Справа № 638/5702/23
Провадження № 2/638/1217/24

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2024 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Рибальченко Л.М.,

за участю секретаря судового засідання Почерніної А.Д.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Дзержинського районного суду м.Харкова цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа: Товариство з додатковою відповідальністю "Страхова група "Оберіг" про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

встановив:

ОСОБА_3 (далі за текстом -позивач) звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_4 (далі за текстом-відповідач), третя особа: ТДВ "Страхова група "Оберіг", в якому просить: стягнути з ОСОБА_4 на його користь матеріальну шкоду у розмірі 71192,55 грн., моральну шкоду у розмірі 20000 грн., вартість проведених експертних у розмірі 1500 грн., судовий збір у розмірі 1073,60 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 20000 грн.

В обґрунтуванні своїх вимог зазначає, що 14 лютого 2022 року о 14.15 сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок винних дій відповідача ОСОБА_4 , який знаходячись за кермом автомобіля «Citroen Jumper», державний номер НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Балакірєва 42 в м. Харкові, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем Toyota Camry державний номер НОМЕР_2 , за кермом якого знаходився позивач ОСОБА_3 , який зупинився попереду, в результаті чого транспортний засіб Toyota Camry посунувся та здійснив зіткнення з автомобілем Daewoo Lanos, державний номер НОМЕР_3 , внаслідок чого автомобілі отримали механічні ушкодження, а позивачу завдано матеріальні збитки. 16 червня 2022 року постановою Дзержинського районного суду м. Харкова у справі № 638/3048/22 відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП. Тією ж постановою відповідача звільнено від відповідальності у зв`язку з закінченням на час розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП. Згідно з висновками про розмір матеріального збитку відповідно до звіту дослідження спеціаліста-автотоварознавця автомобіля Toyota Camry, державний номер НОМЕР_2 , № 22/02/2022P від 28 грудня 2022 року матеріальний збиток, завданий автомобілю Toyota Camry держномер AX8628НО, в результаті його пошкодження при ДТП з включенням в розрахунку ПДВ, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових, що підлягають заміні (Сврз)складає: 191192,55 грн. Вартість відновлювального ремонту автомобіля Toyota Camry, д.н. НОМЕР_4 , з включенням в розрахунку ПДВ, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових, що підлягають заміні (Сврз) складає: 160773,27 грн. Величина втрати товарної вартості (ВТВ) автомобіля Toyota Camry, д.н. НОМЕР_2 , в результаті його пошкодження і наступного впливу наслідків ремонту складає: 30419,28 грн. Цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_4 транспортного засобу CITROEN JUMPER д.н. НОМЕР_5 на дату настання ДТП була забезпечена в ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів EP-205629650. 16 вересня 2022 року ТДВ «Оберіг» відшкодовано позивачу 120000 грн. Таким чином, невідшкодована сума збитків становить 71192,55 грн. Витрати на послуги експерта склали 1500 грн.

Також зазначає, що у зв`язку з пошкодженням автомобіля йому завдана моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях, порушенні звичного укладу життя, додаткового клопоту, пов`язаного із ремонтом автомобіля та витратами часу та нервових клітин на звернення до поліції, до страхової компанії, до оцінювача, до адвоката та до самого відповідача, який до останнього обіцяв відшкодувати повністю завдану шкоду, проте і на час звернення до суду не виконав своїх зобов`язань. Позивач оцінює моральну шкоду у розмірі 20000 грн.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 15 червня 2023 року провадження по справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження.

01 грудня 2023 року до суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він зазначає, що наданий позивачем у справі ОСОБА_3 у якості доказу заподіяної матеріальної шкоди Звіт № 22/02/2022Р від 28 грудня 2022 року дослідження спеціаліста-автотоварознавця про оцінку розміру матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля Toyota Camry, н.з. НОМЕР_2 за своїм змістом та суттю є дослідженням спеціаліста-автотоварознавця, а не висновком експертизи, як того вимагає цивільний процесуальний закон, в якому суб`єкт оціночної діяльності фізична особа підприємець ОСОБА_5 не була попереджена про кримінальну відповідальність за ст. ст. 384, 385 КК України за дачу завідомо неправдивого висновку та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків, тому зазначений Звіт № 22/02/2022Р від 28 грудня 2022 року дослідження спеціаліста-автотоварознавця про оцінку розміру матеріального збитку не може бути прийнятий судом у якості допустимого доказу у цій справі відповідно до вимог ст. 78 ЦПК України. Також, позовні вимоги ОСОБА_3 в частині відшкодування моральної (немайнової) шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 20000 грн. відповідач також не визнає у повному обсязі, оскільки вважає, що у зазначеній ДТП позивач ОСОБА_3 ніяких тілесних ушкоджень, які б спричинили розлад здоров`я не отримав і не надав до суду жодного належного та допустимого письмового доказу на підтвердження спричиненої моральної (немайнової) шкоди у зазначеному в позовній заяві розмірі.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 29 січня 2024 року клопотання представника відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_6 про витребування доказів задоволено. Витребувано у ТОВ «Страхова група «Обергі» належним чином завірену копію Звіту про оцінку вартості збитків, завданих власнику пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди КТЗ автомобіля Toyota Camry, н.з. НОМЕР_2 , 2019 року виробництва, у страховій справі № 37120.

