КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2024 року місто Київ

Справа № 367/3053/23

Апеляційне провадження № 22-ц/824/9192/2024

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Судді доповідача Желепи О. В.

суддів: Мазурик О. Ф., Немировської О. В.

розглянув у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Міжнародний інвестиційний банк» на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 22 лютого 2024 року про зупинення провадження (постановлену у складі судді Мерзлого Л. В., інформація про дату складання повного тексту ухвали відсутня)

у справі за позовом Акціонерного товариства «Міжнародний інвестиційний банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Литвиненко Яна Олександрівна, про визнання недійсним договору

ВСТАНОВИВ

У травні 2023 року АТ «Міжнародний інвестиційний банк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в якому просив:

- Визнати недійсним договір дарування земельної ділянки: кадастровий номер :01:031:0048, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна 9, що посвідчений 20.04.2023 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Литвиненко Я.О. та зареєстрований в реєстрі за № 325;

- Скасувати державну реєстрацію права власності в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер відомостей про речове право 49999482, реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна 9, з одночасним припиненням права власності ОСОБА_2 та відновленням на об?єкт нерухомого майна, реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна 9, права власності ОСОБА_1 на підставі договору дарування, посвідченого Нельзіним М.С, приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області 07.06.2013, за реєстровим № 3400.

Позов обґрунтовано тим, що між позивачем та відповідачем ОСОБА_1 10 листопада 2014 року було укладено договір поруки.

13 грудня 2019 року між ОСОБА_1 та АТ «МІБ» був укладений договір про внесення змін до договору поруки, відповідно до умов яких пункт 1.2 договору поруки було викладено в новій редакції, а саме «згідно з кредитним договором №00091.13-CBD від «08» серпня 2013 року, з усіма змінами (доповненнями) та додатками до нього (надалі - Кредитний договір) Банк надав Позичальнику кредит сумі 4 029 387,00 (чотири мільйони двадцять дев?ять тисяч триста вісімдесят сім) доларів США 00 центів зі строком повернення до «13» листопада 2020 року (включно) та зі сплатою процентів (плати) за користування кредитом) в розмірі 8% (вісім) процентів річних. Сплата Банку процентів за користування кредитом та погашення кредиту здійснюються Позичальником в порядку встановленому Кредитним договором».

Рішенням Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 22.03.2021 у справі № 07/21 позов Акціонерного товариства «Міжнародний Інвестиційний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено у повному обсязі. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Міжнародний Інвестиційний Банк» в рахунок часткового виконання зобов?язань ТОВ «Свинець.» за кредитним договором №00091.13-CBD від 08.08.2013 суму коштів в розмірі 2 000 000,00 доларів США 00 центів; стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Міжнародний Інвестиційний Банк» третейський збір в сумі 25 500 грн.

22.04.2021 ухвалою Північного апеляційного господарського суду у справі № 873/51/21 скасовано рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 22.03.2021.

10.08.2021 Верховним Судом, у складі Касаційного господарського суду, ухвалена постанова про задоволення апеляційної скарги АТ «МІБ» у справі № 873/51/21, ухвала Північного апеляційного господарського суду від 22.04.2021 у справі № 873/51/21 скасована.

13.07.2021 Господарським судом м. Києва ухвалено рішення, що залишено без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 01.02.2022, яким позовну заяву ОСОБА_1 задоволено частково, визнано зобов'язання поруки, що виникли на підставі договору поруки № 00091.13-CBD/SUR від 10.11.2014, укладеного між ОСОБА_1 та Акціонерним товариством "Міжнародний інвестиційний банк", припиненими. В іншій частині позовних вимог про визнання недійсним підпункт 5.4 договору поруки № 00091.13-CBD/SUR від 10.11.2014 відмовлено.

20.07.2022 Верховним Судом у справі № 910/3800/21 ухвалена постанова, якою рішення Господарського суду м. Києва від 13.07.2021 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 01.02.2022 скасовано, а позовну заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду.

