№ провадження 2/495/1226/2024
З А О Ч Н Е р і ш е н н я
07 червня 2024 рокум. Білгород-Дністровський
Білгород - Дністровський міськрайонний суд Одеської області
у складі головуючого одноособово судді Прийомової О.Ю.
за участю секретаря Ульвіс К.Е.
розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Білгород Дністровському Одеської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом виконувача обов`язків керівника Білгород-Дністровської окружної прокуратури в інтересах Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району, Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Одеській області (Одеський рибоохоронний патруль) до ОСОБА_1 про стягнення шкоди, заподіяної незаконним виловом водних живих біоресурсів,
29 грудня 2023 року виконувач обов`язків керівника Білгород-Дністровської окружної прокуратури звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовом в інтересах Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району, Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Одеській області (Одеський рибоохоронний патруль) до ОСОБА_1 про стягнення шкоди, заподіяної незаконним виловом водних живих біоресурсів, просить суд стягнути з відповідача на користь Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області шкоду, заподіяну державі незаконним виловом водних біоресурсів у розмірі 26 826,00 грн; стягнути з відповідача на користь Одеської обласної прокуратури сплачений судовий збір за подачу позову в розмірі 2 684,00 грн.
Стислий виклад позиції позивача.
Так, позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що Білгород-Дністровською окружною прокуратурою Одеської області в ході реалізації конституційної функції представництва інтересів держави в суді, в порядку ст. 131-1 Конституції України та ст.ст. 23, 24 Закону України «Про прокуратуру», встановлено порушення вимог природоохоронного законодавства.
Так, постановою Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 05.10.2022 у справі №495/7779/22 визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 85 ч.4 КУпАП. Притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн на користь держави з конфіскацією знарядь вчинення правопорушення.
Факт вчинення ним адміністративного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення №003570/423 від 09.09.2022 та матеріалами адміністративної справи.»
Постанова Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області у справі про адміністративне правопорушення №495/7779/22 набрала законної сили.

Своїми умисними діями ОСОБА_1 порушив вимоги ст. 12 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ст. 9, 10, 17, 34, 38, 39 та 63 Закону України «Про тваринний світ», «Правил любительського і спортивного рибальства», затвердженого наказом Міністерства аграрної політики України №700 від 19.09.2022.

Станом на момент звернення з позовом до суду шкода, заподіяна ОСОБА_1 незаконним виловом водних живих біоресурсів внаслідок вчинення адміністративного правопорушення у сфері охорони навколишнього природного середовища, в добровільному порядку не відшкодовано.

Враховуючи викладене, шкода в розмірі 26 826 грн., заподіяна незаконним виловом живих біоресурсів, підлягає стягненню з ОСОБА_1 у повному обсязі на рахунок спеціального фонду місцевого бюджету.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.

01 січня 2024 року Ухвалою Білгород Дністровського міськрайонного суду Одеської області, суддя Боярський О.О., по вказаній справі було відкрито спрощене позовне провадження.

Розпорядженням № 291 від 23.02.2024 року призначено повторний автоматизований розподіл справи.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу справ між суддями від 23.02.2024 року справа № 495/14253/23 надійшла на розгляд судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Прийомовій О.Ю.

27 лютого 2024 року Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області по вказаній справі суддею Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Прийомовою О.Ю. було відкрито загальне позовне провадження та справу призначено до підготовчого судового розгляду.

02 квітня 2024 року Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області підготовче провадження по справі закрито та справу призначено до судового розгляду по суті.

Представник позивача в судове засідання надала заяву, відповідно до якої зазначає, що проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце слухання справи у відповідності до ч.1 п.2 ст. 131 ЦПК України повідомлявся належним чином, про причину неявки суду не сповістив.

Так, у відповідності до ч.1 п.2 ст. 131 ЦПК України, у разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Відповідно до ухвали Білгород - Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 07 червня 2024 року, суд перейшов до заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. ст. 280 - 281 ЦПК України.

Суд розглядає справу за відсутність сторін, відповідно наданого клопотання, за наявними матеріалами справи.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Фактичні обставини, встановлені судом.

Вивчивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що дійсно постановою Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 05.10.2022 у справі №495/7779/22 визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 85 ч.4 КУпАП. Притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. на користь держави з конфіскацією знарядь вчинення правопорушення.(а.с. 10-11)

З матеріалів адміністративної справи встановлено, що «09.09.2022 о 08.00, ОСОБА_1 знаходячись на березі Дністровського лиману, район с. Шабо, Білгород-Дністровський район, Одеська область, здійснював лови риби забороненим правилами любительського та спортивного рибальства знаряддям лову, сіткою моно вічко, 20 мм., висота 1,2 м., довжина 20 м., синього кольору, та причинив рибним ресурсам України збитки у вигляді виловленої риби, а саме: риба тарань, 15 шт. х 1564 грн. = 23460 грн., кефаль сингіль 2 шт. х 1683 грн. = 3366 грн., чим вчинив адміністративне правопорушення згідно ч.4 ст.85 КпАП України».

Постанова Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області у справі про адміністративне правопорушення №495/7779/22 набрала законної сили.

Своїми умисними діями ОСОБА_1 порушив вимоги ст. 12 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ст. 9, 10, 17, 34, 38, 39 та 63 Закону України «Про тваринний світ», «Правил любительського і спортивного рибальства», затвердженого наказом Міністерства аграрної політики України №700 від 19.09.2022.

У зв`язку з цим, вина відповідача у заподіянні шкоди навколишньому природному середовищу, встановлена постановою Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 05.10.2022 у справі №495/7779/22, та в силу вимог ст. 82 ЦПК України доказуванню не підлягає, що обумовлює обов`язок відповідача відшкодувати шкоду, заподіяну незаконним виловом живих біоресурсів.

Відповідно до довідки від 16 вересня 2022 року Державного агентства меліорації та рибного господарства України, управління державного агентства меліорації та рибного господарства у Одеській області, управлінням встановлений розмір відшкодування шкоди, загальна сума якої складає 26826 грн, а саме: тарань 15 од.х1564 (92х17) грн. = 23460 грн; сингіль 2 од. х 1683 (99х17) грн. = 3366 грн. (а.с. 22)

Відповідно до листа Шабівської сільської ради Білгород Дністровського району Одеської області від 21 серпня 2023 року № 2191/0306/2757 зазначено, що ОСОБА_1 не сплачено в добровільному порядку завдану ним шкода у розмірі 26826, 00 грн на користь Шабівської сільської ради, цивільний позов Шабівською сільською радою не подавався.

Відповідно до листа Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Одеській області (Одеський рибоохоронний патруль) №1-5-9/1274-23 від 07.09.2023 року, на теперішній час шкода, завдана незаконним виловом водних живих біоресурсів внаслідок вчинення адміністративного правопорушення у сфері охорони навколишнього природного середовища на території Білгород-Дністровського району, Дністровський лиман в сумі 26826 грн в добровільному порядку не відшкодована.

ОСОБА_1 було направлено пропозицію щодо добровільного повернення спричиненої шкоди, що результату не надало.

У зв`язку з неналежним фінансуванням, просить Білгород Дністровську окружну прокуратуру здійснити представництво інтересів держави у суді.

Нормативне обґрунтування.

«Щодо повноважень прокурора для звернення до суду із цим позовом»

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово звертав увагу на участь прокурора в суді на боці однієї зі сторін як обставину, що може впливати на дотримання принципу рівності сторін. Оскільки прокурор або посадова особа з аналогічними функціями, пропонуючи задовольнити або відхилити … скаргу, стає противником або союзником сторін у справі, його участь може викликати в однієї зі сторін відчуття нерівності (рішення у справі "Ф. В. проти Франції" (F. W. v. France) від 31.03.2005, заява № 61517/00, пункт 27).

Водночас ЄСПЛ звертав увагу також на категорії справ, у яких підтримка прокурора не порушує справедливого балансу. Так, у справі "Менчинська проти Російської Федерації" (рішення від 15.01.2009, заява № 42454/02, пункт 35) ЄСПЛ висловив таку позицію (у неофіційному перекладі): "Сторонами цивільного провадження виступають позивач і відповідач, яким надаються рівні права, в тому числі право на юридичну допомогу. Підтримка, що надається прокуратурою одній зі сторін, може бути виправдана за певних обставин, наприклад, у разі захисту інтересів незахищених категорій громадян (дітей, осіб з обмеженими можливостями та інших категорій), які, ймовірно, не в змозі самостійно захищати свої інтереси, або в тих випадках, коли відповідне правопорушення зачіпає інтереси значного числа громадян, або у випадках, коли потрібно захистити інтереси держави".

При цьому ЄСПЛ уникає абстрактного підходу до розгляду питання про участь прокурора у цивільному провадженні. Розглядаючи кожен випадок окремо, суд вирішує наскільки участь прокурора у розгляді справи відповідала принципу рівноправності сторін.

У Рекомендаціях Парламентської Асамблеї Ради Європи від 27.05.2003 № 1604 (2003) "Про роль прокуратури в демократичному суспільстві, заснованому на верховенстві закону" щодо функцій органів прокуратури, які не стосуються сфери кримінального права, передбачено важливість забезпечення обмеження повноважень і функцій прокурорів сферою переслідування осіб, винних у скоєнні кримінальних правопорушень, і вирішення загальних завдань щодо захисту інтересів держави через систему здійснення кримінального правосуддя, водночас для виконання будь-яких інших функцій має бути засновано окремі, належним чином розміщені та ефективні органи.

Зважаючи на викладене, з урахуванням ролі прокуратури у демократичному суспільстві та необхідності дотримання справедливого балансу у питанні рівноправності сторін судового провадження зміст пункту 3 частини 1 статті 131-1 Конституції України щодо підстав представництва прокурора інтересів держави в судах не може тлумачитися розширено.

Отже, прокурор може представляти інтереси держави в суді у виключних випадках, які прямо передбачені законом. Розширене тлумачення випадків (підстав) для представництва прокурором інтересів держави в суді не відповідає принципу змагальності, який є однією із засад правосуддя (пункт 3 частини 2 статті 129 Конституції України).

Положення пункту 3 частини 1 статті 131-1 Конституції України відсилає до спеціального закону, яким має бути визначені виключні випадки та порядок представництва прокурором інтересів держави в суді. Таким законом є Закон України "Про прокуратуру".

Так відповідно до частини 1, абзацу 1 частини 3 та абзацу 1 частини 4 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною 4 цієї статті. Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.

Аналіз наведених законодавчих положень дає підстави для висновку, що виключними випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави. Ключовим для застосування цієї конституційної норми є поняття "інтерес держави".

В Основному Законі та ординарних законах не наведено переліку випадків, за яких прокурор здійснює представництво в суді, однак визначено критерії для оцінки орієнтири та умови, коли таке представництво є можливим. Приміром, таке право виникає там і тоді, коли прокурор діє в інтересах держави, у разі відсутності в органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, повноважень щодо звернення до суду із заявленими позовними вимогами.

Наявність інтересу і необхідність його захисту повинні базуватися на справедливих підставах, які мають бути об`єктивно обґрунтовані (доведені) і мати законну мету. Право на здійснення представництва інтересів держави у суді не є статичним, тобто не обмежується тільки зазначенням того, у чиїх інтересах діє прокурор, а спонукає і зобов`язує обґрунтовувати наявності права на таке представництво або, інакше кажучи, вимагає пояснити (засвідчити, аргументувати), чому в інтересах держави звертається саме прокурор. Знову ж таки, це має бути засновано на підставах, за якими можна виявити (простежити) інтерес того, на захист якого відбувається звернення до суду, і водночас ситуацію у динаміці, коли суб`єкт правовідносин, в інтересах якого діє прокурор, неспроможний самостійно реалізувати своє право на судовий захист.

Для представництва у суді інтересів держави прокурор за законом має визначити та описати не просто передумови спору, який потребує судового вирішення, а й виокремити ті ознаки, за якими його можна вважати винятком, повинен зазначити, що відбулося порушення або є загроза порушення економічних, політичних та інших державних інтересів внаслідок протиправних дій (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб, що вчиняються у відносинах між ними або з державою.

З огляду на викладене необхідно зазначити, що закон не передбачає права прокурора на представництво інтересів суспільства загалом, у цілому.

В ухвалі від 19 липня 2018 року у справі № 822/1169/17 ВС/КАС зробив наступний правовий висновок, щодо застосування судами ч. 3 ст. 23 ЗУ «Про прокуратуру»:

«участь прокурора в судовому процесі в адміністративних судах (в тому числі касаційне оскарження судових рішень) стає можливою за умови, крім іншого, обгрунтування підстав для звернення до суду, а саме нездійснення або неналежного здійснення захисту інтересів держави у спірних правовідносинах органом державної влади, органом місцевого самоврядування чи іншим суб`єктом владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, або підтвердження відсутності такого органу».

