Справа № 463/6197/18 Головуючий у 1 інстанції: Шеремета Г.І.
Провадження № 22-ц/811/3356/19 Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2024 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ в складі:

головуючої: Н.П. Крайник

суддів: Я.А. Левика, М.М. Шандри

при секретарі: Х.Б. Назар

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 , правонаступником якого є ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Личаківського районного суду міста Львова від 03 вересня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до ОСОБА_1 (правонаступник ОСОБА_2 , третьої особи: Першої державної нотаріальної контори м.Львова про визначення розміру часток у спільній сумісній власності та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, -

в с т а н о в и в:

24.10.2018 року ОСОБА_4 , ОСОБА_5 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому з урахуванням уточнених позовних вимог, просили встановити, що ОСОБА_6 на час його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 належала 1/3 ідеальна частина квартири АДРЕСА_1 , встановити, що ОСОБА_7 на час її смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 належала 1/3 ідеальна частина квартири АДРЕСА_1 , встановити, що ОСОБА_1 належить 1/3 ідеальна частина квартири АДРЕСА_1 , визнати за ОСОБА_4 право власності на 1/9 частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_6 , визнати за ОСОБА_5 право власності на 1/9 частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_6 , визнати за ОСОБА_4 право власності на 4/9 частини квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті бабці ОСОБА_7 .

Оскаржуваним рішенням позов задоволено частково.

Встановлено, що ОСОБА_6 на час його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 належала 1/3 ідеальна частина квартири АДРЕСА_1 .

Встановлено, що ОСОБА_7 на час її смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 належала 1/3 ідеальна частина квартири АДРЕСА_1 .

Визнано за ОСОБА_4 право власності на 1/9 частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_6 .

Визнано за ОСОБА_5 право власності на 1/9 частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_6 .

Визнано за ОСОБА_4 право власності на 4/9 частини квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті бабці ОСОБА_7 .

В решті вимог - відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 2 178,00 грн. (дві тисячі сто сімдесят вісім гривень нуль копійок) судового збору.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 1 409,60 грн. (одна тисяча чотириста дев`ять гривень шістдесят копійок) судового збору.

Рішення суду оскаржив представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 .

Вважає його незаконним, необґрунтованим, таким, що ухвалене з порушенням норм процесуального права, з неповним з`ясуванням усіх обставин справи та з невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Зазначив, що право спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 належало членами сім`ї ОСОБА_1 (відповідач), ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Починаючи з 2001 року всі витрати, пов`язані з утриманням та обслуговуванням спірного нерухомого майна ніс виключно відповідач ОСОБА_1 . Також, з 2001 року відповідачем за власні кошти здійснювались поліпшення спірного нерухомого майна, які не можна відокремити. Відтак, вартість частки квартири, на яку претендують позивачі, істотно збільшилась внаслідок грошових затрат відповідача. За таких обставин відповідач вважає, що його частка повинна бути збільшена до 1/2. Зазначає, що судом першої інстанції вказані обставини враховані не були, чим допущено порушення норм матеріального права, а саме ст.ст.319, 371 ЦПК України. Крім того, зазначає, визначивши частку ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/3 ідеальної частки та частку ОСОБА_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 ідеальної частки, суд першої інстанції помилково не визначив частку відповідача, виходячи з того, що така вимога самостійно відповідачем заявлена не була. Крім того, оскільки крім визначення розміру часток, оскаржуваним рішенням також було визнано за позивачами право власності на відповідні частки, вважає, що виникла правова невизначеність, яка полягає в тому, що спірна квартира перебуватиме одночасно і в спільній сумісній власності і в спільній частковій власності, що не допускається. При переході від спільної сумісної власності до спільної часткової, обов`язково повинні бути визначені частки всіх співвласників, при цьому, тільки після визначення часток всіх співвласників право спільної сумісної власності припиняється. Після визначення судом часток у спільній сумісній власності, позивачі зможуть у встановленому законом порядку отримати свідоцтво про право на спадщину. При цьому, за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають.

Оскільки доказів неможливості отримання свідоцтва про право на спадщину після визначення часток позивачами в ході судового розгляду надано не було, вважає, що вимоги про визнання права власності в порядку спадкування не підлягали задоволенню, оскільки є передчасними.

Просить рішення суду скасувати та постановити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

У засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_9 та її представник ОСОБА_10 проти скарги заперечили.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, тому суд вважає за можливе проводити розгляд справи у їх відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення частково з наступних мотивів.

Відповідно до положень пункту 12 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування», у разі смерті співвласника приватизованого будинку (квартири) частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними (частина друга статті 370, частина друга статті 372 ЦК).

Згідно роз`яснень Пленумом ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ в «Про судову практику розгляду цивільних прав про спадкування» (п.1) при вирішенні спорів про спадкування, спадщина по яких відкрилась і була прийнята до 01 січня 2004 року, не допускається застосування судами норми ЦК 2003 року, а застосуванню підлягають норми законодавства, чинного на час відкриття спадщини, зокрема ЦК УРСР.

Статтею 529 ЦК УРСР передбачено, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Згідно ст.549 ЦК УРСР зазначено, що спадкоємець прийняв спадщину: 1)якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Встановлено, що квартира АДРЕСА_1 зареєстрована на праві спільної сумісної власності за ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_1 , що стверджується копією свідоцтва про право власності на квартиру № НОМЕР_1 від 14.03.2000 року (а.с.22).

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого повторно, серії НОМЕР_2 (а.с.19), після смерті якого відкрилась спадщина на належне йому майно, зокрема на частку в квартирі АДРЕСА_1 . Оскільки за життя ОСОБА_6 особистого розпорядження на випадок своєї смерті не зробив, то спадкування його майна відбувалось за правилами спадкування за законом.

Спадкоємцями першої черги за законом щодо майна померлого ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , на день його смерті були : дружина ОСОБА_5 , неповнолітня донька ОСОБА_4 та мати ОСОБА_7 .

Як вбачається з матеріалів спадкової справи №389 за 2002 рік, заведеної після смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , 23 березня 2002 року до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_4 (дошлюбне прізвище ОСОБА_11 .15,17) подала дружина померлого ОСОБА_5 .

Мати померлого ОСОБА_6 - ОСОБА_7 , на день його смерті проживала разом та була зареєстрована зі спадкодавцем в квартирі АДРЕСА_1 .

Постановою державного нотаріуса Першої Львівської державної нотаріальної контори Бояківського О.В. від 08.06.2018 року за №971/02-31 позивачу ОСОБА_4 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_6 у зв`язку з непредставленням документів на підтвердження права власності спадкодавця на квартиру (а.с.69).

ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_7 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 (а.с.141), після смерті якої відкрилась спадщина на належне їй майно, зокрема і на частку в квартирі АДРЕСА_1 .

За життя ОСОБА_7 зробила особисте розпорядження на випадок своєї смерті. Згідно заповіту від 28.07.2010 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Львівської державної нотаріальної контори Сулимою Надією Богданівною, ОСОБА_7 все свою майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що на день її смерті буде їй належати і на що вона за законом матиме право, в тому числі на належну їй на праві власності частину квартири АДРЕСА_1 заповіла своїй онуці ОСОБА_12 (а.с.145).

З матеріалів спадкової справи №9/2019 щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 встановлено, що позивач ОСОБА_13 (дівоче - ОСОБА_14 прийняла спадщину після померлої ОСОБА_7 шляхом подачі нотаріусу заяви про прийняття спадщини (а.с.140).

Постановою приватного нотаріуса Ківерецького районного нотаріального округу Волинської області Грудзевич Т.О. від 14.02.2019 року за №59/02-31 позивачу ОСОБА_4 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_7 у зв`язку з непредставленням документів на підтвердження права власності спадкодавця на квартиру АДРЕСА_1 (а.с.173).

Задовольняючи в повному обсязі позовні вимоги ОСОБА_5 та ОСОБА_12 , районний суд виходив з того, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в квартирі АДРЕСА_1 на день їх смерті належало по 1/3 частці квартири. Позивачі у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на квартиру мають труднощі в оформленні спадкових прав, що підтверджується відмовами нотаріусів, позивачі прийняли спадщину після смерті ОСОБА_6 , оскільки подали до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини. Сеню ( ОСОБА_4 прийняла спадщину за заповітом після смерті бабусі ОСОБА_7 шляхом подачі заяви до нотаріальної контори.

Однак, з таким висновком суду колегія суддів не може повністю погодитися, виходячи з наступного.

Як убачається з матеріалів спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_6 № 389 за 2002 рік, спадщину прийняла його донька ОСОБА_15 ( ОСОБА_4 , оскільки на день смерті спадкодавця була неповнолітньою та мати спадкодавця ОСОБА_7 шляхом фактичного вступу в управління спадковим майном, так як на день смерті проживала разом із спадкодавцем. Позивач ОСОБА_5 подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після смерті чоловіка ОСОБА_6 лише 23 квітня 2022 року, тобто поза межами шестимісячного строку на прийняття спадщини, а відтак спадщину не прийняла.

Враховуючи, що спадкодавцеві ОСОБА_6 у спільній сумісній власності - квартирі АДРЕСА_1 належала 1/3 частка, донька ОСОБА_12 та мати померлого ОСОБА_7 успадкували належну йому частку в квартирі в рівних частках - по 1/6 частці.

На день смерті ОСОБА_7 , їй в квартирі АДРЕСА_1 належала 1/2 частка квартири, з яких - 1/3 частка належала спадкодавцю як співвласнику у спільній сумісній власності і 1/6 - успадкована після смерті ОСОБА_6 .

Враховуючи, що ОСОБА_12 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , враховуючи неможливість оформлення нею спадкових прав через відсутність правовстановлюючих документів на квартиру, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для захисту її порушеного права в судовому порядку та визнання за ОСОБА_9 права власності в порядку спадкування після смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 1/6 частку квартири АДРЕСА_1 та після смерті ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 .

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 до ОСОБА_1 про визнання права власності в порядку спадкування після смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 слід відмовити, оскільки така спадщину після смерті свого чоловіка ОСОБА_6 не прийняла.

Доводи скарги ОСОБА_1 про те, що його частка в квартирі суттєво збільшилася внаслідок проведених ремонтних робіт та утримання квартири в належному стані матеріали справи не містять, а з окремим позовом щодо зміни розміру його частки квартири АДРЕСА_1 такий не звертався.

З наведених мотивів, підстав для задоволення скарги із зазначених вище підстав колегія суддів не вбачає.

08 серпня 2021 року помер відповідач у справі ОСОБА_1 . Ухвалою від 24 квітня 2024 року до участі у справі залучено правнаступника ОСОБА_1 ОСОБА_2 , яка прийняла спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_1 .

Керуючись ст. 367, ст. 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, п.п. 1-4 ч. 1 ст. 376, ст. 381, ст. 382, ст. 383, ст. 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 , правонаступником якого є ОСОБА_2 - ОСОБА_3 задоволити частково.

Рішення Личаківського районного суду міста Львова від 03 вересня 2019 року скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою позов ОСОБА_9 задоволити частково.

Визнати за ОСОБА_9 право власності в порядку спадкування після смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 1/6 частку квартири АДРЕСА_1

Визнати за ОСОБА_9 право власності в порядку спадкування після смерті ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 .

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 до ОСОБА_1 , правонаступником якого є ОСОБА_2 , про визнання права власності в порядку спадкування після смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 11 липня 2024 року.

Головуючий: Н.П. Крайник

Судді Я.А. Левик

М.М. Шандра