Провадження № 2-др/127/77/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 червня 2024 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого - судді Воробйова В.В.,

за участю секретаря Шмигори О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці заяву представника позивача ОСОБА_1 про стягнення витрат на правничу допомогу у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Ідея Банк», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби м. Вінниці Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ), про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И В:

20.05.2024 року Вінницький міський суд Вінницької області у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Ідея Банк», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби м. Вінниці Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ), про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню ухвалив рішення, яким позов було задоволено.

22.05.2024 року копія зазначеного рішення суду була направлена представнику позивача для відома.

29.05.2024 року представник позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_1 , подала до суду заяву щодо стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 10000,00 грн. з клопотанням про поновлення процесуального строку. Вказана заява була зареєстрована судом в той же день.

В судове засідання сторони не з`явилися, хоча про час, дату та місце судового розгляду повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Заяв та заперечень від відповідачів до суду не надходило.

Дослідивши матеріали цивільної справи та заяви про стягнення витрат на правничу допомогу суд встановив наступне.

Статтею 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Витрати пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами (ч. 1, ч. 2 ст. 137 ЦПК України).

При цьому, за приписами ч. 1, ч. 3 ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Таким чином, відшкодування судових витрат здійснюється у разі наявності відповідної заяви сторони, яку вона зробила до закінчення судових дебатів, якщо справа розглядається з повідомленням учасників справи з проведенням дебатів, а відповідні докази надані цією стороною або до закінчення судових дебатів, або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Як вже зазначалось вище, рішення суду у вказаній справі було ухвалено 20.05.2024 року, та було отримано представником позивача 22.05.2024 року, а заява про ухвалення у справі додаткового рішення надійшла до суду - 29.05.2024 року.

Таким чином, стороною позивача було подано заяву та докази понесення судових витрат з пропуском строку, встановленого частиною 8 статті 141 ЦПК України.

Відповідно до ст.ст. 120, 121 ЦПК України, строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом. Строки, встановлені законом або судом, обчислюються роками, місяцями і днями, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.

Стаття 123 ЦПК України вказує на те, що перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Статтею 127 ЦПК України визначено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк.

Згідно із ч. 3 ст. 127 ЦПК України, якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ст. 126 ЦПК України, право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Вимоги вказаної статті мають імперативний характер та зобов`язують суд залишити без розгляду заяву про розподіл судових витрат по справі, подану після визначеного ч. 8 ст. 141 ЦПК України граничного строку для її подання.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Тойшлер проти Германії» від 04 жовтня 2001 року наголошено, що обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів.

З урахуванням викладеного, правові підстави для задоволення заяви (клопотання) про поновлення процесуального строку є недоведеними. За таких обставин у задоволенні заяви (клопотання) про поновлення процесуального строку відмовляється.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що представником позивача було пропущено п`ятиденний строк подачі заяви про ухвалення додаткового рішення, суд вважає, що наявні підстави для залишення заяви сторони позивача без розгляду.

Керуючись ст.ст. 123, 126, 127, 141, 258, 260 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Відмовити в задоволенні заяви (клопотання) про поновлення процесуального строку, поданої у справі № 127/40373/23 представника позивача ОСОБА_1 .

Заяву представника позивача ОСОБА_1 про стягнення витрат на правничу допомогу у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Ідея Банк», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби м. Вінниці Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ), про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню-залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення до Вінницького апеляційного суду. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: