер 205/3090/24
Єдиний унікальний номер 205/3090/24
Провадження № 2/205/2247/24
10 квітня 2024 року м. Дніпро
Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді Приходченко О.С.
при секретарі Король Т.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Першого заступника керівника Маріупольської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Азовського басейнового управління Державного агентства меліорації та рибного господарства (Азовський рибоохоронний патруль) та Мангушської селищної ради Маріупольського району Донецької області до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища, внаслідок незаконного вилову водних ресурсів,
18 березня 2024 року Перший заступник керівник Маріупольської окружної прокуратури звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська в інтересах держави в особі Азовського басейнового управління Державного агентства меліорації та рибного господарства (Азовський рибоохоронний патруль) та Мангушської селищної ради Маріупольського району Донецької області з позовом до відповідача ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища, внаслідок незаконного вилову водних ресурсів.
Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 22 березня 2024 року позов було прийнято до розгляду суду та відкрито позовне провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 10 квітня 2024 року було вирішено питання про розгляд справи в заочному порядку.
Позивач у своєму позові посилався на те, що вироком Першотравневого районного суду Донецької області від 01 вересня 2021 року № 241/916/21, який набрав законної сили, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України. У ході розгляду кримінальної справи судом було встановлено, що з 23 травня 2021 року о 14.30 годині ОСОБА_1 , перебуваючи на березі Азовського моря, навпроти пансіонату «Червона Гвоздика» в смт. Ялта Маріупольського району Донецької області, діючи умисно, з метою зайняття незаконним рибним добувним промислом, не маючи належного законного дозволу, виданого компетентним органом, за допомогою забороненого приладдя здійснив незаконний вилов риби: калкан азовський у кількості 3 особини, піленгас 10 особин, карась морський 1 особина. Розмір шкоди, заподіяної відповідачем рибному господарству України, становить 9 367 грн. В кримінальному провадженні прокурором цивільний позов в інтересах Азовського басейнового управління Держрибагенства про відшкодування шкоди заявлено не було. Для фінансування заходів щодо охорони навколишнього природного середовища утворюються державний, республіканський АР Крим та місцеві фонди охорони навколишнього природного середовища. Місцеві фонди охорони навколишнього природного середовища утворюються у складі відповідного місцевого бюджету за місцем заподіяння екологічної шкоди, тобто, отримувачем коштів за вказану шкоду є Мангушська селещна територіальна громада. Просив стягнути з ОСОБА_1 на користь Мангушської селищної територіальної громади в особі Мангушської селищної ради шкоду, заподіяну кримінальним правопорушенням, у розмірі 9 367 грн. У своїй заяві до суду представник позивача справу просив розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Мангушська селищна рада Маріупольського району Донецької області свого представника у судове засідання не направила, про час та дату судового розгляду повідомлена належним чином, у своїй заяві справу просила розглядати за відсутності її представника, позовні вимоги підтримала.
Азовське басейнове управління Державного агентства меліорації та рибного господарства (Азовський рибоохоронний патруль) свого представника у судове засідання не направило, про час та дату судового розгляду повідомлене належним чином, у своїй заяві до суду справу просило розглядати за відсутності його представника, позовні вимоги підтримало.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про час та дату судового засідання повідомлений в порядку ч. 11 ст. 128 ЦПК України, про причини неявки судові не повідомив, відзив на позов не надав. На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим розглядати справу за відсутності відповідача. Будь-які заяви чи клопотання від відповідача до суду не надходили.
Відповідно до ч. 7 ст. 147 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів», враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, Верховний суд розпорядженням від 06 березня 2022 року № 1/0/9-22 змінив територіальну підсудність судових справ, підсудних Приморському районному судові м. Маріуполя Донецької області, Орджонікідзевському районному судові м. Маріуполя Донецької області та Першотравневому районному судові Донецької області на Ленінський районний суд м. Дніпропетровська.
Враховуючи, що учасники справи та їх представники у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані і добуті докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню за наступних підстав.
Судом встановлено, що вироком Першотравневого районного суду Донецької області від 01 вересня 2021 року, який набрав чинності 01 жовтня 2021 року, ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 249 КК України, та призначено йому покарання у вигляді позбавлення волі за ч. 3 ст. 185 КК України у вигляді трьох років позбавлення волі та за ч. 1 ст. 249 КК України у виді одного року, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_1 покарання у вигляді трьох років позбавлення волі (а.с. 11-14).
Відповідно до вироку Першотравневого районного суду Донецької області від 01 вересня 2021 року 23 травня 2021 року о 14.30 годині ОСОБА_1 , перебуваючи на березі Азовського моря, навпроти пансіонату «Червона Гвоздика» в смт. Ялта Маріупольського району Донецької області, діючи умисно, з метою зайняття незаконним рибним добувним промислом, не маючи належного законного дозволу, виданого компетентним органом, за допомогою забороненого приладдя здійснив незаконний вилов риби: калкан азовський у кількості 3 особини, піленгас 10 особин, карась морський 1 особина.
Цивільний позов прокурором в кримінальному провадженні заявлено не було.
Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Відповідно до додатку № 1 до постанови Кабінету Міністрів України від 21 листопада 2011 року № 1209 «Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів» за незаконне видобування одного екземпляра такого виду водних біоресурсів як піленгас нараховується шкода в розмірі 680 грн. за одну особину (10 х 680 грн. = 6 800 грн.), калкан морський 850 грн. за одну особину (3 х 850 грн. = 2 550 грн.) та карась морський 17 грн. за одну особину (1 х 17 грн. = 17 грн.).
Тобто, шкода, завдана відповідачем шляхом незаконного вилову риби становить 9 367 грн. (6 800 грн. + 2 550 грн. + 17 грн. = 9 367 грн.).
Відповідно до ч. 4 ст. 63 «Про тваринний світ», підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу.
Згідно з ч.ч. 4, 5 ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забруднення навколишнього природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.
У ст. 10 Закону України «Про тваринний світ» зазначено, що громадяни зобов`язані охороняти тваринний світ і середовище перебування диких тварин, сприяти відтворенню відновлювальних об`єктів тваринного світу, використовувати об`єкти тваринного світу відповідно до закону, відшкодовувати шкоду заподіяну ними тваринному світу внаслідок порушення вимог законодавства про охорону, використання і відтворення тваринного світу.
Відповідно до ст. 3 Закону України «Про тваринний світ», об`єктами тваринного світу є дикі тварини - хордові, в тому числі хребетні (ссавці, птахи, плазуни, земноводні, риби та інші) і безхребетні (членистоногі, молюски, голкошкірі та інші) в усьому їх видовому і популярному різноманітті та на всіх стадіях розвитку (ембріони, яйця, лялечки тощо), які перебувають у стані природної волі, утримуються у напіввільних умовах чи неволі.
Згідно зі ст. 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.
За положеннями ч.ч. 1, 3 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування; збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.
Згідно з положеннями ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ст. 10 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» передбачено, що посадові особи органів рибоохорони здійснюють державний контроль та управління в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів.
Враховуючи вищевикладене, шкода, завдана внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів, повинна бути відшкодована особою, яка її завдала.
Відповідно до ст. 5 Бюджетного кодексу України, бюджетна система України складається з державного бюджету та місцевих бюджетів. Місцевими бюджетами є бюджет Автономної Республіки Крим, обласні, районні бюджети та бюджети місцевого самоврядування. Бюджетами місцевого самоврядування є бюджети територіальних громад сіл, їх об`єднань, селищ, міст (у тому числі районів у містах), бюджети об`єднаних територіальних громад.
Статтею 7 Бюджетного кодексу України визначено, що принцип ефективності та результативності обґрунтовується при складанні та виконанні бюджетів усі учасники бюджетного процесу, які мають прагнути досягнення цілей, запланованих на основі національної системи цінностей і завдань інноваційного розвитку економіки, шляхом забезпечення якісного надання публічних послуг при залученні мінімального обсягу бюджетних коштів та досягнення максимального результату при використанні визначеного бюджетом обсягу коштів. Бюджетні кошти використовуються тільки на цілі, визначені бюджетними призначеннями та бюджетними асигнуваннями.
Відповідно до ст. 69-1 Бюджетного кодексу України, до надходжень спеціального фонду місцевих бюджетів належать грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності.
Згідно зі ст.ст. 47, 68, 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», шкода яка заподіяна державі внаслідок порушення природоохоронного законодавства, підлягає відшкодуванню у повному обсязі та стягується до місцевого бюджету.
Отже, загальною підставою деліктної відповідальності є протиправне, шкідливе, винне діяння завдавача шкоди (цивільне правопорушення). При цьому слід виділяти такі обов`язкові складові елементи, які необхідні для настання деліктної відповідальності: а) протиправна поведінка особи; б) настання шкоди; в) причинний зв`язок між двома першими елементами; в) вина завдавача шкоди.
Протиправна поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці (діях або бездіяльності). Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи.
Згідно положеннями ч. 1 ст. 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.
Відповідно до ч. 3 ст. 16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у комунальній власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об`єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад.
Таким чином, природні ресурси (в тому числі водні біоресурси) є матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування, права власника (володіння, користування, розпоряджання) щодо яких від імені Українського народу здійснюють органи місцевого самоврядування, як юридичні особи, є майном певної територіальної громади (в даному випадку територіальної громади сел. Мангуш Маріупольського району Донецької області). Одночасно дані природні ресурси є власністю Українського народу.
Тобто, стягнення шкоди, завданої забороненим виловом риби, на користь територіальної громади, де знаходиться відповідний об`єкт водного фонду, та на територію якого поширюються повноваження відповідного рибоохоронного патруля, не суперечить вимогам чинного законодавства, що узгоджується з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 10 січня 2019 року у справі № 541/307/17.
Згідно з ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях.
У цій справі доведена протиправна поведінка відповідача, яка полягає в завданні шкоди відповідачем навколишньому природному середовищу внаслідок незаконного вилову риби забороненими знаряддями лову.
Враховуючи вищевикладене, оскільки шкода, завдана внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів ОСОБА_1 у добровільному порядку не відшкодована, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню та з відповідача на користь територіальної громади в особі Мангушської селищної ради Маріупольского району Донецької області підлягає стягненню шкода, завдана навколишньому природному середовищу внаслідок незаконного вилову риби забороненими знаряддями лову, у розмірі 9 367 грн.
На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивач при зверненні до суду був звільнений від сплати судового збору, тому з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави у розмірі 3 028 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. 22, 1166 ЦК України, ч. 1 ст. 141, ст. ст. 263-265, ч. 1 ст. 280, ст.ст. 281, 282 ЦПК України, суд
Позовні вимоги задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь держави судовий збір у розмір 3 028 (три тисячі двадцять вісім) гривень.
Відповідачем може бути подано заяву про перегляд заочного рішення протягом тридцяти днів з дня його складення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення позивачами може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.
Суддя: