Справа № 353/1432/23
Провадження № 2/353/65/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2024 рокум.Тлумач

Тлумацький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючої - судді Луковкіної У.Ю.,

з участю: секретаря судового засідання Мороз М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тлумач в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», розташоване по вул. Симона Петлюри, 30, м. Київ, звернулось в суд з позовом до ОСОБА_1 , зареєстрованого жителя АДРЕСА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором № Е07.00116.007812735 від 29.03.2021 року в розмірі 54044,31,0 грн., яка складається з: 29218,51,0 грн. заборгованості за основним боргом; 5,51 грн. заборгованості за відсотками; 24820,29 грн. заборгованості за комісіями. Свої вимоги обґрунтовує тим, що між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 був укладений Кредитний договір № Е07.00116.007812735 від 29.03.2021 року. 07.07.2023 року ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право вимоги за кредитними договорами укладеними з позичальниками АТ «Ідея Банк». Відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором не виконував, у зв`язку з чим станом на 30.11.2023 року допустив виникнення заборгованості по кредитному договору в загальній сумі 54044,31 грн., яку просить стягнути на користь фінансової компанії. Також просить стягнути з відповідача понесені судові витрати.

Відповідно до частин 2-6 статті 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, серед іншого, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). З огляду на предмет та ціну позову дана справа підпадає під ознаки малозначної справи та не віднесена до категорії справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження. Обставини справи, що згідно частини третьої статті 274 ЦПК України, мають значення для вирішення питання про можливість розгляду справи в порядку спрощеного провадження, також свідчать про наявність підстав для розгляду цієї справи в спрощеному порядку.

Згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

27.12.2023 року ухвалою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області було відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, з метою з`ясування обставин справи безпосередньо в судовому засіданні за участю сторін. Крім цього, даною ухвалою було встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для подання ним відзиву на позовну заяву та п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання ним заперечення, а позивачу встановлено п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Згідно ч.1 ст. 178 ЦПК України у відзиві відповідач викладає заперечення проти позову.

У відповідності до ч.ч. 1, 8 ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.

Представник позивача ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» в судове засідання не з`явився, однак у позовній заяві просив розгляд справи провести у його відсутності та не заперечив щодо винесення судом заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання повторно не з`явився, відзиву на позовну заяву суду не надав, причин неявки суду не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи в порядку ст. 128 ЦПК України, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

У відповідності до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно ч. 2 ст. 281 ЦПК України розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими главою 11 Заочний розгляд справи.

Тому, виходячи зі змісту ч. 1 ст. 280 ЦПК України, та того, що відповідач про причини неявки не повідомив, відзиву на позовну заяву суду не надав, а позивач подав докази, які вважав достатніми для розгляду справи, вимоги суду про обов`язкову участь в судовому засіданні та представлення для огляду оригіналів доказів доданих до справи не виконав, суд ухвалив про проведення заочного розгляду справи за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши письмові докази по справі, оглянувши оригінали письмових доказів, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Проаналізувавши викладені в позовній заяві обґрунтування позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, врахувавши також правові норми, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Розглядаючи даний спір, суд виходить із того, що між сторонами виникли правовідносини, які регулюються загальними положення ЦК України щодо зобов`язання та параграфом 2 Глави 71 ЦК України «Кредит».

Згідно до вимог ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що 29.03.2021 року між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 (відповідач) був укладений Договір кредиту та страхування № Е07.00116.007812735 (далі Кредитний договір) (а.с. 4-6).

Відповідно до розділу 1 Кредитного договору банк відкриває рахунок та надає позичальнику кредит, а позичальник отримує його на наступних умовах: тип кредиту «Єдиний»; сума кредиту 33000,0 грн.; процентна ставка та тип, % річних 0,01 фіксована; строку кредиту 24 місяці. Також відповідно до п. 1.5 Кредитного договору під час користування кредитом банк надає позичальнику послуги з щомісячного обслуговування кредитної заборгованості, що визначені цим договором та договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, за надання яких встановлена плата (комісія), відповідно до п. 5 Додатку № 1 (Паспорт спожичого кредиту, а.с. 5) як «Плата за обслуговування кредитної заборгованості». Відповідно до п. 1.7 Кредитного договору банк надає кредит позичальнику для власних потреб шляхом переказу коштів в розмірі 30783,58 грн. на рахунок НОМЕР_1 позичальника, який відкритий в АТ «Ідея Банк», МФО 336310, та позичальник доручає банку оплатити страховий внесок за рахунок кредиту в розмірі 2216,42 грн. згідно з умовами договору добровільного страхування життя, укладеного відповідно до п. 2 цього договору.

На підставі укладеного договору кредитні кошти в сумі 33000,0 грн. були переказані у безготівковій формі на рахунок НОМЕР_1 позичальника, який відкритий в АТ «Ідея Банк», та у відповідності до умов Кредитного договору з вказаного рахунку було оплачено страховий внесок в розмірі 2216,42 грн. Дані обставини підтверджуються копіями Ордерів-розпоряджжень №№ 1, 2 від 29.03.2021 року (а.с. 7).