Боржник ОСОБА_1 , крім вчинення дій, направлених на скасування рішення третейського суду, паралельно вчиняла також дії, які направлені на блокування отримання АТ «МІБ» виконавчого документа на примусове виконання рішення третейського суду.

Так 05.04.2021 ухвалою Північного апеляційного господарського суду відкрито провадження справі № 873/49/21 щодо видачі виконавчого документа на примусове виконання рішення постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків щодо стягнення із ОСОБА_1 поручителя за договором поруки №00091.13-CBD/SUR від 10.11.2014, заборгованості в сумі 2 млн доларів США за кредитним договором № 00091.13-CBD від 08.08.2013.

28.09.2021 ухвалою Північного апеляційного господарського суду провадження по справі № 873/49/21 зупинено.

13.03.2023 Ухвалою Північного апеляційного господарського суду провадження по справі № 873/49/21 поновлено.

26.04.2023 Ухвалою Північного апеляційного господарського суду була задоволена заява АТ «МІБ» щодо видачі виконавчого документа на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 22.03.2021 у справі № 07/21.

З метою уникнення сплати зазначеного вище боргу та позбавлення Позивача, АТ «МІБ», права здійснити звернення стягнення на майно боржника ОСОБА_1 , Відповідач 1, ОСОБА_1 , 20.04.2023 здійснила відчуження, шляхом укладення договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Литвиненко Я.О., зареєстровано в реєстрі за № 325, земельної ділянки, кадастровий номер :01:031:0048, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 9, на користь своєї матері ОСОБА_2 , що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав.

В жовтні 2023 року до суду надійшла заява представника відповідача про зупинення провадження у справі, оскільки в провадженні Господарського суду м. Києва знаходиться справа №910/2794/22 за позовом ОСОБА_1 до АТ «МІБ» про визнання недійсним договору поруки від 10.11.2014.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 22 лютого 2024 року клопотання представника відповідача про зупинення провадження у справі задоволено.

Зупиненопровадженняпо справі № 367/3053/23 за gjpjdjv АТ «Міжнародний інвестиційний банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Литвиненко Я. О., про визнання недійсним договору до розгляду справи №910/2794/22 за позовом ОСОБА_1 до АТ «МІБ» про визнання недійсним договору поруки від 10.11.2014.

Не погоджуючись з такою ухвалою, Людвик К. А. в інтересах АТ «Міжнародний інвестиційний банк» 05 березня 2024 року, згідно поштової відмітки, направив на адресу Київського апеляційного суду апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 22 лютого 2024 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що оскаржувана ухвала є необґрунтованою, невмотивованою, такою що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Вказує, що оскаржувана ухвала призводить до затягування строків розгляду справи і перебування в стані невизначеності учасників процесу, і як наслідок порушує положення частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка покладає на національні суди обов`язок здійснити швидкий та ефективний розгляд справ упродовж розумного строку.

Посилається на те, що предметом розгляду у даній справі є вимога AT «Міжнародний інвестиційний банк» про визнання недійсним договору дарування земельної ділянки та скасування державної реєстрації. Вказував, що правовою підставою заявлених позовних вимог щодо визнання недійсним договору дарування є статті 13, 234 ЦК України.

Разом з тим предметом господарської справи № 910/2794/22, яка перебуває на розгляді у Господарському суді м. Києва, є позовна заява ОСОБА_1 до AT «Міжнародний інвестиційний банк» про визнання договору поруки № 00091.13-CBD/SUR від 10.11.2014 року недійсним, що вбачається зі змісту поданої до суду першої інстанції представником ОСОБА_1 , адвокатом Борсенко О.В. ухвали про відкриття провадження у справі № 910/2794/22. Однак оцінити підстави позову у господарській справі не вбачається можливим, оскільки відсутні в матеріалах цивільної справи № 757/20622/23-ц копія позовної заяви ОСОБА_1 .

Зазначає, що суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі не навів мотивів, на підставі яких суд дійшов висновку про об`єктивну неможливість розгляду цієї справи, неможливість встановити та оцінити певні конкретні обставини (факти), що мають суттєве значення для вирішення цього спору на підставі наявних в матеріалах справи доказів. При цьому в матеріалах цивільної справи № 367/3053/23 міститься рішення Господарського суду м. Києва від 13.07.2021 року у справі № 910/3800/21 та постанова Верховного Суду від 20.07.2022 року у справі № 910/3800/21. Так, у господарській справі № 910/3800/21 зокрема, розглядалася позовна вимога ОСОБА_1 про визнання недійсним підпункт 5.4 договору поруки №00091.13-CBD/SUR від 10.11.2014 року.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 12 березня 2024 року відкрито провадження у даній справі та надано учасникам справи 5-денний строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу з моменту отримання даної ухвали.

20 березня 2024 року ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_1 направив через систему «Електронний суд» до Київського апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу залишити без змін.

Вказує, що посилання в позовній заяві банку на рішення третейського суду у справі № 07/21 та на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 24.04.2023 по справі № 873/49/21 є нікчемними, та вказані рішення не породжують для банку права стягнення з ОСОБА_1 оскільки Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду постановою від 05.07.2023 у справі № 873/49/21 відмовив банку у видачі виконавчого документу (наказу) на примусове виконання третейського рішення.

Зазначає, що при наявності між сторонами судового спору про недійсність договору поруки, який перебуває на розгляді суду господарської юрисдикції, цивільний суд у даній справі №367/3053/23 позбавлений можливості самостійно встановити обставини, які входять до предмету доказування, на підставі договору поруки № 00091.13-CBD/SUR від 10.11.2014, який оспорюється у іншій справі №910/2794/22. Розгляд цивільним судом даної справи без урахування результату вирішення господарським судом спору щодо дійсності договору поруки (розгляд якого віднесено до предметної юрисдикції господарського суду) суперечитиме загально-правовій категорії «стабільності та остаточності судових рішень» на якій грунтується принцип «правової визначеності».

Посилається на те, що для Ірпінського міського суду Київської області, який розглядає цивільний спір, юридичне значення у справі матимуть обставини та факти, які будуть встановлені господарським судом за наслідками розгляду спору між ОСОБА_1 та АТ «Міжнародний інвестиційний банк» про недійсність договору поруки.

Від інших учасників справи відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

Згідно з ч.3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Згідно п. 14 ч. 1 ст. 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції зупинення провадження у справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Європейський суд з прав людини зауважив, що розумність тривалості провадження повинна оцінюватись з урахуванням обставин справи та таких критеріїв як складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також важливості спору для заявника (FRYDLENDER v. FRANCE, № 30979/96, § 43, ЄСПЛ, від 20 червня 2000 року).

Вирішуючи питання щодо зупинення провадження у справі суд першої інстанції керувався тим, що судом встановлені обставини відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, що унеможливлюють продовження розгляду цивільної справи та наявність яких є підставою для зупинення провадження у справі, тому вбачаються законні підстави для зупинення провадження по даній справі до вирішення справи № 910/2794/22.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки такі висновки не відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до п.6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадку об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 253 ЦПК України, провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених п. 6 ч. 1 ст. 251 цього Кодексу, - до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.

Аналіз наведених положень закону дає підстави для висновку, що на підставі п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зупиняє провадження у справі лише у тому випадку, коли її неможливо розглянути у зв`язку з тим, що питання про наявність певних фактів, від яких залежить її вирішення, відповідно до чинного законодавства вирішується в іншій цивільній, господарській або кримінальній справі чи у справі, що розглядається в адміністративному порядку.

Сам по собі розгляд питання іншим органом, не пов`язаний зі встановленням наявності чи відсутності таких фактів, не є підставою для зупинення провадження. Зупинення провадження в цивільній справі з мотивів наявності іншої справи, яка розглядається в порядку цивільного, кримінального, господарського чи адміністративного судочинства, може мати місце тільки в тому разі, коли в цій, іншій, справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав заявлених у цивільній справі вимог чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом учинення процесуальних дій під час судового розгляду з визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і передбачити усунення яких неможливо.

Вирішуючи питання про зупинення провадження у справі суду слід з`ясувати: як пов`язані справи, які розглядаються різними судами загальної юрисдикції та чим обумовлюється неможливість розгляду справи.

При цьому слід враховувати, що неможливість розгляду справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені судом самостійно у цій справі через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи.

Підставою для зупинення провадження у справі є не лише існування іншої справи на розгляді в суді та припущення про те, що рішення по ній має значення для цивільної справи, що розглядається, а неможливість її розгляду до вирішення іншої справи.

Між двома справами повинен існувати близький взаємозв`язок, який зазвичай проявляється у тому, що факти, які будуть встановлені в одній справі (яка розглядається), будуть мати преюдиційне значення у іншій справі (провадження у якій зупинене).

Зупиняючи провадження в справі про визнання недійсними договору дарування та скасування державної реєстрації права власності до розгляду справи про визнання недійсним договору поруки суд першої інстанції не зазначив, в чому саме полягає об`єктивна неможливість розгляду даної справи до ухвалення рішення в справі № 910/2794/22, які саме обставини та факти у даній справі неможливо встановити до вирішення іншої цивільної справи.

Суд першої інстанції в порушення вимог пункту 6 частини першої ст. 251 ЦПК України, зазначивши конкретну іншу справу, до вирішення якої зупиняється провадження у справі, не проаналізував предмети спорів у справах, і не вказав обставини, які б виключали можливість на підставі наявних доказів при розгляді даної справи самостійно встановити наявність обставин, якими АТ «Міжнародний інвестиційний банк» обґрунтовує свої вимоги про визнання недійсними договору дарування та скасування державної реєстрації права власності, причинний матеріально-правовий зв`язок, який виражається у тому, що факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиціальне значення для іншої справи та дійшов передчасного висновку про зупинення провадження у даній справі до вирішення позову про визнання недійсним договору поруки.

Крім того, у господарській справі № 910/3800/21 зокрема, розглядалася позовна вимога ОСОБА_1 про визнання недійсним підпункт 5.4 договору поруки №00091.13-CBD/SUR від 10.11.2014. Відмовляючи у задоволенні позову щодо визнання недійсним підпункту 5.4 договору поруки №00091.13-CBD/SUR від 10.11.2014 господарські суди обгрунтували, що згідно п. 5.5. договору поруки сторони передбачили, що договір представниками сторін прочитаний, відповідає намірам сторін та досягнутим між сторонами домовленостям, що засвідчується власними підписами сторін, які діють з повним розумінням предмету та змісту договору. Оскільки матеріалами справи не підтверджено недодержання в момент вчинення правочину сторонами вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 Цивільного кодексу України, суд дійшов висновку про відсутність підстав для визнання недійсним підпункту 5.4. договору поруки №00091.13-CBD/SUR від 10.11.2014 року.

Таким чином, у господарській справі № 910/3800/21 була надана оцінка дійсності та укладеності договору поруки №00091.13-CBD/SUR від 10.11.2014 року в певній частині умов договору.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

З урахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції вважає, що у суду першої інстанції не було правових підстав для зупинення провадження в цій справі, а тому ухвала Ірпінського міського суду Київської області від 22 лютого 2024 року підлягає скасуванню, а справа направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 367-368, 374,379, 381-384, 389 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Міжнародний інвестиційний банк» - задовольнити.

Ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 22 лютого 2024 року - скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених у ст. 389 ЦПК України

Повний текст постанови складено 29 травня 2024року.

Суддя-доповідач О. В. Желепа

Судді О. Ф. Мазурик

О. В. Немировська