Провадження № 2/537/1107/2024
Справа № 537/3025/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.06.2024 суддя Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області Дядечко І.І., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Департаменту житлово комунального господарства Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа: ОСОБА_5 , про визнання неправомірними дій органу приватизації, зобов`язати вчинити дії,

установив:

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом, згідно вимог якого прохають суд ухвалити рішення, яким визнати протиправним рішення Управління житлово-комунального господарства виконкому Кременчуцької міської ради щодо видачі Свідоцтва про право власності на житло від 03.12.2012 року, а саме на квартиру, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ; визнати протиправними дії Комунального підприємства «Квартирне управління» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області щодо видачі Свідоцтва про право власності на житло від 03.12.2012 року, а саме на квартиру, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ; зобов`язати Виконавчий комітет Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області здійснити державну реєстрацію права власності, форма власності: приватна, спільна часткова, розмір частки 11/45 на квартиру з реєстраційним номером АДРЕСА_2 .

Суддя перевіривши позовну заяву та матеріали подані в її обґрунтування встановив таке.

Відповідно до ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Тобто в позовній заяві має міститись посилання на те, до кого пред`явлений позов; що саме вимагає позивач (предмет позову); обставини, на яких ґрунтується вимога (матеріально-правова підстава позову); докази, що підтверджують ці обставини.

Таким чином, на цій стадії цивільного процесу позивач зобов`язаний виконувати вимоги щодо доведення певного кола фактів, що мають процесуальне значення, для підтвердження наявності права на пред`явлення позову та дотримання процесуального порядку його пред`явлення.

Положеннями ч. 1 ст. 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст.5 ЦПК України).

Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відтак, зазначена норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорене право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспоренні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Таким чином, порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Суд звертає увагу на те, що від змісту позовної заяви залежить позиція відповідача, який як і позивач має право на судовий захист, а для реалізації цього права має бути обізнаним з тим, які вимоги до нього заявлені та з яких підстав і якими доказами це підтверджується.

Так, у прохальній частині позовної заяви позивачі, зокрема, прохають суд визнати протиправним дії КП «Квартирне управління» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області щодо видачі свідоцтва про право власності на житло від 03.12.2012, а саме квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Однак, серед учасників справи КП «Квартирне управління» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області не зазначене, процесуальний статус даної юридичної особи не визначено.

Згідно ст. 48 ЦПК України, сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Відповідно до ч. 1 ст. 53 ЦПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї зі сторін.

Таким чином, позивачам у позовній заяві слід визначитись з колом та процесуальним статусом осіб, які будуть брати участь у справі.

Згідно п. 3 ч. 3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці, обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Відповідно до ч.4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору (ч.4 ст. 175 ЦПК України).

Майновий судовий збір стягується за розгляд питань, пов`язаних з правами на майно, такими як власність, користування, розпорядження тощо. Наприклад, це можуть бути питання про поділ спадщини, визнання права власності на нерухоме майно тощо. Немайновий судовий збір стягується за розгляд питань, що не стосуються майна.

Як передбачено п. 9 ч. 1 ст. 176 ЦПК України, у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності ціна позову визначається дійсною вартістю майна.

Під дійсною вартістю розуміється грошова сума, за яку майно може бути продано в даному населеному пункті чи місцевості

Дійсна вартість майна визначається відповідно до вимог Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні".

Документ, який підтверджує вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору - це звіт про оцінку майна (стаття 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні»).

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивачами до позовної заяви не додано документ, що підтверджує сплату судового збору.

Разом з тим, як вбачається зі змісту позовної заяви та доданих до неї матеріалів, заявлені вимоги позивачів пов`язані з правами на нерухоме майно, зокрема з правом власності на 11/45 часток квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

За викладених обставин, ціна позову повинна бути визначена, виходячи з дійсної вартістю майна у відповідності до вимог Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Однак висновок (звіт) суб`єкта оціночної діяльності позивачами до позовної заяви не додано, тому не можливо встановити розмір судового збору за заявлені вимоги майнового характеру.