В Постановах Верховного Суду від 25.04.2018 року у справі № 806/1000/17 та від 10.05.2018р. у справі № 910/18283/17, викладено наступний правовий висновок:

«не здійснення захисту виявляється в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень - він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається. Здійснення захисту неналежним чином виявляється в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, але яка є неналежною.

Захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимог закону не здійснює захисту або робить це неналежно.

У кожному такому випадку прокурор повинен навести (а суд перевірити) причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду.

«Щодо сутті позовних вимог»

Відповідно до положень ст. 13 Конституції України, земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Статтею 66 Конституції України визначено, що кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки.

За приписами ст. 3 Закону України «Про тваринний світ», об`єктами тваринного світу, на які поширюється дія цього Закону України, є у тому числі риби в усьому їх видовому і популяційному різноманітті та на всіх стадіях розвитку, які перебувають у стані природної волі, утримуються у напіввільних умовах чи в неволі.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про тваринний світ», громадяни, окрім прав, відповідно до закону зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними тваринному світу внаслідок порушення вимог законодавства про охорону, використання і відтворення тваринного світу.

У ст. 1 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» зазначено, що добування (вилов) це є вилучення водних біоресурсів із середовища їх перебування.

За змістом ст. 10 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів», посадові особи органів рибоохорони здійснюють державний контроль та управління в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та мають такі повноваження, як здійснювати державний контроль (нагляд) за дотриманням правил використання, порядку придбання та збуту об`єктів тваринного світу в частині водних біоресурсів; давати обов`язкові до виконання письмові вказівки (приписи) про усунення порушень у галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів; перевіряти документи на право використання водних біоресурсів, зупиняти транспортні (у тому числі плавучі) засоби та проводити огляд речей, транспортних (у тому числі плавучих) засобів, знарядь рибальства, добутої продукції та інших предметів; здійснювати державний контроль (нагляд) за дотриманням правил використання, порядку придбання та збуту об`єктів тваринного світу в частині водних біоресурсів; визначати розмір збитків, завданих рибному господарству, за затвердженими таксами та методиками; складати протоколи та розглядати в установленому законом порядку справи про адміністративні правопорушення у галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів; подавати позови про відшкодування шкоди, заподіяної суб`єктами господарювання та громадянами, внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів.

Відповідно до ч. 1 ст. 52-1 Закону України «Про тваринний світ», для добування об`єктів тваринного світу забороняються виготовлення, збут, застосування, зберігання отруйних принад, колючих, давлячих та капканоподібних знарядь лову, електроловильних систем (електровудок), електрогону, петель, самоловів, самострілів, вибухових речовин, пташиного клею та монониткових (волосінних) сіток (крім тих, що призначені для промислового лову), а також інших засобів, заборонених законом.

Забороняються знаряддя добування об`єктів тваринного світу, що призводять до калічення диких тварин, їх страждань та масового безконтрольного знищення.

Відповідно до вимог ст. 63 Закону України «Про тваринний світ», порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу тягне за собою адміністративну, цивільно-правову чи кримінальну відповідальність відповідно до закону.

Відповідальність за порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу несуть особи, винні в незаконному вилученні об`єктів тваринного світу з природного середовища.

Підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу. Розмір компенсації за незаконне добування, знищення або пошкодження видів тваринного світу, а також за знищення чи погіршення середовища їх існування встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Розмір шкоди, заподіяної незаконним виловом риби обчислюється на підставі постанови Кабінету Міністрів України» «Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів» від 21 листопада 2011 року № 1209.

Згідно з ч. 4 ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.

Відповідно п.п. 3.15, п. 6.3 Правил любительського і спортивного рибальства, затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України №19 від 15 лютого 1999 року, зареєстрованих Міністерством юстиції України 28 квітня 1999 року за № 269/3562, заборонений лов водних живих ресурсів із застосуванням, зокрема, промислових та інших знарядь лову, виготовлених із сітко снастевих чи інших матеріалів усіх видів і найменувань; застосування заходів адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних осіб від відшкодування в повному обсязі збитків, заподіяних рибному господарству внаслідок порушення цих Правил рибальства.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

В постанові Верховного Суду від 10.01.2019 (справа №541/307/17) зазначено, що громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними тваринному світу внаслідок порушення вимог законодавства про охорону, використання і відтворення тваринного світу.

