Справа №: 398/2337/23
провадження №: 2/398/343/24
РІШЕННЯ

Іменем України

"15" травня 2024 р. м. Олександрія

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді Стручкової Л.І.,

з участі секретаря судового засідання Дудченко О.Ю.,

позивача ОСОБА_1 та його представника адвоката Ковальова А.І.,

відповідача ОСОБА_2 та її представника адвоката Харути В.А.,

представника органу опіки та піклування Яковлева Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: виконавчий комітет Олександрійської міської ради Кіровоградської області, як орган опіки та піклування, про визначення місця проживання дітей, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: виконавчий комітет Олександрійської міської ради Кіровоградської області, як орган опіки та піклування, про визначення місця проживання дітей,

ВСТАНОВИВ:

В травні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: виконавчий комітет Олександрійської міської ради Кіровоградської області, як орган опіки та піклування, про визначення місця проживання малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з батьком за адресою: АДРЕСА_1 . В обґрунтування позову вказує, що сторони 04.09.2009 року зареєстрували шлюб. Мають двох малолітніх синів, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Наразі шлюбні стосунки з відповідачкою розладилися, спільне проживання було припинено з ініціативи дружини. У березні 2023 року він подав позов про розірвання шлюбу до суду. За час спільного проживання ОСОБА_2 не приділяла належної уваги спільним дітям, не займалася їх вихованням та розвитком. Переважно він займався вихованням, утриманням та матеріальним забезпеченням дітей. Після припинення шлюбних відносин діти поперемінно проживають то з ним, то з відповідачкою. Наразі він проживає в будинку, який на праві власності належить його матері. Дане житло повністю об лаштоване для проживання дітей, наявна окрема дитяча кімната яка об лаштована ліжками, дитячими меблями, мається письмовий стіл для виконання домашнього завдання, шафа для одягу та шкільного приладдя. У будинку наявна побутова техніка, санітарно-технічні прилади, в наявності дитячий одяг та взуття, іграшки, ігри, книги для навчання та розвитку тощо. Він офіційно працевлаштований, має стабільний дохід та можливість утримувати дітей, забезпечити належне навчання, лікування, розвиток, організувати дозвілля. За місцем роботи та мешкання характеризується позитивно. Обидва сини з прихильністю ставляться до нього та його матері, бажають жити разом з ним. На противагу йому, ОСОБА_2 працює неофіційно, на його переконання самостійно дітей утримувати не в змозі. Вважає перелічені обставини достатніми для визначення місця проживання дітей з ним, при цьому права дітей на спілкування з матір`ю та спілкування матері з ними не буде порушено.

Ухвалою суду від 11.07.2023 року провадження по зазначеній справі відкрито в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

13.11.2023 року до суду надійшов відзив відповідача, в якому вона просить у задоволенні позову відмовити в повному обсязі (том1 а.с.81-84).

