КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

справа №133/2798/23

07.06.24 м. Козятин

Козятинський міськрайонний суд Вінницької області

в складі головуючої судді Пєтухової Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Козятині в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В С Т А Н О В И В:

Позивач ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» звернулося до Козятинського міськрайонного суду Вінницької області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 10.12.2021 року між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» було укладено електронний договір № 5198935 про надання споживчого кредиту. ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало та надало кредит в сумі 20 000,00 гривень, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача.

01.12.2022 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» укладено договір факторингу № 01.12/2022-Ф, за яким ТОВ «Авентус Україна» відступило права грошової вимоги за кредитним договором до відповідача ТОВ «ФК «Фінтраст Україна».

Позивач вказує, що відповідач свої зобов`язання перед кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконала. Заборгованість відповідача за кредитним договором перед позивачем не сплачена і складає станом на час звернення до суду складається:

- тіло кредиту 20 000,00 гривень;

- нараховані проценти 28 880,00 гривень;

- інфляційні втрати 10 264,80 гривень;

- 3 % річних 2 073,05 гривень.

Позивач просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія» Фінтраст Україна» заборгованість за кредитним договором № 5198935 у розмірі 61 217 гривень, з яких: сума кредиту - 20 000,00 гривень, сума процентів за користування кредитом - 28 880,00 гривень, інфляційні втрати 10 264,80 гривень, 3 % річних - 2 073,05 гривень, а також просить стягнути із відповідача суму сплаченого судового збору 2147,20 гривень та 10 000 гривень витрати на професійну правничу допомогу.

Ухвалою суду від 06.10.2023 провадження у справі відкрито та розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

На адресу суду від представника відповідача адвоката Голівського В.В. 29.12.2023 надійшло заперечення щодо позовних вимог, в якому він зазначив, що позовні вимоги не доведені належними і допустимими доказами, тому позов не підлягає задоволенню в повному обсязі. Також зазначив, що в строк погашення кредиту відповідачка здійснювала часткову оплату тіла кредиту. Вважає, що витрати на правову допомогу є завищеними та просить відмовити у їх стягненні.

Від представника позивача адвоката Столітнього М.М., 15.01.2024 на адресу суду надішла відповідь на відзив, відповідно до якої просить задовільнити позовні вимоги та вважає, що факт укладення кредитного договору та наявність права грошової вимоги за кредитним договором беззаперечно доведено належними та допустимими доказами.

15.01.2024 від представника відповідача адвоката Голівського В.В., надійшло заперечення на відповідь на відзив, у якому він просив відмовити у прийнятті судом відповіді на відзив подану представником позивача адвокатом Столітнім М.М.

Також від представника позивача адвоката Столітнього М.М., 15.01.2024 на адресу суду надійшла заява про участь у судовому засіданні режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Ухвалою суду від 01.03.2024, представнику позивача було відмовлено у проведенні судового засіданні у режимі відеоконференції.

14.03.2024 на адресу суду від представника позивача адвоката Столітнього М.М., надійшла заява про зменшення позовних вимог, відповідно до якої представник позивача користуючись своїм правом хоче відмовитись від позовних вимог в частині інфляційних втрат та 3 % річних.

15.03.2024 від представника позивача надійшла заява про витребування у АТ «Універсал Банк» доказів.

Від представника відповідача адвоката Голівського В.В., 18.03.2024 надійшло заперечення на заяву представника позивача адвоката Столітнього М.М. про зменшення позовних вимог, в якому він просив відмовити повністю у клопотанні представника позивача про зменшення позовних вимог.

18.03.2024 від представника відповідача адвоката Голівського В.В. надійшло заперечення на заяву представника позивача адвоката Столітнього М.М. про витребування доказів, в якому він просив відмовити повністю у клопотанні представника позивача про витребування доказів.

29.03.2024 представником позивача адвокатом Голівським В.В. було подано відзив на позовну заяву, в якому він вказує, що позивачем не додано до матеріалів справи належних доказів направлення відповідачці текстового повідомлення про пролонгацію дії кредитного договору, також зазначає, що позивачем не враховані сплачені відповідачкою кошти, не вірно обчислений строк нарахування процентів та не враховано законодавство що регулює спірні правовідносини), також при нарахуванні інфляційних втрат та 3% річних позивач не врахував положень ЦПК та просить відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

Ухвалою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 29.03.2024, було прийнято заяву про зменшення позовних вимог та залишено без задоволення клопотання представника позивача адвоката Столітнього М.М. про витребування доказів.

Суд, дослідивши матеріали справи, вивчивши правові норми, що регулюють дані правовідносини, приходить до переконання, що позов слід задовольнити з огляду на таке.

Судом встановлено, що 10.12.2021 року між ТОВ «Авентус Україна» та відповідачем ОСОБА_1 за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» було укладено електронний договір № 5198935 про надання споживчого кредиту.

Відповідно до умов вказаного договору ТОВ «Авентус Україна» надало відповідачу кредит в сумі 20000,00 грн. строком кредитування 30 днів, а відповідач зобов`язалась повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом у термін встановлений Договором (стандартна процентна ставка 1,90 % в день; знижена процентна ставка 1,14 % в день). Дату повернення кредиту вказано в графіку платежів, що є Додатком № 1 до цього договору.

