20.06.2024
Справа № 635/4114/23
Провадження № 6/642/128/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2024 року м. Харків

Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Гримайло А.М.,

за участю секретаря Антонян А. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Роній Фарм» - Брунь Олексія Миколайовича про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню,

в с т а н о в и в:

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Роній Фарм» - Брунь О. М. звернувся до Ленінського районного суду м. Харкова через систему «Електронний суд» про визнання виконавчого листа № 635/4114/23 таким, що не підлягає виконанню,посилаючись на те, що рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 13.12.2013 року у справі № 635/4114/23 частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ТОВ "Роній Фарм" про стягнення заборгованості з орендної плати за договором № 1ЄК від 01.02.2021 за період з 01.03.2022 до 30.11.2022, заборгованості з відшкодування вартості комунальних послуг за період з 01.12.2021 року по 31.11.2022 року; з ТОВ "Роній Фарм" на користь ОСОБА_1 стягнуто заборгованість з орендної плати за договором № 1ЄК від 01.02.2021 за період з 01.03.2022 до 30.11.2022 у розмірі 180 000 грн. 00 коп., заборгованість з відшкодування вартості комунальних послуг за період з 01.12.2021 року по 31.11.2022 року у розмірі 25432,31 грн., судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2054,32 грн. 32 коп., всього 207 486 грн. 64 коп.; з ТОВ "Роній Фарм" на користь ОСОБА_2 стягнуто заборгованість з орендної плати за договором № 1ЄК від 01.02.2021 за період з 01.03.2022 до 30.11.2022 у розмірі 180 000 грн. 00 коп., заборгованість з відшкодування вартості комунальних послуг за період з 01.12.2021 року по 31.11.2022 року у розмірі 25432,31 грн., судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2054,32 грн., всього 207 486 грн. 64 коп.

Відповідач в повному обсязі сплатив вказану суму боргу після вступу цього рішення суду в законну силу, а саме: 18.03.2024 згідно із банківською квитанцією № 0.0..1 у рахунок погашення боргу перед ОСОБА_1 сплачено 107 486,64 грн., 01.04.2024 згідно з банківською квитанцією № 0.0..1 у рахунок погашення боргу перед ОСОБА_1 сплачено 100 000,0 грн.; 01.05.2024 згідно із банківською квитанцією № 0.0..1 у рахунок погашення боргу перед ОСОБА_2 сплачено 107 486,64 грн., 03.06.2024 згідно з банківською квитанцією № 0.0..1 у рахунок погашення боргу перед ОСОБА_2 відповідачем сплачено 100 000,0 грн.; тобто станом на 03.06.2024 ТОВ «Роній Фарм» повністю погасило борг перед позивачами відповідно до рішення суду.

Оскільки всі зобов`язання із сплати боргу за рішенням суду від 13 грудня 2023 року ТОВ "Роній Фарм"вже виконані, вважав, що є підстави для визнання рішення суду або виконавчого листа чи судового наказу, таким, що підлягає виконанню на підставі ч. 2 ст. 432 ЦПК України, та що це стане запорукою того, що за даним виконавчим документом не почнеться повторне стягнення сум, що вже були сплачені відповідачем добровільно.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 13.06.2024 заяву представника ТОВ «Роній Фарм» - Брунь О. М. про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, прийнято до розгляду.

У судове засідання представник ТОВ «Роній Фарм» - Брунь О. М., позивачі по справі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені своєчасно належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Відповідно до ч. 3 ст. 432 ЦПК України неявка учасників справи не є перешкодою для розгляду заяви.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини.

Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 13.12.2013 року у справі № 635/4114/23, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного суду від 05.03.2024,

частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ТОВ "Роній Фарм" про стягнення заборгованості з орендної плати за договором № 1ЄК від 01.02.2021 за період з 01.03.2022 до 30.11.2022, заборгованості з відшкодування вартості комунальних послуг за період з 01.12.2021 року по 31.11.2022 року; з ТОВ "Роній Фарм" на користь ОСОБА_1 стягнуто заборгованість з орендної плати за договором № 1ЄК від 01.02.2021 за період з 01.03.2022 до 30.11.2022 у розмірі 180 000 грн. 00 коп., заборгованість з відшкодування вартості комунальних послуг за період з 01.12.2021 року по 31.11.2022 року у розмірі 25432,31 грн., судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2054,32 грн. 32 коп., всього 207 486 грн. 64 коп.; з ТОВ "Роній Фарм" на користь ОСОБА_2 стягнуто заборгованість з орендної плати за договором № 1ЄК від 01.02.2021 за період з 01.03.2022 до 30.11.2022 у розмірі 180 000 грн. 00 коп., заборгованість з відшкодування вартості комунальних послуг за період з 01.12.2021 року по 31.11.2022 року у розмірі 25432,31 грн., судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2054,32 грн., всього 207 486 грн. 64 коп.