13.11.2023 року до суду надійшов зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: виконавчий комітет Олександрійської міської ради Кіровоградської області, як орган опіки та піклування, про визначення місця проживання малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з матір`ю за адресою: АДРЕСА_2 . В обґрунтування позову вказує, що з 04.09.2009 року перебувають з ОСОБА_1 в зареєстрованому шлюбі. Мають двох малолітніх синів, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Шлюбні відносини з ОСОБА_1 не склалися, він погано ставився до неї, принижував в присутності синів. В лютому 2023 року ОСОБА_1 зібрав свої речі та пішов жити до своєї матері, з цього часу сім`я фактично розпалася. У березні 2023 року ОСОБА_1 подав до суду позов про розірвання шлюбу, який рішенням Олександрійського міськрайонного суду від 11.07.2023 року задоволено. Пішовши з родини відповідач став переманювати до себе дітей, маніпулював їх несформованою психікою внаслідок чого спочатку забрав їх з собою. Однак, через два тижні менший син ОСОБА_6 повернувся додому, погано себе почував, в нього боліла голова, він сказав, що хоче проживати зі мною. Старший син ОСОБА_5 до цього часу додому не повернувся, йому не дозволяють спілкуватися з нею, у переважній більшості вона не може до нього дотелефонуватися, зокрема дізнатися про його стан здоров`я. Доводи ОСОБА_1 , викладені в його позові відверто неправдиві. За час спільного проживання вони разом займалися вихованням дітей, піклувалися про їх життя, здоров`я, гармонійний розвиток та матеріальне забезпечення. В переважній більшості дітьми займалася вона, вчила з ними шкільні уроки, проводила з ними дозвілля, записувала і водила їх до гуртків, які сама і оплачувала У період з 01.09.2022 року по 20.12.2022 року сини займалися стендовим скелелазінням, стрільбою з пневматичної зброї, спортивним метанням ножів, загальнофізичною підготовкою у громадській організації «Дитячий фізкультурно-спортивний клуб «Школа розвідників». Відповідач фактично не надавав їй кошти на утримання дітей, а купував тільки те, що вважав за потрібне, всі інші витрати в сім`ї покладалися на неї. До 2022 року вона була зареєстрована ФОП, займалася роздрібною торгівлею, мала дохід, купувала дітям одяг, іграшки, телефон, велосипед, планшет, за який самостійно сплачувала банківський кредит. . Заробітної плати, яку отримував позивач, не було достатньо для повноцінного утримання навіть однієї дитини, тому його доводи про те, що переважно він займався утриманням та матеріальним забезпеченням дітей є безпідставними. За її місцем проживання для дітей створені всі необхідні умови для їх гармонійного розвитку. До лютого 2023 року діти ОСОБА_7 та ОСОБА_8 проживали з нею і відповідачем за адресою: АДРЕСА_2 . За цією ж адресою до теперішнього часу діти зареєстровані. Вказаний будинок належить їй на праві приватної власності. У будинку є всі зручності, проведено комунікації, є ванна кімната, санвузол. У дітей в кожного є окрема кімната. ОСОБА_1 у власності житла не має та проживає разом зі своєю матір`ю у належному їй будинку, в якому відсутні комунікації, туалет знаходиться на подвір`ї будинку. На теперішній час вона має стабільний дохід від продажу державі електроенергії, виробленої сонячними панелями. Доходів від цієї діяльності достатньо для належного фінансового забезпечення мною дітей. Багато уваги приділяю сину ОСОБА_6 , який проживає з нею, вони разом часто гуляють, багато спілкуються, він дуже до неї прихильний, має хороший психологічний стан. ОСОБА_6 майже не буває у батька, адже раніше повертався від нього у пригніченому стані, розказував, що його там налаштовують проти неї та погано висловлюються у її бік. Старший син ОСОБА_5 , відмовляється спілкуватися з нею. Став погано ставитися до меншого брата ОСОБА_6 , поводить себе агресивно, ображає ОСОБА_6 , що свідчить про негативний вплив на ОСОБА_5 з боку дорослих, які його оточують. У неї викликає занепокоєння те, що ОСОБА_5 потребує постійного контролю за його станом здоров`я та періодичного лікування, що не забезпечує батько, здоров`ям сина ОСОБА_5 завжди займалася вона (том1 а.с.171-175).

Ухвалою суду від 21.02.2024 року підготовче провадження закрито та справу призначено до судового розгляду.

Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Ковальов А.І. (том1 а.с.26) в ході судового розгляду справи позов підтримували посилаючись на обставини викладені в ньому. В сьогоднішньому судовому засіданні позивач повідомив, що не проти визначення місця проживання дітей згідно висновку органу опіки та піклування, погоджується на визначення місця проживання молодшого сина ОСОБА_6 з матір`ю ОСОБА_2 , за адресою: АДРЕСА_2 . Наполягає на частковому задоволенні його позовних вимог, в частині визначення місця проживання старшого сина ОСОБА_5 з ним, за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_2 та її представник адвокат Харути В.А. (том1 а.с.122) в судовому засіданні проти задоволення позову ОСОБА_1 заперечували, зустрічний позов підтримували посилаючись на обставини викладені в ньому. Наполягають на задоволенні зустрічних позовних вимог в повному обсязі, визначенні місця проживання обох малолітніх синів з матір`ю за адресою: АДРЕСА_2 .

Представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Олександрійської міської ради Кіровоградської областіЯковлев Ю.О. (том1 а.с.162)в судовому засіданні підтримав висновок органу опіки та піклування щодо розв`язання спору про визначення місця проживання малолітніх дітей. Залишає розв`язання спору на розсуд суду наголошуючи на рівності прав і обов`язків обох батьків та перевазі над їх інтересами інтересів малолітніх дітей.

Свідок ОСОБА_9 , мати позивача, суду показала, що в родині склалася складна ситуація. Останні 4 роки вона ходила до сторін, допомагала займатися з дітьми. Старший ОСОБА_10 вже більше року мешкає з батьком у належному їй будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Навесні 2023 року обоє хлопців прийшли жити до батька оскільки мати чинила над ними насильство. Діти скаржилися, що мати їх обзиває і б`є за невиконання уроків. Раніше, в її присутності, Майя такого не чинила. Того дня, коли хлопці прийшли жити до її будинку, вони розповіли, що ОСОБА_11 сварила ОСОБА_12 , ОСОБА_5 вступився за молодшого брата і штовхнув Майю. Вона вигнала за це ОСОБА_5 на вулицю роздягненого. На вулиці було холодно, діти благали, щоб вона впустила ОСОБА_5 в будинок. Коли ОСОБА_11 це зробила, діти одяглися і прийшли жити до батька. Через деякий час, тижні зо два, ОСОБА_13 сказав, що хоче до мами. ОСОБА_14 його відвів. ОСОБА_15 залишився мешкати з батьком. ОСОБА_13 приходить в гості, востаннє був в літку. ОСОБА_10 виявляє більше прихильність до батька, а ОСОБА_13 до матері. Зараз хлопці між собою не спілкуються, вважає, що їм треба налагодити між собою відносини.

Свідок ОСОБА_16 , сусідка позивача, суду показала, що продовж останніх двох років живе навпроти нього. Знає родину ОСОБА_17 від ОСОБА_18 . В березні 2023 року діти почали проживати з батьком. Зі слів сусідів знає, що батько возив дітей на спортивні секції, робив з ними уроки. Наразі з ОСОБА_19 мешкає син ОСОБА_5 . ОСОБА_14 добрий господар, з боку видно що дитина до нього тягнеться, бачить їх двох по вихідних, коли ОСОБА_14 з ОСОБА_5 рушають на велопрогулянки. Майю бачила за часів, коли родина ще жила разом.

Свідок ОСОБА_20 , суду показала, що знає добре родину ОСОБА_17 . Майя хрещена її дитини. Познайомила Майю і ОСОБА_14 - ОСОБА_21 , мати останнього. У подружжя був бізнес, коли там почалися проблеми ОСОБА_14 поїхав до Польщі на заробітки. Гроші передавав матері. Майя на утримання родини заробляла сама. ОСОБА_21 почала приходити її контролювати, що готувала, як прибрала. Вона особисто свідком скандалів не була, знає зі слів Майї що вони з чоловіком жили як сусіди. Дітям в родині завжди приділялася належна увага з боку обох батьків. Діти усім забезпечені.

Свідок ОСОБА_22 , сусідка відповідача, суду показала, що знає добре родину ОСОБА_17 . Дітям в родині завжди приділяли належну увагу, батько возив дітей до школи, Майя водила до садочка. Майя добра господиня, не бачила, щоб діти були не доглянуті чи голодні. Не помічала, щоб в родині були погані відносини до того, як вони почали мешкати окремо. Знає, що старший живе з батьком, а молодший з матір`ю. Якось при зустрічі ОСОБА_13 поскаржився, що ОСОБА_10 не прийшов на їх запрошення на річку.

Вислухавши пояснення присутніх осіб, покази свідків, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, розглянувши надані докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у сукупності, суд дійшов наступних висновків.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_23 04.09.2009 року зареєстрували шлюб, що підтверджується світлокопією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 (том1 а.с.8).

Від шлюбу мають малолітніх дітей малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 (том1 а.с.9, 10).

Згідно витягу з реєстру територіальної громади, зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_2 (том1 а.с.88).

Згідно витягу з реєстру територіальної громади, зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_2 (том1 а.с.89).

Сторони в судовому засіданні визнають, що з 22.02.2023 року вони почали мешкати окремо. ОСОБА_1 мешкає за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_2 мешкає за адресою: АДРЕСА_2 .

Діти залишилися проживати з матір`ю, але через деякий час перейшли проживати до батька. 10.03.2023 року молодший син ОСОБА_6 повернувся жити до матері де мешкає дотепер. Старший син ОСОБА_5 продовжує жити з батьком.

Шлюб між ними розірвано рішенням Олександрійського міськрайонного суду ОСОБА_3 , 29.05.2010 398/1298/23 від 11.07.2023 року, яке на теперішній час набрало законної сили.

Будинок за адресою: АДРЕСА_1 , в якому мешкає позивач з сином ОСОБА_5 , належить на праві приватної власності його матері ОСОБА_9 . Остання надала суду заяву про відсутність будь-яких заперечень проти проживання обох онуків з батьком у вказаному будинку (том1 а.с.11-19).

З акту обстеження умов проживання від 23.10.2023 року проведеного за вказаною адресою вбачається, що позивач створив належні умови для виховання та розвитку дитини (том2 а.с.6).

Згідно повідомлення Олександрійської міської ради від 27.10.2023 року, наданого за зверненням відповідачки, ОСОБА_7 за вищевказаною адресою має окрему кімнату для відпочинку та окрему кімнату для он-лайн занять. Забезпечений канцелярським приладдям, ноутбуком, письмовим столом, шафою, наявний сезонний, спортивний та змінний одяг. ОСОБА_5 покращив свої оцінки з декількох предметів, емоційно стабільний, має хобі (том2 а.с.5).

За місцем мешкання позивач ОСОБА_1 характеризується з позитивної сторони, що підтверджується характеристикою виданою 13.04.2023 року квартальним комітетом №30 (том1 а.с.20).

Позивач працевлаштований та позитивно характеризується за місцем роботи, має стабільний прибуток (том1 а.с.21-23). Має у власності земельну ділянку сільськогосподарського призначення яку передав в оренду та отримує орендну плату (том1 а.с.148-150).

Будинок за адресою: АДРЕСА_2 , належить на праві приватної власності відповідачці ОСОБА_2 . Остання мешкає в ньому з сином ОСОБА_6 (том1 а.с.95-96).

За місцем мешкання відповідачка ОСОБА_2 характеризується з позитивної сторони, що підтверджується характеристикою виданою 12.10.2023 року квартальним комітетом №31 (том1 а.с.94).

Відповідачка має стабільний прибуток, що підтверджується відомостями з державного реєстру фізичних осіб платників податків (том1 а.с.102-103).

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються.

Місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків або одного з них, з ким вона проживає.

У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом.

Згідно ст.141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно до ч.8 ст.7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Відповідно до вимог ч.ч.2, 3 ст.160 СК України, місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Згідно ч.1 ст.161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ст.19 СК України, орган опіки та піклування подає до суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Орган опіки та піклування виконкому Олександрійської міської ради вважає доцільним визначити місце проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з батьком ОСОБА_1 , а ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з матір`ю ОСОБА_2 , про що надав висновок №232/9/10/3 від 24.08.2023 року (том1 а.с.44-51).