В судовому засіданні представник позивача вимоги позовної заяви підтримав та просив задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 власником транспортного засобу Toyota Camry, н.з. НОМЕР_2 є ОСОБА_7 .

Відповідно до копії довіреності від 27 вересня 2019 року ОСОБА_7 уповноважила ОСОБА_3 розпоряджатися та експлуатувати транспортний засіб Toyota Camry, н.з. НОМЕР_2 .

З копії постанови Дзержинського районного суду м. Харкова від 16 червня 2022 року вбачається, що ОСОБА_4 14 лютого 2022 року о 14:15 знаходячись за кермом автомобіля «Citroen jumper» державний номер НОМЕР_7 , рухаючись по вул. Балакірєва 42 в м. Харкові не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Toyota Сamry» державний номер НОМЕР_2 , який зупинився попереду, в результаті чого транспортний засіб «Toyota Сamry» посунувся та здійснив зіткнення з автомобілем «Deo lanos» державний номер НОМЕР_3 , внаслідок чого автомобілі отримали механічні ушкодження з матеріальними збитками.

З мотивувальної частини вказаної постанови вбачається, що суддя постановляючи судове рішення дійшла висновку, що ОСОБА_4 14 лютого 2022 року вчинив правопорушення, за яке передбачена адміністративна відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 16 червня 2022 року провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_4 за ст.124 КУпАП, закрито у зв`язку з закінченням на час розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова Дзержинського районного суду м. Харкова від 16 червня 2022 року набрала законної сили 27 червня 2022 року.

Цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_4 транспортного засобу Citroen jumper д.н. НОМЕР_5 на дату настання ДТП була забезпечена в ТДВ «СГ «Оберіг» за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів EP-205629650. Ліміт за шкоду майну - 130000 грн., франшиза - 0,00 грн. (а.с. 12).

Відповідно до копії заяви на виплату страхового відшкодування та платіжною інструкції від 16 вересня 2022 року №3729 ТДВ СГ Оберіг у зв`язку з настанням страхового випадку 14 лютого 2022 року за договором EP-205629650 виплатило ОСОБА_3 страхове відшкодування у розмірі 120000 грн.

Відповідно до копії звіту № 22/02/2022Р дослідження спеціаліста-автотоварознавця автомобіля Toyota Camry, н.з. НОМЕР_2 від 28 грудня 2022 року, матеріальний збиток завданий автомобілю Toyota Camry держномер AX8628НО, в результаті його пошкодження при ДТП з включенням в розрахунку ПДВ, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу Документ сформований в системі «Електронний суд» 09.06.2023 4 складових, що підлягають заміні (Сврз) складає: 191192, 55 грн. Вартість відновлювального ремонту автомобіля Toyota Camry, держномер НОМЕР_4 , з включенням в розрахунку ПДВ, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових, що підлягають заміні (Сврз) складає: 160 773,27 грн. Величина втрати товарної вартості (ВТВ) автомобіля Toyota Camry, держномер НОМЕР_2 , в результаті його пошкодження і наступного впливу наслідків ремонту складає: 30 419,28 грн.

Таким чином, позивач вважає, що різниця між матеріальним збитком та сумою виплаченою ТДВ СГ Оберіг підлягає стягненню з відповідача.

Положеннями частини першої статті 1166 ЦК України передбачено, що шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV) регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності) і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Статтею 3 вказаного закону встановлено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого (стаття 6 Закону № 1961-IV).

Страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування(пункт 9.1 статті 9 Закону № 1961-IV).

Згідно з пунктом 22.1 статті 22 Закону № 1961-IVу разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

За змістом пункту 36.2 статті 36 Закону № 1961-IV страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18) сформульовано висновок, про те, що відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Закону № 1961-IV у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону № 1961-IV).

За встановленими у цій справі обставинами потерпіла особа та страховик визначили розмір страхового відшкодування шляхом укладення двостороннього договору про врегулювання страхового випадку, тому експертиза (оцінка) для визначення розміру шкоди до здійснення страхового відшкодування не проводилася (а.с. 121-122).

Такі дії потерпілої особи та страховика відповідають положенням пункту 36.2 статті 36 Закону № 1961-IV, в силу якої, страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи, якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

Оскільки рacta non obligant nisi gentes inte quas inita (договори не зобов`язують нікого, крім осіб, які в них беруть участь), тому домовленістю між двома сторонами не може бути збільшено обсяг відповідальності третьої особи, не сторони такого договору.

Виплата страхового відшкодування у розмірі, визначеному домовленістю між потерпілим та страховиком, якщо він менше страхової суми (ліміту відповідальності), не створює обов`язку для заподіювача шкоди, який застрахував свою відповідальність відповідно до вимог Закону № 1961-IV, відшкодувати різницю між розміром такого відшкодування та реальним розміром шкоди, заподіяної потерпілому на підставі статті 1194 ЦК України, якщо заподіювач шкоди доведе, що розмір страхового відшкодування, визначений за домовленістю між потерпілим та страховиком, є меншим, ніж розмір оціненої шкоди, яка підлягала виплаті страховою компанією відповідно до пунктів 22.1 статті 22 Закону № 1961-IV у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі.

Укладаючи договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, особа розраховує на те, що у разі настання страхового випадку її майнові інтереси будуть захищені шляхом здійснення страховою організацією виплати на користь потерпілої особи у межах страхових сум (ліміту відповідальності), визначених таким договором.

Таким чином, якщо розмір страхового відшкодування визначений без проведення експертизи за згодою страховика та потерпілого, і такий розмір страхового відшкодування не перевищує ліміту відповідальності страховика, то при вирішені спору, за позовом потерпілого у ДТП до винуватця про відшкодування шкоди, на підставі статті 1194 ЦК України у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої шкоди, підлягає встановленню:

- загальний розмір заподіяної шкоди внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи;

- розмір оціненої шкоди, заподіяної внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, яка підлягала відшкодуванню страховиком відповідно до вимог Закону № 1961-IV;

- чи покриває ліміт відповідальності, встановлений договором про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів розмір шкоди, яка підлягає відшкодуванню відповідно до пунктів 22.1 статті 22 Закону № 1961-IV.

Обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування, яка підлягала визначенню відповідно до пунктів 22.1 статті 22 Закону № 1961-IV, тобто розміром оціненої шкоди, заподіяної внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, а не визначеної за домовленістю між потерпілим та страховиком.

На підтвердження суми фактично завданої позивачу шкоди ним надано копію звіту № 22/02/2022Р дослідження спеціаліста-автотоварознавця автомобіля Toyota Camry, н.з. НОМЕР_2 від 28 грудня 2022 року, відповідно до якого матеріальний збиток завданий автомобілю Toyota Camry держномер AX8628НО, в результаті його пошкодження при ДТП з включенням в розрахунку ПДВ, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових, що підлягають заміні (Сврз) складає 191192, 55 грн., вартість відновлювального ремонту автомобіля Toyota Camry, держномер НОМЕР_4 , з включенням в розрахунку ПДВ, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових, що підлягають заміні (Сврз) складає: 160 773,27 грн. З зазначено звіту не убачається, що його зроблено у зв`язку з ДТП, що сталося 14.02.2022 року.

Відповідно до приписів статті 102 ЦПК України висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи. Висновок експерта викладається у письмовій формі і приєднується до справи. Суд має право за заявою учасників справи або з власної ініціативи викликати експерта для надання усних пояснень щодо його висновку. У висновку експерта повинно бути зазначено: коли, де, ким (ім`я, освіта, спеціальність, а також, за наявності, свідоцтво про присвоєння кваліфікації судового експерта, стаж експертної роботи, науковий ступінь, вчене звання, посада експерта), на якій підставі була проведена експертиза, хто був присутній при проведенні експертизи, питання, що були поставлені експертові, які матеріали експерт використав. Інші вимоги до висновку експерта можуть бути встановлені законодавством. У висновку експерта має бути зазначено, що він попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок, а у випадку призначення експертизи судом - також про відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків. Між тим, наданий позивачем звіт не містить вказівки, що він зроблений для надання до суду та попередження спеціаліста-автотоварознавця про кримінальну відповідальність. Зазначений висновок був зроблений за відсутності відповідача, тому він не міг висловити свої заперечення.

