П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

8 травня 2024 року місто Київ

справа № 754/1822/23

провадження №22-ц/824/9727/2024

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Шкоріної О.І., суддів - Поливач Л.Д., Стрижеуса А.М. за участю секретаря судового засідання - Височанської Н.В.

сторони:

позивач - Адвокатське бюро «Ігнатюк та партнери»

відповідач - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 22 травня 2023 року, ухвалене у складі судді Бабко В.В.,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2023 року позивач АБ «Ігнатюк та партнери» звернувся до суду з позовом до відповідачки ОСОБА_1 про стягнення заборгованості зі сплати гонорару за договором про надання правової допомоги.

Позов обґрунтовано тим, що 1 лютого 2019 року між АБ «Ігнатюк та партнери» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання правової допомоги, за умовами якого бюро взяло на себе зобов`язання надати відповідачу правову консультацію, здійснити представництво та надати інші види правової допомоги, у тому числі, у судах під час вирішення спору про протиправність дій органів Пенсійного фонду України у частині перерахунку раніше призначеної відповідачу, як прокурору, пенсії за вислугою років.

Відповідно до пункту 3.1 розділу 3 вказаного договору за надання правової допомоги відповідач сплачує бюро гонорар у розмірі 221 565, 54 грн., який становить суму трьох перерахованих місячний пенсійних виплат.

На виконання умов вказаного договору ОСОБА_1 було сплачено бюро 10 800 грн.

Позивачем було надано відповідачу правову консультацію, здійснено збір доказів для підготовки позову, виконано розрахунок розміру заробітної плати, підготовку та подачу відповідного позову до Тернопільського окружного адміністративного суду від імені ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 29 березня 2019 року у справі № 500/535/19, що набрало законної сили, позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві від 20 лютого 2019 року № 35656/03 про відмову ОСОБА_1 у проведенні перерахунку з 19 лютого 2018 року пенсії за вислугою років, у зв`язку з підвищенням заробітної плати працівникам прокуратури на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 657 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури». Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити з 19 лютого 2018 року перерахунок та виплату пенсії за вислугою років ОСОБА_1 , без обмеження її граничного розміру, з розрахунку 90% від суми місячної заробітної плати, яка визначена висновком № 10 судової економічної експертизи судового експерта Перепелиці С.Н. від 15 березня 2019 року та складає 82 061,32 грн. без обмеження її граничного розміру, з урахуванням раніше проведених виплат. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 витрати по оплаті судового збору у розмірі 768, 40 грн.

Таким чином, бюро у повному обсязі виконано умови договору про надання правової допомоги.

18 жовтня 2020 року бюро направило ОСОБА_1 претензію у порядку досудового врегулювання цивільно-правового спору, відповідно до якої просило останню виконати умови договору про надання правової допомоги, сплативши гонорар у розмірі 210 765, 54 грн.

18 листопада 2020 року ОСОБА_1 направила бюро відповідь на претензію, згідно з якою станом на 18 листопада 2020 року органами Пенсійного фонду України рішення суду у частині перерахунку та виплати їй пенсії не виконано. Зокрема не здійснено виплату пенсії з 19 лютого 2018 року по 19 лютого 2019 року на загальну суму близько 740 000 грн. Також у відповідь на претензію зазначила, що відсутні обумовлені договором підстави для виконання нею взятих на себе зобов'язань щодо сплати гонорару за надану правову допомогу, так як вважає, що спір з цього питання відсутній, а виплата гонорару за надану правову допомогу буде здійснена після виконання рішення суду.

АБ «Ігнатюк та партнери» 22 червня 2021 року та 13 вересня 2022 року було направлено ОСОБА_1 претензію у порядку досудового врегулювання цивільно - правового спору про сплату гонорару за договором про надання правової допомоги.