Згідно п. 17 Порядку здійснення любительського і спортивного рибальства, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1126 від 18.07.1998, застосування заходів адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних осіб від відшкодування у повному обсязі збитків, заподіяних рибному господарству внаслідок порушення правил рибальства.

Оцінка аргументів сторін, Висновки суду.

«Щодо звернення прокурора в інтересах держави»

Звертаючись з позовними вимогами в інтересах держави в особі Шабівської сільської ради Білгород Дністровського району Одеської області, Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Одеській області (Одеський рибоохоронний патруль), позивач обґрунтовує це тим, що захист цих інтересів неналежним чином здійснює орган державної влади та місцевого самоврядування Шабівська сільська рада та Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Одеській області (Одеський рибоохоронний патруль), до компетенції яких віднесені відповідні повноваження, оскільки останні до судів з відповідним позовом про стягнення шкоди не зверталися.

Звернення прокурора до суду у спірних правовідносинах спрямоване саме на задоволення суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні суспільно значимого питання про відшкодування державі завданої шкоди.

За таких обставин, суд погоджується з тим, що прокурор підтвердив підстави для представництва інтересів держави у цій справі та звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі Шабівської сільської ради Білгород Дністровського району Одеської області, Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Одеській області (Одеський рибоохоронний патруль), оскільки дійсно жодних заходів цивільно-правового характеру щодо відшкодування зазначеної шкоди, до цих пір не вжито.

При цьому, Одеської обласною прокуратурою, Білгород Дністровська окружна прокуратура 27.12.2023 року направлено повідомлення щодо виявлених порушень та необхідності вжити заходів, в тому числі шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

Проте на даний час жодних дієвих заходів не вжито.

«Щодо сутті позивних вимог»

Даючи правову оцінку дослідженим доказам, суд приходить до висновку, що в дійсності відповідач порушив вимоги законодавства про охорону тваринного світу та в результаті незаконного вилову риби заподіяв збитки рибному господарству, що підтверджено Постановою Білгород Дністровського міськрайонного суду від 05 жовтня 2022 року, до теперішнього часу спричинені збитки добровільно не відшкодовані ОСОБА_1 , від відшкодування він ухиляється, отже позов виконувача обов`язків керівника Білгород-Дністровської окружної прокуратури в інтересах Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району, Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Одеській області (Одеський рибоохоронний патруль) до ОСОБА_1 про стягнення шкоди, заподіяної незаконним виловом водних живих біоресурсів підлягає задоволенню у повному обсязі.

Вирішення питання щодо судових витрат

Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

У відповідності до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку з обґрунтованістю позовних вимог позивача, вимога щодо стягнення з відповідача витрат по сплаті судового збору на користь позивача у розмірі 2 684, 00 грн, також підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 13, 66 Конституції України, ст. ст. 3,10,52-1, 63 Закону України «Про тваринний світ», ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ст. ст. 4, 5, 10, 12, 13, 19, 49, 200, 206, 258, 259, 263, 273, 280-281, 354, 355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву виконувача обов`язків керівника Білгород-Дністровської окружної прокуратури в інтересах Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району, Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Одеській області (Одеський рибоохоронний патруль) до ОСОБА_1 про стягнення шкоди, заподіяної незаконним виловом водних живих біоресурсів - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, отримувач ГУК у Одеській обл. /Шабівська сільська ТГ/24062100, код отримувача 37607526, банк Казначейство України (ЕАП), рахунок НОМЕР_1 , шкоду, заподіяну державі незаконним виловом водних живих біоресурсів у розмірі 26 826, 00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Одеської обласної прокуратури (р/р UA0000564, Банк ДКСУ м. Києва, МФО 820172) витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 684,00 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його підписання.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Позивач: Виконувач обов`язків керівника Білгород-Дністровської окружної прокуратури, , адреса: Одеська область, місто Білгород-Дністровський, вулиця Незалежності, 39.

Шабівська сільська рада Білгород-Дністровського району, , адреса: Одеська область, Білгород-Дністровський район, село Шабо, вулиця Центральна, 63.

Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Одеській області (Одеський рибоохоронний патруль), , адреса: місто Одеса, вулиця Балківська, 12В.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1

Повний текст рішення складений 07 червня 2024 року.

Суддя: