ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ДОДАТКОВА)

22 травня 2024 року

м. Київ

справа № 545/1205/22

провадження № 61-15925св23

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Зайцева А. Ю. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В., Коротуна В. М., Тітова М. Ю.,

учасники справи:

позивач - заступник керівника Полтавської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області,

відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

третя особа - ОСОБА_4 ,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи заяву ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом заступника керівника Полтавської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа - ОСОБА_4 , про визнання договорів купівлі-продажу недійсними, стягнення отриманих за правочинами грошових коштів у дохід держави, припинення права власності

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2022 року заступник керівника Полтавської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області (далі - ГУ Держгеокадастру), Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області (далі - Щербанівська сільська рада) звернувся до суду з позовом, у якому просив визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 2,1037 га, кадастровий номер :05:007:0075, укладений 18 травня 2021 року між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 ;

визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 2,1037 га, кадастровий номер :05:007:0075, укладений 19 травня 2021 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ;

стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави кошти, отримані на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 18 травня 2021 року, в сумі 2 081 611,00 грн;

стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави кошти, отримані на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 19 травня 2021 року в сумі 2 090 000,00 грн;

стягнути (звернути) в дохід держави в особі Щербанівської сільської ради належну ОСОБА_3 земельну ділянку площею 2,1037 га, кадастровий номер :05:007:0075;

припинити право власності ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 2,1037 га, кадастровий номер :05:007:0075, і зареєструвати право комунальної власності на зазначену земельну ділянку за Щербанівською сільською радою.

Полтавський районний суд Полтавської області рішенням від 01 червня 2023 року в задоволенні позову відмовив.

Полтавський апеляційний суд постановою від 18 жовтня 2023 року апеляційну скаргу заступника керівника Полтавської обласної прокуратури в інтересах держави в особі ГУ Держгеокадастру, Щербанівської сільської ради задовольнив частково. Рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 01 червня 2023 року скасував та ухвалив нове рішення, яким позов задовольнив частково. Стягнув з ОСОБА_1 в дохід держави кошти, отримані на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 18 травня 2021 року, в сумі 2 081 611,00 грн. Стягнув з ОСОБА_2 в дохід держави кошти, отримані на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 19 травня 2021 року, в сумі 2 090 000,00 грн. Стягнув (звернув) у дохід держави в особі Щербанівської сільської ради належну ОСОБА_3 земельну ділянку площею 2,1037 га, кадастровий номер :05:007:0075. В іншій частині позову відмовив. Вирішив питання про розподіл судових витрат.

Верховний Суд постановою від 27 березня 2024 року касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнив частково. Постанову Полтавського апеляційного суду від 18 жовтня 2023 року в частині вирішення позовних вимог про визнання недійсними договорів купівлі-продажу земельної ділянки змінив, виклавши її мотивувальну частину в іншій редакції. Постанову Полтавського апеляційного суду від 18 жовтня 2023 року в частині вирішення позовних вимог про стягнення в дохід держави отриманих на підставі договорів-купівлі продажу коштів та стягнення в дохід держави в особі територіальної громади спірної земельної ділянки скасував, рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 01 червня 2023 року в частині вирішення цих вимог змінив, виклавши його мотивувальну частину в іншій редакції.

У травні 2024 року до Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення, в якій відповідачка просила стягнути з Полтавської обласної прокуратури на її користь судовий збір за подання касаційної скарги в розмірі 187 596,67 грн, а також 45 000,00 грн витрат, понесених на правничу допомогу у цій справі.

Перевіривши доводи заяви ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення, суд дійшов висновку про часткове задоволення цієї заяви.

Щодо розподілу судового збору сплаченого за подання касаційної скарги

У частині першій статті 270 ЦПК України визначено, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (частина третя статті 270 ЦПК України).

У підпункті «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України зазначено, що постанова суду касаційної інстанції складається, зокрема, з резолютивної частини із зазначенням розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Із матеріалів справи відомо, що ОСОБА_3 за подання касаційної скарги сплатила судовий збір в розмірі 187 596,67 грн.

За результатами касаційного перегляду Верховний Суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, однак з інших мотивів, ніж зазначили суди.

Таким чином, з Полтавської обласної прокуратури на користь ОСОБА_3 підлягає стягненню сума в розмірі 187 596,67 грн, сплачена як судовий збір за подання касаційної скарги.

ОСОБА_3 просила стягнути з Полтавської обласної прокуратури на її користь 25 000,00 грн витрат, понесених на правничу допомогу в суді першої інстанції, а також 20 000,00 грн в апеляційному суді.

Щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції

Згідно із статтею 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

У статті 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з частинами першою, другою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі відмови в позові покладаються на позивача.

Із матеріалів справи відомо, що у відзиві на позовну заяву ОСОБА_3 заявила про понесення нею витрат на правничу допомогу в розмірі 25 000,00 грн.

Полтавський районний суд Полтавської області рішенням від 01 червня 2023 року в задоволенні позову відмовив.

Однак місцевий суд не вирішив питання щодо розподілу витрат, понесених на професійну правничу допомогу.

Водночас Верховний Суд за наслідками розгляду касаційної скарги не ухвалював нового рішення по суті.

Таким чином це питання має бути вирішене місцевим судом в порядку статті 270 ЦПК України.

Щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу в апеляційному суді

Виходячи зі змісту частини восьмої статті 141 ЦПК України, сторона може подати докази на підтвердження розміру витрат, які вона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, й після судових дебатів, але виключно за наявності сукупності двох умов: по-перше, ці докази повинні бути подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, по-друге, сторона зробила відповідну заяву про розподіл судових витрат до закінчення судових дебатів.

Зазначене узгоджується з положенням частини першої статті 182 ЦПК України про те, що учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань при розгляді справи судом.

Тобто саме зацікавлена сторона повинна вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Із матеріалів справи відомо, що у відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_3 зазначила, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які відповідачка очікує понести у зв`язку з розглядом справи в апеляційному порядку, становить 20 000,00 грн.

Заступник керівника Полтавської обласної прокуратури заперечував проти стягнення вказаних витрат, посилаючись на те, що ОСОБА_3 не надала детального опису робіт (наданих послуг), не вказала часу, який витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Полтавський апеляційний суд постановою від 18 жовтня 2023 року рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 01 червня 2023 року скасував та ухвалив нове рішення, яким позов задовольнив частково.

В матеріалах справи немає детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги в суді апеляційної інстанції, що унеможливлює встановлення співмірності витрат із: складністю справи та виконаних робіт (наданих послуг); часом, витраченим на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони.

З огляду на наведене заява про ухвалення додаткового рішення в цій частині також не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 141, 270, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом заступника керівника Полтавської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа - ОСОБА_4 , про визнання договорів купівлі-продажу недійсними, стягнення отриманих за правочинами грошових коштів у дохід держави, припинення права власності задовольнити частково.

Стягнути з Полтавської обласної прокуратури на користь ОСОБА_3 суму в розмірі 187 596 (сто вісімдесят сім тисяч п`ятсот дев`яносто шість) гривень 67 копійок, сплачену як судовий збір за подання касаційної скарги.

Додаткова постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийМ. Є. Червинська
Судді:А. Ю. Зайцев
Є. В. Коротенко В. М. Коротун
М. Ю. Тітов