Згідно з банківською квитанцією № 0.0..1 від 18.03.2024 у рахунок погашення боргу ТОВ "Роній Фарм" на користь ОСОБА_1 сплачено 107 486,64 грн., згідно з банківською квитанцією № 0.0..1 від 01.04.2024 у рахунок погашення боргу перед ОСОБА_1 сплачено 100 000,0 грн.; 01.05.2024 згідно із банківською квитанцією № 0.0..1 у рахунок погашення боргу перед ОСОБА_2 сплачено 107 486,64 грн., згідно з банківською квитанцією № 0.0..1 від 03.06.2024 у рахунок погашення боргу перед ОСОБА_2 . ТОВ "Роній Фарм" сплачено 100 000,0 грн.; тобто станом на 03.06.2024 ТОВ «Роній Фарм» повністю погасило борг перед позивачами, до рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 13.12.2013 року у справі № 635/4114/23 виконано у добровільному порядку у повному обсязі.

Виконавчий лист у справі № 635/4114/23 з метою примусового виконання рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 13.12.2013 року судом не видавався.

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до положень ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог. Зважаючи на наведену норму, у суду були відсутні підстави для розгляду питання визнання виконавчих документів такими, що не підлягають виконанню, з тих підстав, які не були заявлені заявником.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами : письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 431 ЦПК України встановлено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Виконавчий лист, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами. Виконавчий лист, судовий наказ, ухвала мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Протягом п`яти днів після набрання судовим рішенням законної сили виконавчий документ, зазначений в частині третій цієї статті, вноситься до Єдиного державного реєстру виконавчих документів, а його копія (текст), що містить інформацію про веб-адресу такого документа у Єдиному державному реєстрі виконавчих документів, надсилається стягувану на його офіційну електронну адресу, або, у разі її відсутності, рекомендованим чи цінним листом.

Законом України «Про виконавче провадження» визначено вичерпний перелік рішень суду, що підлягають примусовому виконанню - виконавчі документи, та вказано наступне. Підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України; ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом,

В силу положень ч. 2 ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Відповідно до положень п. 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України та ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами.

За вимогами статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно правової позиції, визначеної в постанові Верховного суду України від 16 січня 2018 року по справі № 755/15479/14-ц, підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання) та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» примусове виконання судових рішень і рішень інших органів посадових осіб покладається на органи державної виконавчої служби та у визначених Законом України «Про виконавче провадження» випадках - на приватних виконавців.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що примусовому виконанню підлягають рішення на підставі таких Виконавчих документів:

1) виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України;

Суд вважає, що представником заявника передчасно заявлені вимоги про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, за причин добровільного виконання судового рішення у повному обсязі, оскільки для задоволення такої заяви необхідна наявність виконавчого листа, в той час як виконавчий лист у справі № 635/4114/23 на підставі рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 13.12.2013 року про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ТОВ "Роній Фарм" про стягнення заборгованості з орендної плати за договором № 1ЄК від 01.02.2021 за період з 01.03.2022 до 30.11.2022, заборгованості з відшкодування вартості комунальних послуг за період з 01.12.2021 року по 31.11.2022 року, Ленінським районним судом не видавався, що є підставою для відмови у задоволенні заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 258, 259, 264, 265, 353, 432 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд

у х в а л и в:

У задоволенні заяви представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Роній Фарм» - Брунь О. М. про визнання виконавчого листа у справі № 635/4114/23 на підставі рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 13.12.2013 року таким, що не підлягає виконанню, відмовити.

Копію ухвали направити сторонам по справі для відома.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухали складено 20.06.2024 року.

Суддя - А. М. Гримайло