Справа № 709/895/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2024 року с-ще Чорнобай

Чорнобаївський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді - Романової О.Г.;

за участі секретаря судового засідання Данілової О.С.;

розглянувши у приміщенні Чорнобаївського районного суду Черкаської області заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса:

АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 (далі заявник) звернувся до Чорнобаївського районного суду Черкаської області із заявою про забезпечення позову, яка подана до подання позовної заяви, відповідач ПСП «Довіра», адреса: вул. Шкільна, 16В, с. Тимченки, Золотоніський район, Черкаська область, .

В обґрунтування заяви зазначалося, що заявник являється спадкоємцем ОСОБА_2 та власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером :03:000:0692, площею 2,4528 га, яка розташована на території Тимченківської сільської ради Золотоніського (Чорнобаївського) району Черкаської області.

Як підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав та витягом з Державного земельного кадастру стосовно вищевказаної земельної ділянки відсутнє зареєстроване інше речове право, в тому числі і право оренди.

Проте, вищевказана земельна ділянка перебуває у користування ПСП «Довіра».

Заявник наполягає на тому, що існують реальні ризики вчинення дій щодо проведення реєстрації права оренди на вказану земельну ділянку за ПСП «Довіра», враховуючи що така земельна ділянка перебуває у користуванні останніх, що у свою чергу може потягнути за собою зміну предмета спору чи ініціювання нового спору.

Враховуючи вищевикладене, посилаючись на приписи цивільного законодавства, заявник просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення органам, які здійснюють реєстрацію речових прав на нерухоме майно проводити реєстрацію права оренди належної заявнику ОСОБА_1 земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером :03:000:0692, площею 2,4528 га, яка розташована на території Тимченківської сільської ради Золотоніського (Чорнобаївського) району Черкаської області.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали заяви, суд приходить до наступних висновків.

У частині другій статті 149 ЦПК України передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся, або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів заявника від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути ухвалено тільки відповідно до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Згідно з частиною третьою статті 150 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі

№ 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) зазначено, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. […] Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. […] Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».

Таким чином, при розгляді заяви про забезпечення позову суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності заявлених вимог щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу.

Окрім того, достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Звертаючись з відповідною заявою, заявник обґрунтовував її тим, що забезпечення позову обраним ним способом направлено на недопущення зміни предмета спору чи ініціювання нового спору, у разі якщо ПСП «Довіра» зареєструє за собою речове право оренди земельної ділянки.

Разом з тим, проаналізувавши подану заявником заяву про забезпечення позову та надані докази, суд приходить до висновку, що заявником не доведено наявність спору між ним та ПСП «Довіра».

Так, заявник зазначає про те, що земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером :03:000:0692, площею 2,4528 га, яка розташована на території Тимченківської сільської ради Золотоніського (Чорнобаївського) району Черкаської області перебуває у користуванні ПСП «Довіра».

Однак, суду не надано доказів щодо того на яких підставах ПСП «Довіра» користується вищевказаною земельною ділянкою (договір оренди, тощо), що позбавляє суд можливості пересвідчитися чи існує реальний спір між сторонами чи загроза невиконання або утруднення виконання рішення суду, у разі задоволення позовних вимог.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 149 - 153 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Копію ухвали направити заявнику.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття рішення суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Черкаського апеляційного суду.

Суддя О.Г. Романова