УХВАЛА

30 травня 2024 року

м. Київ

справа № 990SCCV/42/24

провадження № 61-124вп24

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Коротуна В. М. розглянув заяву ОСОБА_1 про визначення компетентного суду в порядку міжнародного договору про визнання громадянина України, який проживає за її межами, недієздатним або обмежено дієздатним,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_2 за участю ОСОБА_3 звернувся до Окружного Суду у Лодзі про визнання громадянина України, який проживає за її межами, недієздатним або обмежено дієздатним.

Юридичний радник ОСОБА_4 направив до Верховного Суду заяву про визначення компетентного суду згідно із статтею 295 ЦПК України та частинами другою та третьою Договору між Республікою Польща та Україною про правову допомогу та правові відносини у цивільних та кримінальних справах від 24 травня 1993 року (Договір ратифіковано Постановою Верховною Радою УкраїниN 3941-XII (3941-12) від 04 лютого 1994 року).

Правовідносини щодо обмеження в дієздатності або визнання особи недієздатною (повне і часткове визнання недієздатним) врегульовані

статтею 22 Договору між Україною та Республікою Польща про правову допомогу та правові відносини у цивільних і кримінальних справах

від 24 травня 1993 року (Договір ратифіковано Постановою Верховної Ради України N 3941-XII (3941-12) від 04 лютого 1994 року).

Відповідно до частини другої статті 22 Договору між Україною та Республікою Польща про правову допомогу та правові відносини у цивільних і кримінальних справах, якщо суд однієї Договірної Сторони встановить, що є підстави для обмеження в дієздатності або визнанні недієздатним громадянина іншої Договірної Сторони, місце проживання якого знаходиться на території першої Договірної Сторони, він повідомляє про це відповідний суд другої Договірної Сторони.

Частиною третьою статті 22 Договору між Україною та Республікою Польща про правову допомогу та правові відносини у цивільних і кримінальних справах визначено: якщо суд другої Договірної Сторони, повідомлений відповідно з пунктом 2 заявить, що надає право виконати подальші дії суду за місцем проживання цієї особи, або не висловиться протягом трьох місяців, суд за місцем проживання цієї особи може провести справу про обмеження в дієздатності або визнанні її недієздатною відповідно до законодавства своєї держави, якщо причина обмеження в дієздатності або визнанні недієздатною передбачається також законодавством тієї Договірної Сторони, громадянином якої є ця особа. Рішення про обмеження в дієздатності або визнанні недієздатною пересилається відповідному суду іншої Договірної Сторони.

Відповідно до статті 295 ЦПК України заява про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, у тому числі неповнолітньої особи, чи визнання фізичної особи недієздатною подається до суду за місцем проживання цієї особи, а якщо вона перебуває на лікуванні у закладі з надання психіатричної допомоги - за місцезнаходженням цього закладу. Підсудність справ про обмеження цивільної дієздатності чи визнання недієздатним громадянина України, який проживає за її межами, визначається за клопотанням заявника ухвалою судді Верховного Суду.

Отже, Верховний Суд визначає підсудність справи про визнання недієздатним громадянина України за умови, якщо він проживає за межами України.

Із надісланої заяви юридичного радника ОСОБА_4 слідує, що ОСОБА_5 та ОСОБА_2 є громадянами України, проте, доказів на підтвердження факту громадянства, зареєстрованого місця проживання та проживання їх за межами України суду не надано.

Враховуючи відсутність відповідних доказів на підтвердження факту громадянства, зареєстрованого місця проживання та проживання за межами України ОСОБА_3 та ОСОБА_6 на час звернення до суду касаційної інстанції, Верховний Суд позбавлений процесуальних підстав й можливості вирішити питання про визначення підсудності справи.

Керуючись частиною першою статті 295 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви юридичного радника ОСОБА_4 про визначення компетентного суду в порядку міжнародного договору про визнання громадянина України, який проживає за її межами, недієздатним або обмежено дієздатним

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя В. М. Коротун