Провадження №6/522/325/24
УХВАЛА

29 травня 2024 року м.Одеса

Приморський районний суд м.Одеси

у складі: головуючого судді - Домусчі Л.В.,

за участі секретаря судового засідання Навроцької Є.І.,

розглянувши у судовому засіданні заяву представника ОСОБА_1 адвоката Тарановського Дмитра Сергійовича про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання та видачу дублікату виконавчого листа по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення процентів, пені, інфляційних нарахувань,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Приморського районного суду м.Одеси (с.Турецький О.С.) перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення процентів, пені, інфляційних нарахувань.

Рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 05.03.2014 року позов ОСОБА_1 - задоволено.

26.04.2024 року представник ОСОБА_1 адвокат Тарановський Д.С. надав до суду заяву, в якій просив поновити строк для пред`явлення виконавчого листа по даній справі та видати його дублікат щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 70 367,13 грн., яка складається з заборгованості по сплаті процентів у сумі 41 124,09 грн., інфляційних нарахувань у сумі 16 470,04 грн. та пені у сумі 12 773,00 грн.

Ухвалою суду від 29.04.2024 року було призначене судове засідання з приводу розгляду заяви про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання та видачу дублікату виконавчого листа на 06.05.2024 року.

У судове засідання призначене на 06.05.2024 року сторони не з`явилися, розгляд справи відкладено на 29.05.2024 року.

У судове засідання призначене на 29.05.2024 року ОСОБА_3 не з`явилася, представник заявниці адвокат Тарановський Д.С. через канцелярію суду надав заяву щодо розгляду справи за його відсутністю.

ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Заяв та клопотань щодо розгляду справи за його відсутністю суду не було надано.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Відповідно до ст.268 ЦПК України, датою складання повного тексту рішення є 03.06.2024 року.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши зміст заяви, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що в провадженні Приморського районного суду м.Одеси (с.Турецький О.С.) перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення процентів, пені, інфляційних нарахувань.

Рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 05.03.2014 року позов ОСОБА_1 - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 70 367,13 грн., яка складається з:

- заборгованості по сплаті процентів у сумі 41 124,09 грн.;

- інфляційних нарахувань у сумі 16 470,04 грн.;

- пені у сумі 12 773,00 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 703,67 грн.

01.04.2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про видачу копії рішення суду та виконавчого листа. Приморським районним судом м.Одеси 16.04.2014 року було видано копію рішення суду та виконавчий лист (а.с.42).

26.04.2024 року представник ОСОБА_1 адвокат Тарановський Д.С. звернувся до суду з заявою про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання та видачу дублікату щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 70 367,13 грн., яка складається з заборгованості по сплаті процентів у сумі 41 124,09 грн., інфляційних нарахувань у сумі 16 470,04 грн. та пені у сумі 12 773,00 грн.

В зазначеній заяві зазначено, що Приморським районним судом м.Одеси 05.03.2014 року було ухвалено рішення про стягнення з ОСОБА_2 на її користь заборгованості у розмірі 70 367,13 грн. Виконавчий лист ОСОБА_1 отримала 05.03.2014 року та 29.12.2016 року звернулась до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області з заявою про примусове виконання рішення суду. 11.03.2024 року представник заявниці звернувся до виконавчої служби з адвокатським запитом щодо переліку всіх виконавчих листів, які перебувають у зведеному виконавчому провадженні. 27.03.2024 року ним було отримано відповідь, в якій зазначено, що на примусовому виконанні у Відділі перебуває зведене виконавче провадження №64931478 щодо стягнення з ОСОБА_2 заборгованості на суму 1 223 841,35 грн., до складу якого входять виконавчі провадження за виконавчими листами: №522/6412/21, №2-7122/11 та №522/10268/23. Таким чином, заявниця вважає, що виконавчий лист по справі №522/28427/13-ц був втрачений, у зв`язку з чим звернулася до суду з зазначеною заявою.

Відповідно до ч.1 ст.22 ЗУ «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на час набрання законної сили судовим рішенням, на підставі якого було виданого виконавчий лист, набрало законної сили 17.03.2014 року), виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання протягом року, якщо інше не встановлено законом;

2. Строки, зазначені у частині другій цієї статті, встановлюються для:

1) виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення.

Отже, виконавчий документ, виданий на підставі рішення суду, мав бути пред`явлений до примусового виконання протягом року з наступного дня після набрання рішенням законної сили, тобто до 18.03.2015 року.

Разом з тим, суд звертає увагу, що 05.10.2016 року набув чинності Закон України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII, а Закон України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року втратив чинність (крім статті 4).