Також, у судовому засіданні представником позивача не було надано пояснень суду щодо того, з яких міркувань позивач погодився на суму відшкодування страховою компанією у розмірі 120000 грн. без проведення експертизи, враховуючи ліміт відповідальності 130000 грн. та за наявності звіту № 22/02/2022Р від 28 грудня 2022 року спеціаліста-автотоварознавця автомобіля Toyota Camry, н.з. НОМЕР_2 , відповідно до якого сума завданого збитку складає 191192,55 грн.

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про те, що позивачем не доведено розміру сум, які відповідно до законодавства має відшкодувати заподіювач шкоди у разі недостатності суми страхового відшкодування, тобто ту обставину, що розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика.

Щодо стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди завданої внаслідок ДТП суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає:1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявністю її вини.

Розмір моральної шкоди визначається з урахуванням суті позовних вимог, характеру дій особи, яка спричинила шкоду, фізичних та моральних страждань потерпілого, а також інших негативних наслідків.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб, розмір моральних страждань визначається з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача чи інших обставин.

Так, відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Тобто при вирішенні спору про стягнення моральної шкоди суду слід встановити: наявність заподіяної позивачу шкоди, протиправність діяння відповідача, наявність причинного зв`язку між заподіяною шкодою і протиправним діянням відповідача. При цьому кожна із вказаних обставин повинна бути підтверджена належними та допустимими доказами.

Під моральною шкодою необхідно розуміти втрати немайнового характеру, внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства, моральна шкода може полягати у моральних переживаннях у зв`язку із знищенням чи пошкодженням майна, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Протиправною є поведінка, що не відповідає вимогам закону або договору, тягне за собою порушення майнових прав та інтересів іншої особи і спричинила заподіяння збитків. Причинний зв`язок як елемент цивільного правопорушення виражає зв`язок протиправної поведінки та шкоди, що настала, при якому протиправність є причиною, а шкода наслідком.

На обґрунтування заподіяної моральної шкоди позивач ОСОБА_3 посилається на те, що після ДТП на час ремонту його автомобіля довелось в майбутньому користуватися громадським транспортом, що викликає суттєві незручності у пересуванні.

У відповідності до ст.ст.13, 81 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За змістом ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд зокрема вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати.

Згідно ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

З урахуванням наведеного і виходячи з принципу справедливості та розумності, враховуючи обставини завданної шкоди позивачеві, неможливість використовувати пошкоджений автомобіль для звичайного способу життя, суд дійшов висновку, що вимоги ОСОБА_3 в частині стягнення з відповідача моральної шкоди підлягають частковому задоволенню і з відповідача ОСОБА_4 слід стягнути на користь позивача 3000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої в результаті ДТП.

Щодо стягнення судових витрат, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що позивачем були понесені витрати у розмірі 1500 грн. при замовленні звіту дослідження спеціаліста-автотоварознавця автомобіля Toyota Camry, н.з. НОМЕР_2 від 28 грудня 2022 року, які суд відповідно до приписів п. 2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України відносить до судових витрат.

Також, встановлено, що позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України).

Враховуючи часткове задоволення позовних вимог позивача, суд з урахуванням вказаних положень вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 34,79 грн. та вартість витрат на експерта у розмірі 48,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 264, 265, 268 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа: Товариство з додатковою відповідальністю "Страхова група "Оберіг" про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 моральну шкоду у розмірі 3000 (три тисячі) грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 34 (тридцять чотири) грн. 79 коп. та вартість проведених експертних досліджень у розмірі 48 (сорок вісім) грн. 60 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: http://dg.hr.court.gov.ua/sud2011/на Офіційному веб-порталі судової влади України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня виготовлення повного рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_8 , адреса: АДРЕСА_1 ).

Відповідач: ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_9 , адреса: АДРЕСА_2 ).

Третя особа: Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» (, адреса: м. Київ, вул. Васильківська 14).

Повний текст судового рішення складено 07 травня 2024 року.

Суддя Л.М. Рибальченко