Справа № 442/6545/22 Головуючий у 1 інстанції Нагірна О.Б.
Провадження № 22-ц/811/295/24 Доповідач в 2-й інстанції Шандра М. М.
Провадження № 22-ц/811/175/24
УХВАЛА

31 травня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Шандри М.М.

суддів: Крайник Н.П., Левика Я.А.

розглянувши у місті Львові без повідомлення учасників справи заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів в складі: Шандри М.М., Крайник Н.П. та Левика Я.А.,

встановила:

У провадженні Львівського апеляційного суду знаходиться цивільна справа за апеляційними скаргами ОСОБА_1 на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 11.12.2023 та ОСОБА_2 на ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 11.12.2023 у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та стягнення компенсації частки зі спільного майна подружжя.

29.05.2024 від ОСОБА_1 надійшла письмова заява про відвід колегії суддів у складі суддів: Шандри М.М., Крайник Н.П. та Левика Я.А. від розгляду цієї справи.

Заява обґрунтована тим, що вказана колегія суддів розглядала апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 20.12.2023 у цій справі, за наслідками розгляду якої постановою від 30.04.2024 апеляційну скаргу було залишено без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду - без змін. Під час розгляду вказаної апеляційної скарги колегією суддів було допущено ряд порушень норм процесуального права, внаслідок чого ухвалено незаконну та необґрунтовану постанову. Наведені обставини викликають у неї обґрунтований сумнів у неупередженості та об`єктивності суддів Шандри М.М., Крайник Н.П. та Левика Я.А. при розгляді справи № 442/6545/22.

Розглянувши заяву про відвід, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для відводу колегії суддів в складі суддів: Шандри М.М., Крайник Н.П. та Левика Я.А., виходячи з такого.

Відповідно до статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Згідно з частиною другою статті 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Європейський суд з прав людини вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (BELUKHA v. UKRAINE, N 33949/02, § 49-52, ЄСПЛ, від 09 листопада 2006 року).

Зміст заяви ОСОБА_1 про відвід колегії суддів в складі суддів: Шандри М.М., Крайник Н.П. та Левика Я.А. не свідчить про наявність підстав, передбачених статтями 36, 37 ЦПК України, для відводу суддів.

Оцінюючи, чи наявні підстави для відводу за суб`єктивним критерієм, апеляційний суд констатує, що відсутні будь-які підстави стверджувати, що судді Львівського апеляційного суду: Шандра М.М., Крайник Н.П. та Левик Я.А. мають та виявляють особисту упередженість під час розгляду цієї справи. Презумпція особистої неупередженості судді діє, допоки не з`являться докази на користь протилежного. Доказів протилежного заявником не надано.

За об`єктивним критерієм підлягає встановленню, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Вирішальним, при цьому, є те, чи є побоювання учасників справи щодо відсутності безсторонності у певного судді об`єктивно підтвердженими. Доводи заяви ОСОБА_1 про відвід суддів не містять посилання на обставини, які б дали підстави для висновку про необ`єктивність та упередженість колегії суддів.

Фактично доводи заяви ОСОБА_1 зводяться до її незгоди з процесуальними рішеннями колегії суддів під час розгляду її апеляційної скарги, що відповідно до ч.4 ст. 36 ЦПК України не може бути підставою для відводу.

Обгрунтованих даних про те, що колегія суддів в складі суддів: Шандри М.М., Крайник Н.П. та Левика Я.А. порушуює право ОСОБА_1 на справедливий розгляд справи незалежним і безстороннім судом, матеріали справи не містять, а наведені заявником обставини не дають підстав для висновку про упередженість та необ`єктивність суддів.

За таких обставин колегія суддів вважає, що відвід є необґрунтованим.

Згідно з частинами другою, третьою статті 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

З урахуванням необґрунтованості заявленого відводу, питання про відвід суддів відповідно до частини третьої статті 40 ЦПК України підлягає передачі на розгляд іншому судді, визначеному у встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України порядку.

Керуючись ст. ст. 36, 40 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила:

Відвід заявлений ОСОБА_1 колегії суддів в складі суддів: Шандри М.М., Крайник Н.П. та Левика Я.А. визнати необґрунтованим.

Вирішення питання про відвід колегії суддів у складі суддів: Шандри М.М., Крайник Н.П. та Левика Я.А. передати на розгляд іншого судді, який не входить до складу суду, що розглядає дану справу, призначення якого провести в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 33 ЦПК України.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді