Справа № 522/8909/24-Е
Провадження № 2-о/522/338/24
УХВАЛА

07 червня 2024 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Домусчі Л.В., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 , про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

До суду 05.06.2024 року через систему «Електронний суд» надійшла заява ОСОБА_1 , яка подана адвокатом Месропянцевою Ольгою Володимирівною, заінтересована особа ОСОБА_2 , про встановлення факту, що має юридичне значення а саме встановити факт, що ОСОБА_1 самостійно виховує та утримує малолітню доньку.

Матеріали справи суддя отримала 06.06.2024 року.

Відповідно до відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру № 630077 від 06.06.2024 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований з 02.02.2006 року за адресою: АДРЕСА_1 .

Дослідивши матеріали позову, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами процесуального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суддя дійшов до наступних висновків.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Під «судом» у практиці ЄСПЛ розуміється будь-який юрисдикційний орган, що вирішує питання, віднесені до його компетенції на підставі норм права, відповідно до встановленої процедури. Фраза «суд встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Цей орган має бути встановлений законом - суд утворений безпосередньо на підставі закону; суд діє в межах своєї предметної, функціональної та територіальної юрисдикції; суд діє в законному складі.

Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, «суд» має завжди бути «встановленим законом». Це формулювання засвідчує принцип верховенства права, притаманний усій системі Конвенції та її протоколів, адже правовий орган, що не є встановленим відповідно до законодавства, завжди буде позбавлений леґітимності, яка вимагається в демократичному суспільстві для вирішення справ приватних осіб.

Отже, інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, закріпленого у п. 1 ст. 6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Тобто, поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Згідно ч. 1 ст. 316 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Відповідно до відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру № 630077 від 06.06.2024 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований з 02.02.2006 року за адресою: АДРЕСА_1 , що територіально не відноситься до Приморського району м. Одеси.

Таким чином, суд вбачає, що позов не підсудний Приморському районному суду м. Одеси.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Статтею 376 ЦПК України передбачені підстави для скасування судового рішення повністю або часткова, п. 1 ч. 3 даної статті передбачено, що порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу розглянуто неповноважним складом суду.

Проспект Героїв України, 13Г у м. Миколаєві, де зареєстрований заявник, територіально відноситься до Центрального районного суду м. Миколаєва.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що справа не належить до територіальної юрисдикції (підсудності) Приморського районного суду м. Одеси, а заява ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 , про встановлення факту, що має юридичне значення підлягає передачі для розгляду за підсудністю до Центрального районного суду м. Миколаєва.

Згідно ч. 3 ст. 31 ЦПК України, передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим кодексом підсудністю, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 31, ст. ст. 258-260, 316, 354 ЦПК України, суддя,

УХВАЛИВ:

Цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 , про встановлення факту, що має юридичне значення передати на розгляд до Центрального районного суду м. Миколаєва (54020, м. Миколаїв, вул. Декабристів 41/12).

Ухвала суду набирає законної сили із моменту підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня її проголошення.

Суддя Домусчі Л.В.