У відповідності до ч. 4 ст. 134 ЦПК України суд може попередньо визначити суму судових витрат (крім витрат на професійну правничу допомогу), пов`язаних з розглядом справи або певною процесуальною дією. Така попередньо визначена судом сума не обмежує суд при остаточному визначенні суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Тобто, ціну позову (орієнтовну ціну позову) повинен самостійно визначити позивач. Лише у разі, якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред`явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору визначає суд.

Статтею 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру судовий збір сплачується в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1211,20 грн) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (15 140,00 грн).

Оскільки позовна заява та додані до неї документи не містять об`єктивної інформації про вартість спірного майна (орієнтовну ціну позову), суд позбавлений можливості визначити ціну позову та, відповідно, точний розмір судового збору за розгляд заявлених позовних вимог, відтак суд керуючись ч. 4 ст. 134 та ч. 2 ст. 176 ЦПК України попередньо визначає суму судового збору, яку мають сплатити позивачі за позовом за заявлені ними вимоги, на рівні максимального судового збору за вимогою майнового характеру, тобто у розмірі 15 140 грн.

За таких обставин позивачам необхідно надати до суду позовну заяву в новій редакції, яка має містити підтверджену ціну позову, докази на підтвердження ціни позову (висновок (звіт) суб`єкта оціночної діяльності), та за відсутності документів, що підтверджують підстави звільнення позивачів від сплати судового збору, здійснити сплату судового збору за вимогами майнового характеру у розмірі передбаченому чинним законодавством.

У позовній заяві можуть бути вказані й інші відомості, необхідні для правильного вирішення спору (ч.6 ст. 175 ЦПК України).

Відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Частиною 3 ст. 177 ЦПК України передбачено, що у разі необхідності до позовної заяви додається клопотання про витребування доказів.

Згідно ст. 83 ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Відповідно до ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Як вбачається з прохальної частини позовної заяви, позивачі прохають суд визнати протиправним рішення Управління житлово-комунального господарства виконкому Кременчуцької міської ради щодо видачі Свідоцтва про право власності на житло від 03.12.2012, а саме на квартиру, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та визнати протиправними дії Комунального підприємства «Квартирне управління» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області щодо видачі Свідоцтва про право власності на житло від 03.12.2012, а саме на квартиру, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Разом з тим, позивачами до позовної заяви не додано відповідне рішення Управління житлово-комунального господарства виконкому Кременчуцької міської ради щодо видачі Свідоцтва про право власності на житло від 03.12.2012, або доказів, які б містили інформацію про прийняття Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Кременчуцької міської ради відповідного рішення від 03.12.2012, як і не додано Свідоцтво про право власності на житло від 03.12.2012, яке, як зазначають позивачі, було видано Комунальним підприємством «Квартирне управління» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, або доказів, які б містили відповідну інформацію, про неможливість надання вказаних доказів позивачі не зазначають, клопотання про їх витребовування у зв`язку з неможливістю самостійно їх отримання не подають.

Також в позовній заяві позивачі зазначають, що через свого представника, Адвокатське бюро «Капєльнікова Веніаміна» було зроблено запит про надання для ознайомлення документів на підставі яких все ж таки, гр.. ОСОБА_3 та ОСОБА_4 отримали свідоцтво про право власності на частину квартири АДРЕСА_3 . 09 червня 2023 року було повідомлено, що надати запитувану інформацію немає можливості у зв`язку з необхідністю дотримання вимог ЗУ «Про захист персональних даних». Однак такі докази, зокрема відповідь від 09.06.2023 про надання запитуваної інформації, як і безпосередньо запит про надання для ознайомлення документів, позивачами до позовної заяви не додано, про неможливість надання вказаних доказів позивачі не зазначають.

Окрім того, суд звертає увагу на те, що в матеріалах позовної заяви відсутнє клопотання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, до якого додано детальний опис наданих послуг професійної правничої допомоги, про подання якого заявлено позивачами у позовній заяві.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи вищевикладене, суддя вважає за необхідне залишити позовну заяву без руху надавши позивачу строк для усунення зазначених недоліків.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Керуючись ст. 175,177,185 ЦПК України, суддя

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Департаменту житлово комунального господарства Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа: ОСОБА_5 , про визнання неправомірними дій органу приватизації, зобов`язати вчинити дії - залишити без руху, надавши позивачам строк у десять днів для усунення зазначених недоліків з дня вручення даної ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І.І.Дядечко