Відповідно до листа Головного управління пенсійного фонду в м. Києві від 31 січня 2023 року розпорядженням від 11 липня 2019 року рішення Тернопільського окружного адміністративного суду у справі за позовом ОСОБА_1 було виконано в межах резолютивної частини. Виплату пенсії у новому розмірі та кошти з 20 червня 2019 року по 31 липня 2019 року нараховані у серпні 2019 року через банківську установу. Борг за період з 19 лютого 2018 року по 19 лютого 2019 року нарахований та виплачений у травні 2021 року через банківську установу.

Отже, ОСОБА_1 у порушення прав АБ «Ігнатюк та партнери» умови договору про надання правової допомоги належним чином не виконала, гонорар у повному обсязі у добровільному порядку не сплатила.

З урахуванням викладеного АБ «Ігнатюк та партнери» просило суд стягнути з ОСОБА_1 гонорар у розмірі 210 765,54 грн., а також на підставі статті 625 ЦК України інфляційні витрати у розмірі 69 401, 10 грн. та 3% річних у розмірі 10 965, 58 грн.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 22 травня 2023 року позов АБ «Ігнатюк та партнери» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АБ «Ігнатюк та партнери» заборгованість: зі сплати гонорару за договором про надання правової допомоги від 1 лютого 2019 року у розмірі 210 765, 54 грн., 3% річних у розмірі 10 965, 58 грн., інфляційні витрати у розмірі 69 401, 10 грн.. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АБ «Ігнатюк та партнери» витрати пов'язані зі сплатою судового збору в розмірі 4 366, 98 грн.

Не погоджуючись з рішення суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в який просила скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог АБ «Ігнатюк та партнери» відмовити. Вважає рішення незаконним та необґрунтованим, ухваленим за неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи та за недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, висновки суду не відповідають обставинам справи та зроблені з грубими порушеннями норм процесуального та матеріального права, які призвели до неправильного вирішення справи. Зокрема зазначає про те, що суд першої інстанції залишив поза увагою факти невиконання позивачем умов договору, те безпідставності у зв`язку з цим його вимог про стягнення несплаченої частини гонорару. Позивач самоусунувся від виконання взятих на себе обов`язків, обмежившись підготовкою позову від імені відповідача та розрахунком заробітної плати відповідача для перерахунку пенсії. Водночас підготовлений позов позивач до суду особисто не подавав, від імені відповідача його не підписував, ані ордеру, ані договору про надання правової допомоги, ані довіреності на представлення інтересів відповідача у Тернопільському окружному адміністративному суді позивач до позову не долучав, що свідчить про відсутність у позивача на момент підготовки позову самого наміру здійснювати представництво інтересів відповідача у суді.

Суд першої інстанції до заперечень відповідача, викладених детально у відзиві на позовну заяву стосовно цих обставин, з наведенням та долученням доказів, що підтверджують ці заперечення, поставився критично, проте мотивів такого ставлення в оскаржуваному рішенні не навів.

Всупереч взятим відповідно до умов договору на себе зобов`язанням, позивач до експертних установ для проведення судової економічної експертизи з метою підтвердження розміру розрахованої заробітної плати не звернувся, правову допомогу в цій частині не надав, про причини не виконання умов договору не повідомив.

Судом першої інстанції не встановлено усіх фактичних обставин справи, зокрема того, що позивачем фактично не здійснювався супровід під час розгляду справи у суді першої та апеляційної інстанції, яку розглянуто Тернопільським окружним адміністративним судом у порядку письмового провадження, без участі сторін, а апеляційну скаргу ГУ ПФУ в м. Києві Восьмим апеляційним адміністративним судом ухвалою від 20 червня 2019 року повернуто скаржнику у зв`язку з не усуненням недоліків апеляційної скарги, яку залишено без руху, що не є та не може бути наслідком надання правової допомоги.

Судом першої інстанції не досліджено та не з`ясовано чому позивачем не надавалась відповідачу будь-яка правова допомогу з питань виконання рішення суду, яке набрало законної сили, органами Пенсійного фонду України в контексті взятих на себе зобов`язань відповідно до умов договору. Позивачем будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження факту надання ним правової допомоги з питань виконання рішення суду не надано.

Судом першої інстанції при розгляді справи та ухваленні оскаржуваного рішення порушено право відповідача бути повідомленим про місце, дату і час судового засідання, чим порушено принци відкритості судового процесу, внаслідок чого оскаржуване рішення повинно бути скасоване.

У відзиві на апеляційну скаргу представник АБ «Ігнатюк та партнери» просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції як законне і обгрунтоване залишити без змін.

Постановою Київського апеляційного суду від 21 листопада 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 22 травня 2023 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 28 лютого 2024 року касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Вичікова В.В. задоволено частково. Постанову Київського апеляційного суду від 21 листопада 2023 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Вичіков В.В. доводи апеляційної скарги підтримав в повному обсязі, просив апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити в задоволені позовних вимог в повному обсязі.

Представник позивача АБ «Ігнатюк та партнери» в особі виконуючого обов`язки керуючого Ігнатюка В.М. в судовому засіданні заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді Шкоріної О.І., пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого у справі судового рішення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Згідно ч. 1, 2 ст. 211 ЦПК України розгляд судом цивільної справи відбувається в судовому засіданні, про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи.

Порядок повідомлення учасників справи про розгляд справи встановлений статями 128 - 130 ЦПК України, про належне повідомлення особи про вчинення відповідної процесуальної дії може свідчити розписка. Розписка про одержання судової повістки з поміткою про дату вручення в той самий день особами, які її вручали, повертається до суду.

За правилом частин п`ятої, шостої статті 128 ЦПК України судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно. Судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

Разом з тим, доказів отримання відповідачем ОСОБА_1 судової повістки про те, розгляд справи відбудеться 22 травня 2023 року матеріали справи не містять і, відповідно, сторона відповідача не мала можливості бути присутньою під час розгляду справи та надати свої заперечення проти позовної заяви.

Порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою (пункт 3 частини третьої статті 376 ЦПК України).

Розгляд справи за відсутності учасника процесу, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також порушенням вимог статей 128, 130, 223 ЦПК України.

Відповідно до частин першої та другої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Крім того, у пункті 26 рішення Європейського суду з прав людини від 15 травня 2008 року у справі «Надточій проти України» (заява № 7460/03) зазначено, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Згідно до ч.2 ст. 223 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку, у разі неявки в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання.

Неповідомлення судом учасника справи про розгляд справи є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, частиною першою якої передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

У рішеннях від 27 червня 2017 року у справі «Лазаренко та інші проти України» і від 3 жовтня 2017 року у справі «Віктор Назаренко проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що національне законодавство містить спеціальні норми щодо забезпечення інформування сторін про ключові процесуальні дії і дотримання, таким чином, принципу рівності сторін, та зберігання відповідної інформації. Відповідні норми вимагають, щоб у випадку надсилання судових документів поштою вони надсилались рекомендованою кореспонденцією. Більше того, особа, яка вручає документ, має повернути до суду розписку про одержання, а національне законодавство чітко вимагає, щоб таку розписку було долучено до матеріалів справи.

З огляду на наведене, та зважаючи на те, що судом першої інстанції розглянуто справу без участі відповідача, який не був належним чином повідомлений про розгляд справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність підстав для скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового судового рішення.

Щодо вирішення справи по суді спору колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, що між АБ «Ігнатюк та партнери» та ОСОБА_1 1 лютого 2019 року було укладено Договір про надання правової допомоги.

Відповідно до п. 1.1. Договору про надання правової допомоги, Бюро зобов`язується надати правову консультацію, здійснити представництво та надати інші види правової допомоги клієнту з приводу юридичного супроводу інтересів клієнта в органах Пенсійного фонду України, органах прокуратури, державних та недержавних експертних установах України, судах загальної та адміністративної юрисдикції першої, апеляційної та касаційної інстанції під час розгляду та вирішення спору про протиправність дій органів Пенсійного фонду України в частині перерахунку раніше призначеної органами Пенсійного фонду України клієнту, як прокурору, пенсії за вислугою років з розміру 90%; забезпечити якісну підготовку та пред`явлення до суду адміністративного позову у справі про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити дії до органів Пенсійного фонду України; забезпечити участь у судових засіданнях за пред`явленим позовом в суді першої, апеляційної та касаційної інстанції по даній справі; забезпечити у разі прийняття судом рішення на користь клієнта та вступу судового рішення в законну силу, виконання прийнятого у справі судового рішення на умовах і в порядку, що визначені цим Договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання Договору.

Згідно із п. 1.2. Договору про надання правової допомоги, правова допомога за цим Договором може полягати у наданні Бюро правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правого супроводу діяльності клієнта, складання заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення, реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні, а також в інших формах, визначених сторонами.

Відповідно до Договору про надання правової допомоги від 1 лютого 2019 року Бюро зобов`язується: своєчасно та якісно надавати клієнту правовому допомогу в необхідному для клієнта обсязі; інформувати клієнта про хід виконання його завдань та доручень, а на вимогу клієнта також надавати таку інформацію у письмовій формі; повідомляти клієнта про виникнення конфлікту інтересів та інших причин, що є підставою для відмови від надання правової допомоги з моменту їх виявлення; на вимогу клієнта повернути невикористані кошти, призначені для покриття фактичних витрат бюро, пов`язаних з наданням правової допомоги, у випадку припинення Договору чи його одностороннього розірвання; на вимогу клієнта надавати звіт про напрямки використання коштів, призначених для покриття фактичних витрат бюро, якщо клієнтом відбулось авансування таких витрат; не розголошувати без попередньої згоди інформацію, що стала відома бюро чи адвокату про клієнта, а також питання, з яких клієнт звертався до Бюро, зміст порад, консультацій, роз`яснень бюро, складених ним документів, інформації, що зберігається на електронних носіях, та інших документів і відомостей, одержаних бюро при наданні правової допомоги (п. 2.1. Договору).

Клієнт, відповідно до Договору про надання правової допомоги, зобов`язаний: сплатити гонорар в розмірі та на умовах, визначених Договором; компенсувати фактичні витрати на надання правової допомоги в порядку, передбаченому Договором; надати повно та достовірну інформацію, наявні документи та матеріали, що мають значення для якісного та повного надання правової допомоги; надати адвокату Ігнатюку Володимиру Миколайовичу, за необхідності, довіреність для представництва інтересів клієнта в судах, арбітражах, третейських судах, органах державної влади, на підприємствах, в установах, організаціях всіх форм власності та підпорядкування, та перед фізичними особами з питань, щодо надання правової допомоги клієнту; підписувати акти-прийому передач послуг; не вимагати виконання дій, що виходять за межі професійних прав і обов`язків бюро та адвоката (п. 2.3. Договору).

Також згідно розділу 3 Договору про надання правової допомоги, сторони обумовили ціну договору та порядок розрахунків. Так за надання правової допомоги клієнт сплачує бюро гонорар у розмірі 221 565, 54грн, який становить суму трьох перерахованих клієнту органами ПФУ місячних пенсійних виплат, яка за попередніми узгодженнями з клієнтом та розрахунками складає 73 855, 18грн на місяць. Сторонами допускається авансування витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги. Розрахунок за даним Договором здійснюється шляхом сплати частини гонорару у розмірі 10 800, 00 грн. авансом в день підписання цього договору, інша частина гонорару, сплачується клієнту за наслідками наданої правової допомоги після проведення органами ПФУ перерахунку пенсії та після отримання клієнтом від органів ПФУ перерахованих за судовим рішенням, яке вступило в законну силу, пенсійних виплат на його пенсійний картковий рахунок. Сторони домовились, що задоволення позову у справі та набрання судовим рішенням за позовом клієнта та реальне виконання цього рішення органами пенсійного фонду є підтвердженням остаточного виконання Адвокатським бюро умов укладеного договору. Сторонами допускається можливість зміни розміру гонорару бюро як в сторону збільшення так і в сторону зменшення, однак не менше 10 800, 00 грн., які сплачені клієнтом (п. 3.1., 3.3, 3.6., 3.7 Договору).