07.07.2023 року між АТ «Ідея Банк» та ТзОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір факторингу № 07072023 (а.с. 9-10).

З копії витягу з Реєстру боржників № 1 від 07.07.2023 року до вищевказаного договору факторингу вбачається, що ТзОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» передано, зокрема, право вимоги до боржника ОСОБА_1 на сумарну заборгованість 54044,31 грн., яка у відповідності до розрахунку АТ «Ідея Банк» станом на 07.07.2023 року складається з: 29218,51 грн. заборгованості за основною сумою боргу; 5,51 грн. заборгованості за нарахованими та не сплаченими відсотками; 24820,29 грн. заборгованості за нарахованими та не сплаченими комісіями (а.с. 8).

Згідно з п. 3.1 вказаного договору факторингу сума фінансування фактором клієнту під відступлення прав вимоги становить 15300000,0 грн. та включає в себе фінансування відповідно до реєстрів боржників № 1-4.

Платіжною інструкцією № 19913 від 11.07.2023 року ТзОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» здійснило повну оплату на рахунок АТ «Ідея Банк» згідно договору факторингу № 07072023 від 07.07.2023 року на суму 15300000,0 грн. (а.с. 12).

За змістом положень ст.ст. 512-514, 516 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсягах і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Згідно статті 517 ЦК України, первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

Нормами ст.ст. 1077-1079, 1082 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

Положеннями ст. 18 Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що відступлення права вимоги за договором про споживчий кредит здійснюється відповідно до цивільного законодавства з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом. Відступлення права вимоги за договором про споживчий кредит допускається фінансовій установі, яка відповідно до закону має право надавати кошти у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту, та/або послуги з факторингу.

Таким чином судом встановлено, що АТ «Ідея Банк» відступило право вимоги за Кредитним договором № Е07.00116.007812735 від 29.03.2021 року щодо боржника ОСОБА_1 новому кредитору - ТзОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів».

Як зазначає позивач у позовній заяві, відповідач не виконав своїх договірних зобов`язань за Кредитним договором № Е07.00116.007812735 від 29.03.2021 року та станом на 30.11.2023 року має перед позивачем заборгованість, яка становить 54044,31 грн. та складається з: 29218,51,0 грн. заборгованості за основним боргом; 5,51 грн. заборгованості за відсотками; 24820,29 грн. заборгованості за комісіями (а.с. 8).

Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості ОСОБА_1 за вказаним договором, відповідачем по справі суду не представлено.

Такі обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у вказаний у позові спосіб.

Статтею 205 ЦК України передбачено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Відповідно до статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Приписами ч. 1 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Виходячи з наведеного, дослідивши усі надані сторонами докази у їх сукупності, перевіривши відповідність позовних вимог діючому законодавству України, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову, оскільки протягом розгляду справи було встановлено, що між сторонами існували договірні відносини, які виникли внаслідок укладання Кредитного договору Е07.00116.007812735 від 29.03.2021 року та Договору факторингу № 07072023 від 07.07.2023 року. Через порушення умов Договору з боку позичальника своєчасне погашення зобов`язання не відбулося, внаслідок чого виникла заборгованість за договором, яку відповідач у добровільному порядку не погасив, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за Кредитним договором № Е07.00116.007812735 від 29.03.2021 року, загальний розмір якої станом на 30.11.2023 року становить 54044,31 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При такому вирішенні позову, суд вважає, що з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2684,0 грн. (платіжна інструкція кредитного переказу коштів № 53334 від 12.12.2023, а.с. 24).

Керуючись ст.ст. 6, 7, 12, 13, 19, 43, 76, 81, 89, 131, 133, 141, 247, 258, 259, 263-265, 273, 274-279, 280-282 354-355 ЦПК України, на підставі ст.ст. 205, 207, 512-514, 516, 517, 526, 530, 610-612, 625, 626, 628, 1046, 1049, 1050, 1054, 1077-1079, 1082 ЦК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого жителя АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів», юридична адреса: м. Київ, сул. Симона Петлюри, 30, , рахунок IBAN № НОМЕР_3 в АТ «ТАСкомбанк»), заборгованість за Кредитним договором № Е07.00116.007812735 від 29.03.2021 року, яка станом на 30.11.2023 року становить 54044,31 грн. (п`ятдесят чотири тисячі сорок чотири гривні 31 копійки) та складається з: 29218,51 грн. (двадцять дев`ять тисяч двісті вісімнадцять гривень 51 копійки) заборгованості за основним боргом, 5,51 грн. (п`ять гривень 51 копійку) заборгованості за відсотками, 24820,29 грн. (двадцять чотири тисячі вісімсот двадцять гривень 29 копійок) заборгованості за комісіями.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого жителя АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів», юридична адреса: м. Київ, сул. Симона Петлюри, 30, код ЄДРПОУ 35625014, рахунок IBAN № НОМЕР_3 в АТ «ТАСкомбанк»), - 2684,0 грн. (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири гривні 00 копійок) понесених позивачем судових витрат.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до суду апеляційної інстанції через Тлумацький районний суд Івано-Франківської області. Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

ГоловуючийУ. Ю. ЛУКОВКІНА