Відповідно до принципу 6 Декларації про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові та розуміння. Вона повинна, коли це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Саме до такого правового висновку дійшов Верховний Суд України у постанові від 14.12.2016 по справі № 6-2445цс16, який у відповідності до ст. 360-7 ЦПК України є обов`язковим для всіх судів.

За змістом ст.31 ЦК України, малолітньою особою є дитина віком до чотирнадцяти років.

З аналізу норм сімейного законодавства вбачається, що у тому разі, коли батьки дитини спільно не проживають, право визначати місце проживання дитини залишається за кожним з батьків. Питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватись не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все, з урахуванням прав та законних інтересів дитини.

Відповідно до ст. ст. 18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року (далі - Конвенція), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

У п. 1 ст. 9 указаної Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (ч. 1 ст. 3 Конвенції).

Місце проживання малолітньої дитини з одним із батьків визначається або за місцем проживання матері чи батька, або за конкретною адресою.

Із системного тлумачення ч. 1 ст. 3, ст. 9 Конвенції про права дитини, ч. ч. 2 і 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», ст.161 СК України випливає, що при вирішенні спору про визначення місця проживання дитини, суди мають враховувати передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини.

Вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо, про те, з ким із них дитина залишається, суд, ураховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дитини і турботу про неї, його вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дитини.

Обидва хлопчики за місцем навчання характеризуються з позитивної сторони (том1 а.с.24, 25, 93) відвідують загальноосвітні навчальні заклади та спортивні гуртки (том1 а.с.92), сторони приділяють належну увагу їх вихованню і здобуттю ними освіти.

Згідно висновку про психологічний стан малолітніх дітей №02 від 05.02.2024 року (том1 а.с.241-242) прихильність малолітнього ОСОБА_3 більша до батька, а у малолітнього ОСОБА_4 до матері. У дітей наявна психологічна травма, вони не можуть знайти вихід з проблемної ситуації яка склалася в родині. Старший син має кращій психологічний стан, молодший потребує корекційно-розвиткової роботи з практичним психологом. Негативний психологічний вплив на дітей має місце з обох боків, діти схильні до навіювання, можуть змінювати свою думку під впливом більш значимого дорослого.

Дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,в судовому засіданні висловив своє бажання проживати з батьком. Пояснив, що в травні 2024 року йому виповниться 14 років. Батько йому не забороняє спілкуватися з мамою, проте він має на неї образу тому не спілкується і не відповідає на телефонні дзвінки. Не знає, чи зможе їх родина колись возз`єднатися, але спробує налагодити спілкування з мамою і молодшим братом, порозумітися.

Дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,в судовому засіданні висловив своє бажання проживати з матір`ю. Пояснив, що в березні 2024 року йому виповнилося 10 років. Сумує за старшим братом. Ображається на батька, бо він говорив про маму погано. Хотів би щоб їх родина примирилася і вони жили усі разом.

Враховуючи інтереси малолітніх дітей, приймаючи до уваги її вік та встановлені судом обставини, а саме, що на даний час ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає з батьком, а ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 проживає з матір`ю, батьки у повному обсязі створюють всі необхідні умови для виховання, проживання та нормального розвитку дітей, матеріальної забезпеченості, суд приходить до висновку, що у якнайкращих інтересах дітей буде визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_3 саме з батьком, а малолітнього ОСОБА_4 з матір`ю.

На підставі ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тож судові витрати необхідно залишити по фактично понесеним.

Керуючись ст.ст. 10, 18, 23, 76, 141, 258, 259, 263-265, 352, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: виконавчий комітет Олександрійської міської ради Кіровоградської області, як орган опіки та піклування, про визначення місця проживання дітей задовольнити частково.

Визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з батьком ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: виконавчий комітет Олександрійської міської ради Кіровоградської області, як орган опіки та піклування, про визначення місця проживання дітей задовольнити частково.

Визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з матір`ю ОСОБА_2 , за адресою: АДРЕСА_2 .

Судові витрати залишити по фактично понесеним.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду складено 25.05.2024 року.

Суддя: Л.І. Стручкова