У розділі 5 Договору про надання правової допомоги визначено, що у випадку порушення своїх зобов`язань за цим договором, сторони несуть відповідальність, зазначену цим договором та чинним в Україні законодавством. Порушення зобов`язання є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Встановлено, що на момент укладання Договору, відповідачка сплатила позивачеві суму в розмірі 10 800, 00 грн., за підготовку адміністративного позову.

Позивачем 01 лютого 2019 року було видано Ордер серії КС № 308040, на підставі договору про надання правової допомоги, на представництво інтересів ОСОБА_1 в органах ПФУ, прокуратурі, судах адміністративної юрисдикції усіх рівнів, експертних установах адвокатом Ігнатюком В.М.

Згідно свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серії КС № 5937/10 Ігнатюк В.М. має право на заняття адвокатською діяльністю, та згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Ігнатюк В.М. є керівником АБ «Ігнатюк та партнери».

Також судом установлено, що до Тернопільського окружного адміністративного суду було подано позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду Україні в м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

Тернопільським окружним адміністративним судом 29.03.2019 по справі № 500/535/19 було ухвалено рішення по справі про часткове задоволення позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду Україні в м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

Як убачається з мотивувальної частини рішення на 11 сторінці в абзаці 2, 3 зазначено: «Надаючи оцінку правовідносинам щодо визначення розміру заробітної плати позивачки, з якої відповідачем має бути проведено перерахунок пенсії, суд виходить з наявних у матеріалах справи документів, які суд визнає письмовими доказами, а саме: довідки Генеральної прокуратури України №18-108зп від 20.09.2011 про заробітну плату позивача в розмірі 8 214, 41 грн., яка містить підпис заступника Генерального прокурора України про розмір заробітної плати ОСОБА_1 ; довідки про заробітну плату №18-461зп від 15.03.2016 для перерахунку пенсії, яка містить підпис виконувача обов`язки Генерального прокурора України про заробітну плату позивача в сумі 30 569, 68 грн.; довідки адвоката Ігнатюка В.М. від 19.02.2019 про заробітну плату позивача для перерахунку пенсії; висновку №10 судової економічної експертизи судового експерта Перепелюк С.М. від 05.03.2019. Так, враховуючи наявність у матеріалах справи документально підтверджених складових оплати праці позивача, які є необхідні та достатні для проведення відповідних розрахунків, суд приходить до висновку про правомірність дій позивача в частині звернення до судового експерта для проведення судової економічної експертизи для підтвердження розрахункового та документального розміру саме її заробітної плати для перерахунку пенсії, який розрахований адвокатом Ігнатюком В.М. у довідці від 19.02.2019 на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 657 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури».

Так, встановлено, що в межах підготовки позову до суду, адвокатом Ігнатюком В.М., який представляв інтереси ОСОБА_1 , згідно договору та ордеру, було зроблено розрахунок для перерахунку пенсії у довідці від 19.02.2019, про що не заперечує сама відповідачка та зазначає про це у своєму відзиві на позовну заяву.

Восьмий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 20.06.2019 по справі №500/5210/19, апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду Україні в м. Києві на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 29.03.2019 повернув скаржнику. Та як вбачається із конверта та супровідного листа Восьмого апеляційного адміністративного суду від 03.07.2019 № 857/5210/19/353/19 Ігнатюку В.М. , на його заяву від 18.06.2019 надіслано копію рішення та ухвалу суду.

Також встановлено, що АБ «Ігнатюк та партнери» 18.10.2020 направило ОСОБА_1 претензію в порядку досудового врегулювання цивільно-правового спору, відповідно до якою просили ОСОБА_1 виконати п. 2.3. Договору про надання правової допомоги від 01.02.2019, сплативши гонорар, визначений п. 3.1. Договору в розмірі 210 765, 54 грн..

ОСОБА_1 , 18.11.2020 направила до АБ «Ігнатюк та партнери» відповідь на претензію, відповідно до якої зазначено, що станом на 18.11.2020 органами Пенсійного фонду України рішення суду, в частині перерахунку та виплати їй пенсії не виконано. Зокрема не здійснено виплату пенсії з 19.02.2018 по 19.02.2019 на загальну суму близько 740 000,00 грн. Також у відповідь на претензію зазначила, що на сьогодні об`єктивно відсутні обумовлені Договором підстави для виконання нею взятих на себе зобов`язань щодо сплати гонорару за надану правову допомогу, що не може трактуватись як порушення з її боку зобов`язань за Договором. Вважає, що спір з даного питання відсутній, а виплата гонорару за надану правову допомогу буде здійснено після реального виконання рішення суду згідно умов договору.

АБ «Ігнатюк та партнери» 22.06.2021 та 13.09.2022 направило ОСОБА_1 претензію в порядку досудового врегулювання цивільно-правового спору, з вимогою сплатити гонорар обумовлений Договором від 01.02.2019. Однак дані претензії, з боку ОСОБА_1 , залишились без реагування, залишок гонорару адвоката так і не виплачено.

Як вбачається з листа Головного управління пенсійного фонду в м. Києві від 31.01.2023, розпорядженням від 11.07.2019 рішення Тернопільського окружного адміністративного суду, за позовом ОСОБА_1 , було виконано в межах резолютивної частини. Виплату пенсії в новому розмірі та кошти з 20.06.2019 по 31.07.2019 нараховані в серпні 2019 року через банківську установу. Борг за період 19.02.2018 по 19.02.2019 нарахований та виплачений в травні 2021 року через банківську установу.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Як передбачено ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч. 1 ст. 611 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно із ст.901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч.1 ст.903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з п.4 ч.1 ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Договір про надання правової допомоги - це різновид договору про надання послуг.

Відповідно до ч.1 ст.26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документи, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Відповідно до ч.1 та ч.3 ст.27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги укладається в письмовій формі. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права».

Згідно з положеннями ст.29 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» дія договору про надання правової допомоги припиняється його належним виконанням.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час ( ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Як зазначено у розділі 3 Договору про надання правової допомоги, сторони обумовили ціну договору та порядок розрахунків. Так за надання правової допомоги клієнт сплачує бюро гонорар у розмірі 221 565, 54грн, який становить суму трьох перерахованих клієнту органами ПФУ місячних пенсійних виплат, яка за попередніми узгодженнями з клієнтом та розрахунками складає 73 855, 18грн на місяць.

Відтак, адвокатський гонорар є однією з умов, яка була визначена сторонами договору про надання правової допомоги, та, в свою чергу, укладена між сторонами 01 лютого 2019 року та містить вичерпний та детальний зміст умов щодо розміру адвокатського гонорару, його складових, порядку, способу та строків виплати.

Установлено, що позивачем повністю виконані умов договору про надання правової допомоги, рішення Тернопільського окружного адміністративного суду повністю виконано, порушені права відповідачки захищені та відновлені.

Разом з тим, належних та допустимих доказів виконання свого обов`язку зі сплати залишку гонорару позивачу в розмірі 210 765, 54 грн. ОСОБА_1 та її представник ні до суду першої інстанції, ні до суду апеляційної інстанції не надали, а тому на підставі викладеного колегія суддів дійшла висновку про не виконання відповідачкою вимог Договору в частині сплати позивачу визначеного умовами Договору про надання правової допомоги гонорару.

Доводи апеляційної скарги в тій частині, що позивач самоусунувся від виконання взятих на себе обов`язків, останнім не здійснювався супровід під час розгляду справи у суді першої та апеляційної інстанції, не надавалась будь-яка правова допомога з питань виконання рішення суду, яке набрало законної сили, органами Пенсійного фонду України, не можуть бути прийняті в якості підстав для скасування оскаржуваного рішення, оскільки спростовуються фактами, які встановлені при розгляді справи, а саме позивачем складена довідка про заробітну плату позивача для перерахунку пенсії, правильність якої підтверджена висновком експерта, які в свою чергу прийняті адміністративним судом як належні та допустимими докази, в адміністративній справі ухвалено рішення суду на користь відповідача, яке набрало законної сили, і на останок реальне добровільне виконання рішення управлінням Пенсійного фонду України в м.Києві..

Документи, які самостійно витребовувались та залучались відповідачкою ОСОБА_1 для належного розгляду справи є її зобов`язанням відповідно до п.2.3 договору про надання правової допомоги, в якому передбачено зобов`язання клієнта надати повну та достовірну інформацію, наявні документи та матеріали, що мають значення для якісного та повного надання правової допомоги. Натомість, до зобов'язань Бюро не входить збирання доказів про справі ( п.2.1 договору). Згідно з п.2.2 договору Бюро (а так само визначений ним Адвокат) тільки має право збирати відомості про факти, що можуть бути використані як доказ, у встановленому законом порядку, запитувати, отримувати і вилучати речі, документи, їх копії, ознайомлюватись з ними та опитувати осіб за їх згодою; одержувати письмові висновки фахівців, експертів з питань, що потребують спеціальних знань тощо.

Посилання представника відповідача в судовому засідання на недопустимість доказу, яким є лист Головного управління Пенсійного фонду в м.Києві від 31 січня 2023 року та адвокатський запит адвоката Ігнатюка В.М. від 25 січня 2023 року до Головного управління Пенсійного фонду в м.Києві, оскільки такі документи згідно зі ст.24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» можуть готуватися та отримуватися адвокатом виключно для надання правничої допомоги клієнту, є адвокатською таємницею, використані АБ «Ігнатюк та партнери» у судовому спорі зі своїм клієнтом, без її письмової згоди на розголошення адвокатської таємниці, не заслуговують на увагу, виходячи з наступного.

Як зазначалося раніше, гідно з положеннями ст.29 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» дія договору про надання правової допомоги припиняється його належним виконанням.

Умовами договору передбачено, що задоволення позову у справі та набрання судовим рішенням за позовом клієнта законної сили та реальне виконання цього рішення органами пенсійного фонду є підтвердженням остаточного виконання Адвокатським бюро умов укладеного договору .

Оскільки підтвердженням остаточного виконання бюро умов договору про надання правової допомоги є реальне виконання рішення суду органами пенсійного фонду, - звернення позивача до Головного управління пенсійного фонду України та отримання відповіді вчинено на виконання умов договору про надання правової допомоги, відповідно відсутні підстави вважати, що складений позивачем запит та отримана від Головного управління пенсійного фонду України у м.Києві відповідь є недопустимими доказами.

Згідно із ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст.11 ЦК України. Згідно з диспозицією зазначено статті цивільні права та обов`язки виникають з дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. За таких обставин, вбачається, що відповідачка зобов`язана була сплатити послуги за надання правової допомоги, а позивач має право вимагати від відповідача виконання обов`язку щодо оплати наданих послуг.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставлять.

Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений законом або договором.

Відповідачка ОСОБА_1 допустивши порушення взятих на себе зобов`язань по оплаті гонорару, на вимогу позивача має сплатити суму боргу в розмірі 210765,54 грн.з урахуванням інфляційних втрат в розмірі 69401,10 грн., та три проценти річних від простроченої суми в сумі 10965,58 грн..

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки вимоги позивача підлягають задоволенню, з відповідачки ОСОБА_1 на користь АБ «Ігнатюк та партнери» підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 4366,98 грн.

Керуючись ст. ст. 141, 367, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 22 травня 2023 року скасувати і ухвалити нове рішення наступного змісту.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Адвокатського бюро «Ігнатюк та партнери» заборгованість: зі сплати гонорару за договором про надання правової допомоги від 1 лютого 2019 року в розмірі 210 765, 54 грн., 3 % річних у розмірі 10 965, 58 грн., інфляційні втрати у сумі 69 401, 10 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Адвокатського бюро «Ігнатюк та партнери» витрати пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 4 366, 98 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Постанова складена 24 травня 2024 року.

Суддя-доповідач: О.І. Шкоріна

Судді: Л.Д. Поливач

А.М. Стрижеус