За пунктом 4 Розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2677-VІ «Про внесення змін до Закону України "Про виконавче провадження" та деяких інших законодавчих актів України щодо вдосконалення процедури примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб)», який набрав чинності з 09 березня 2011 року, виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені на момент їх видачі.

Оскільки виконавчий документ було видано 16.04.2014 року, то суд має право видати його дублікат лише до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчих документів до виконання, тобто протягом року з наступного дня після набрання рішенням законної сили.

У даному випадку такий строк закінчився та заявник звернувся із заявою про видачу дубліката виконавчого документу поза встановлений законом строк.

Разом з тим, пропущений строк на пред`явлення виконавчого документу до виконання, може бути поновлений за заявою стягувача.

Згідно з пунктом 5 Розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1404-VIII виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Тлумачення пункту 5 Розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1404-VIII свідчить, що він застосовується тільки до виконавчих документів, строк пред`явлення до виконання яких не сплив на час набрання чинності Законом № 1404-VIII. Для пункту 5 Розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» не передбачено зворотної дії в часі і можливості застосування норм Закону № 1404-VIII до виконавчих документів, строк пред`явлення до виконання яких сплив на час набрання ним чинності.

Стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції (частина шоста статті 12 Закону № 1404-VIII; близький за змістом припис був відображений у частині другій статті 24 Закону № 606-XIV).

У разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено (частина перша статті 433 ЦПК України). Положення статті 23 Закону № 606-XIV, а у Законі № 1404-VIII - положення статті 12 регулюють питання переривання строку давності пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Згідно 17.4 Розділу XIII ПЕРЕХІДНИХ ПОЛОЖЕННЬ ЦПК України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Отже, приписи підпункту 17.4 пункту 1 Розділу XIІІ «Перехідні положення» ЦПК України не суперечать приписам частини шостої статті 12 Закону № 1404-VIII, частини першої статті 433 ЦПК України. Зазначені приписи перехідних положень ЦПК України не забороняють суду одночасно розглянути та вирішити поставлені у заяві стягувача питання про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та про видачу дубліката такого документа у разі його втрати або розглянути питання про видачу дубліката втраченого виконавчого документа після того, як суд поновив строк для пред`явлення цього документа до виконання.

Такі правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 28 жовтня 2020 року у справі №2-2177/11.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 21 серпня 2019 року у справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19) дійшла висновку, що якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Підставою для відмови у видачі дубліката виконавчого листа є закінчення строку, встановленого для пред`явлення його до виконання і не заявлення вимоги про поновлення цього строку.

Строк може бути поновленим у разі поважності причин його пропущення.

Так, з матеріалів заяви вбачається, що ОСОБА_1 отримала виконавчий лист 05.03.2014 року.

Проте, зазначене спростовується матеріалами справи, а саме, в матеріалах справи міститься заява ОСОБА_1 від 01.04.2014 року щодо видачі копії рішення суду та виконавчого листа, на якій зазначено, що виконавчий лист судом було видано 16.04.2014 року (а.с.42).

Також, в матеріалах справи міститься заява представника ОСОБА_3 адвоката Тарановського Д.С. від 19.01.2024 року, в якій останній просив видати виконавчий лист по справі №522/28427/13-ц щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 70 367,13 грн., та в якій зазначив, що ОСОБА_1 виконавчий лист по даній справі не отримувала (а.с.43)

На дану заяву Приморським районним судом м.Одеси 06.02.2024 року заявнику було надано відповідь, у якій зазначено, що відповідно видачі копії судових документів за період з 31.03.2014 року по 23.06.2014 року виконавчий лист був отриманий позивачем 22.04.2014 року, у зв`язку з чим повторна видача виконавчого листа не є можливим (а.с.112).

Крім того, представник заявниці у заяві про поновлення строку та видачі дублікату виконавчого листа зазначає, що ОСОБА_1 29.12.2016 року зверталася до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області з заявою про примусове виконання рішення суду, та надає в якості доказу копію заяви (а.с.99).

11.03.2024 року він звернувся до виконавчої служби було надано адвокатський запит щодо переліку всіх виконавчих листів, які перебувають у зведеному виконавчому провадженні, та 27.03.2024 року було отримано відповідь, з якої вбачається, що на примусовому виконанні у Відділі перебуває зведене виконавче провадження №64931478 щодо стягнення з ОСОБА_2 заборгованості на суму 1 223 841,35 грн., до складу якого входять: виконавче провадження №72554962 за виконавчим листом №522/6412/21, виконавче провадження №31752247 за виконавчим листом №2-7122/11 та виконавче провадження №7447648 за виконавчим листом №522/10268/23.

