Справа № 638/9807/21
РІШЕННЯ
29 квітня 2024 року Київський районний суд міста Харкова у складі:
судді Єфіменко Н.В.,
за участі секретаря Лущан В.О.,
позивача ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Харківській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Державна казначейська служба України, про відшкодування моральної шкоди,-
встановив:
02.07.2021 ухвалою судді Дзержинського районного суду Подус Г.С. цивільна справа за вказаною вище позовною заявою передана за підсудністю до Київського районного суду на підставі п.1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України.
20.08.2021 ухвалою Київського районного суду м. Харкова позовна заява залишена без руху.
11.10.2021 на усунення недоліків, ОСОБА_1 подана відповідна заява.
18.10.2021 ухвалою Київського районного суду м. Харкова позовна заява ОСОБА_1 визнана неподаною та повернута позивачу.
26.04.2022 постановою Полтавського апеляційного суду апеляційна ухвала Київського районного суду м. Харкова від 18.10.202 скасована, матеріали справи повернуті до суду першої інстанції для продовження розгляду зі стадії відкриття провадження у справі.
27.10.2022 справа за позовом ОСОБА_1 до Обласного слідчого управління про відшкодування моральної шкоди надійшла до Київського районного суду м. Харкова.
01.11.2022 ухвалою Київського районного суду м. Харкова провадження у справі відкрите, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче провадження.
26.01.2023 від ГУ НП в Харківській області надійшло повідомлення, з якого вбачається, що слідче управління ГУ НП в Харківській області не є обласним слідчим управлінням, а у позовній заяві не дотримані вимоги п.2 ч.3 ст. 175 ЦПК України, не зазначено повне найменування юридичної особи та її ідентифікаційний код в ЄДРПОУ. Також зазначено, що слідче управління не ГУНП в Харківській області не є самостійною юридичною особою та не може бути відповідачем у справі.
24.03.2023 ухвалою Київського районного суду м. Харкова надано позивачу можливість реалізації права визначення належного відповідача, підготовче засідання відкладено на 25.04.2023.
25.08.2023 представником позивача подано заяву про відкладення підготовчого засідання.
26.09.2023 ухвалою Київського районного суду м. Харкова закрите підготовче провадження, справа призначена до розгляду по суті на 21.11.2023р.
16.10.2023 до суду надійшло повідомлення від ГУ НП в Харківській області про те, що слідче управління ГУНП в Харківській області не є окремою юридичною особою, а відповідно до ст. 80 ЦК України юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку. Юридична особа наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю, може бути позивачем та відповідачем у суді.
21.11.2023 суд закінчив з`ясування обставин та перевірку їх доказами, перейшов до судових дебатів та видалився до нарадчої кімнати для постановлення рішення.
21.11.2023 ухвалою Київського районного суду м. Харкова поновлено судовий розгляд у справі.
25.12.2023 позивачем подано нова редакція позовної заяви про відшкодування моральної шкоди в якій відповідачем вказане Головне управління Національної поліції в Харківській області, третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Державна казначейська служба України.
26.02.2024р. ухвалою Київського районного суду м. Харкова суд повернувся до стадії підготовчого провадження, прийняв до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 в редакції від 25.12.2023, призначив підготовче засідання на 27.03.2024.
27.03.2024 ухвалою Київського районного суду м. Харкова закрите підготовче провадження, справа призначена до розгляду по суті на 29.04.2024.
У судовому засідання позивач позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.
Представник відповідача та представник третьої особи, належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду, не з`явились.
Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Відповідно до ч.4 ст.12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Підстав для відкладення розгляду справи, передбачених ст.223 ЦПК України, судом не встановлено.
За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та третьої особи.
Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин:
19.02.2024 вищезазначена ухвала набрала законної сили.
Встановивши фактичні обставини в справі, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, дослідивши та оцінивши надані докази в їх сукупності, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд висновує:
Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до ч.1 ст.48 ЦПК України сторонами у цивільному процесі є позивач і відповідач.
Належними сторонами в цивільному процесі є суб`єкти переданих на розгляд суду спірних матеріально-правових відносин. При цьому, належний позивач - особа, якій належить право вимоги; належний відповідач - особа, котра повинна відповідати за позовом. Відповідно, неналежними сторонами у справі є ті особи, які не є суб`єктами права вимоги чи несення обов`язку.
Обґрунтування належності у осіб процесуальної правосуб`єктності позивача і відповідача покладається на позивача та осіб, які порушують процес на захист прав та інтересів позивача.
Разом із тим, суд, розглядаючи справу, повинен вирішити питання про правильність визначення процесуальної правосуб`єктності сторін, зокрема, що позивач дійсно є суб`єктом тих прав, законних інтересів та юридичних обов`язків, які становлять зміст спірних правовідносин і з приводу яких суд повинен ухвалити судове рішення.
При цьому слід ураховувати, що правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси.
Отже, під час розгляду спору суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси позивача, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.
При цьому, нормами ЦПК України не передбачено можливості заміни позивача чи залучення особи як співпозивача.
Тобто, якщо позов пред`явила особа, якій не належить право вимоги (особа, права якої не порушені та не оспорені), суд повинен відкрити провадження, встановити дійсні обставини і, переконавшись у тому, що вимоги пред`явлено неналежним позивачем, відмовити йому у задоволенні позову.
Водночас не підлягає судовому захисту похідний інтерес позивача у захисті порушеного права іншої особи (постраждалого), оскільки судовому захисту підлягає саме порушене право останнього.
Однак, ані дружина позивача, ані його син не є позивачами у даній справі, а відтак, у позивача ОСОБА_1 правові підстави звернення до суду з вимогами про стягнення компенсації моральної шкоди на їх користь, - відсутні.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до п. 13 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір», судовий збір не справляється за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду. Таким чином, судовий збір за розгляд справи необхідно віднести за рахунок держави.
Керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 76-82, 141, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -
У задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Харківській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Державна казначейська служба України, про відшкодування моральної шкоди, - відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ).

Відповідач: Головне управління Національної поліції в Харківській області (, вул. Жон Мироносиць, буд. 13).

Третя особа: Державна казначейська служба України (, м. Київ, вул. Бастіонна, буд. 6).

Суддя Н.В.Єфіменко