У зв`язку з відсутністю виконавчого листа №522/28427/13-ц на примусовому виконанні, вважає, що виконавчий лист по даній справі був втрачений.

Проте, відповідно до інформації з Автоматичної системи виконавчих проваджень та Єдиного реєстру боржників станом на 29.05.2024 року, відсутні дані щодо відкритих та/або закритих виконавчих проваджень з примусового виконання виконавчого листа по справі №522/28427/13-ц за яким стягувачем є ОСОБА_4 , боржником ОСОБА_2 щодо стягнення заборгованості у розмірі 70 367,13 грн,, виданого судом 16.04.2014 року (а.с.113-114).

Таким чином, суд дійшов до висновку, що виконавчий лист №522/28427/13-ц щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 про стягнення заборгованості у розмірі 70 367,13 грн. ніколи не перебував на примусовому виконанні у будь-якій виконавчій службі.

Крім того, даний виконавчий документ, виданий на підставі рішення суду, міг бути пред`явлений до примусового виконання протягом року з наступного дня після набрання рішенням законної сили, тобто до 18.03.2015 року, а як зазначено у заяві, заявниця звернулася лише 29.12.2016 року, тобто вже було пропущено строк для пред`явлення виконавчого листа до примусового виконання.

Також, матеріали заяви не містять докази того, що заявниця ОСОБА_1 , враховуючи її заяву від 29.12.2016 року (момент звернення до виконавчої служби) до 11.03.2024 року (дата звернення до Відділу з адвокатським запитом) цікавилася у своєчасному виконанні рішення суду та стягненні з боржника суми заборгованості за виконавчим листом №522/28427/13.

Крім того, з моменту отримання заявницею виконавчого листа 22.04.2014 року до звернення до суду з заявою про поновлення строку та видачі дублікату виконавчого листа 26.04.2024 року пройшло десять років.

Виходячи з викладеного, строк пред`явлення до виконання виконавчого документу відносно боржника ОСОБА_2 по справі №522/28427/13-ц щодо стягнення на користь ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 70 367,13 грн. закінчився 18.03.2015 року, належних доказів щодо втрати вищевказаного виконавчого листа суду не надано.

Згідно зі ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.ст.78, 79 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Стаття 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно з ч.ч.1 та 5 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У матеріалах справи відсутні будь-які належні, допустимі та достатні докази того, що стягувач ОСОБА_1 на протязі тривалого часу (десять років) цікавилася рухом виконавчого провадження та зверталася до органу виконавчої служби із відповідними запитами та заявами про рух виконавчого провадження та намагалася ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження чи вживала інші дії, спрямовані на отримання інформації за виконавчим провадженням на протязі всього часу.

Одночасно, заявниця не надала належних доказів про наявність обставин, які б утруднювали або унеможливлювали б звернення стягувача до Відділу ДВС з відповідними заявами щодо руху виконавчого провадження протягом тривалого часу.

Таким чином, представником заявниці до суду не надано будь-яких належних та допустимих доказів, які мають істотне значення для розгляду заяви про видачу дублікату виконавчого листа.

Крім того, вимога про поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання не може обґрунтовуватись його втратою, що було виявлено після спливу відповідного процесуального строку. Така вимога є правозгідною лише за наявності виконавчого документа, який з поважних причин не був вчасно пред`явлений до виконання.

Належних доказів поважності причини пропуску строку пред`явлення до виконання виконавчого документу відносно боржника ОСОБА_2 по справі №522/28427/13-ц представником ОСОБА_1 адвокатом Тарановським Д.С., на думку суду не надано.

При таких обставинах у суду відсутні підстави для поновлення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документу до виконання. Відсутність підстав для поновлення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документу, унеможливлює задоволення заяви стягувача про видачу дублікату виконавчого листа.

Виходячи з викладеного та керуючись 10-13, 81, 89, 223, 247, 258-261, 268, 433, п.17.4 розділу ХШ Перехідні положення ЦПК України, суд Законом України "Про виконавче провадження", суд,

УХВАЛИВ:

У задоволені заяви представника ОСОБА_1 адвоката Тарановського Дмитра Сергійовича про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання та видачу дублікату виконавчого листа по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення процентів, пені, інфляційних нарахувань відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили із моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області шляхом подачі в 15 денний строк з дня її проголошення апеляційної скарги.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали суду виготовлено 03.06.2024 року.

Суддя Л.В.Домусчі