Як вбачається з п.1.6. кредитного договору, мета отримання кредиту: споживчі (особисті) потреби.

Згідно з Розділом 2 кредитного договору, сторони узгодили, що кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_1 .

У пункті 5.1 кредитного договору сторонами визначено, що строк кредиту може бути продовжено на кількість днів, зазначену у п. 1.4. Договору, якщо між сторонами буде досягнуто домовленості про таке продовження у порядку, визначеному п. 4.2-4.4. Договору, а також згідно Розділу 7 Договору сторони узгодили відповідальність сторін за неналежне виконання умов Договору.

Відповідно до Додатку 1 до договору про надання споживчого кредиту № 5198935 від 20.12.2021 сторонами визначено дату повернення кредиту 09.01.2022, суму кредиту у розмірі 20 000,00 гривень, сума нарахованих відсотків 6 840,00 гривень, загальний розмір кредиту 26 840,00 гривень, реквізити для оплати кредиту.

Відповідно до картки обліку Договору №5198935 від 10.12.2021 (розрахунку заборгованості), відповідачка ОСОБА_1 з 10.12.2021 не здійснювала жодних оплат за кредитним договором, тобто не виконала обов`язків, покладених не неї кредитним договором, у зв`язку з чим за останньою утворилась заборгованість у розмірі 48 880,00 гривень, що складається з 20 000,00 гривень заборгованості за основною сумою боргу, 28 880,00 гривень сума заборгованості за відсотками.

Умови кредитування визначені і в паспорті споживчого кредиту, інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (Стандартизована форма), який 10.12.2021 підписано між ТОВ «Авентус Україна» та відповідачем електронним цифровим підписом одноразовим ідентифікатором С742216.

Положенням пп. 3 п. 5.1 Кредитного договору передбачено, що ТОВ «Авентус Україна» має право укладати договори щодо відступлення права вимоги за договором або договори факторингу з будь-якою третьою особою без окремої згоди позичальника.

В зв`язку з невиконанням відповідачем своїх грошових зобов`язань перед кредитором, 01.12.2022 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» укладено Договір факторингу № 01.12/2022-Ф, згідно умов якого ТОВ «Авентус Україна» відступило ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» право грошової вимоги за Кредитним договором № 5198935 від 20.12.2021.

Згідно з витягом з реєстру боржників, додатку №1 до договору факторингу № 01-12/2022 від 01.12.2022 ОСОБА_1 є боржником за кредитним договором № 5198935. Загальна сума заборгованості становить 48 880,00 грн., що складається з: сума заборгованості за основною сумою боргу - 20 000,00 грн., сума заборгованості за відсотками 28 880,00 грн.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України).

Відповідно до ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідач умови договору не виконав і має заборгованість в сумі 48 880,00 гривень.

Відповідно до ст. ст. 526, 612, 625 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

З договору № 5198935 від 01.12.2022 вбачається, що кредитний договір укладений в електронній формі.

Частиною 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Згідно з вимогами ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін.

Згідно з вимогами ст. 546 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання.

Відповідно до статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов`язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків. Прострочення боржника не настає, якщо зобов`язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора.

За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Подані позивачем документи підтверджують укладення відповідачем кредитного договору, отримання кредитних коштів. Розрахунки підтверджують існування заборгованості, викладеної в позовних вимогах. Копія договорів відступлення прав вимоги підтверджує перехід всіх прав грошової вимоги, які належали ТОВ «Авентус Україна» за кредитним договором відповідача, та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна», до позивача по справі.

Доводи відповідача є необгрунтованими та безпідставними. Так, відповідачкою не надано жодного доказу на спростування розміру заборгованості по тілу кредиту та по відсотках, зокрема доказів, що підтверджують погашення нею кредиту. Доводи щодо порушення строку нарахування відсотків по кредиту також безпідставні, а тому до уваги не беруться.

Враховуючи викладене, а також те, що доказів часкового повернення кредиту чи спростування вказаних обставин, на час розгляду справи відповідачем не надано, суд дійшов висновку про порушення відповідачем договірних зобов`язань перед позивачем, що підтверджується наявними в матеріалах справи письмовими доказами.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про те, що з відповідача на користь позивача належить стягнути заборгованість в загальному розмірі 48 880,00 грн., що складається з: суми заборгованості за основною сумою боргу 20 000,00 грн., суми заборгованості за відсотками 28 880,00 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суд у відповідності до ст. 141 ЦПК України стягує з відповідача на користь позивача понесені ним та документально підтверджені витрати на сплату судового збору за подання позовної заяви в розмірі 2 147,20 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 113 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

В п. 1 ч. 3 ст. 113 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1 ст. 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

Згідно положень ч. 3 ст. 134 ЦПК України, попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

В частині 1 ст. 137 ЦПК України зазначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно вимог ч. 3 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

В частині 4 ст. 137 ЦПК України, передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що відповідно до вимог ч. 1-2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

В частині 8 ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

На підтвердження витрат понесених за надання правничої допомоги до позовної заяви долучено: Свідоцтво про право зайняття адвокатською діяльністю серії КС № 9422/10 від 18.09.2020; Договір про надання правової допомоги №10/06-2023 від 10.06.2023; Ордер на надання правничої(правової) допомоги серії АІ №1423361 від 06.09.2023; Звіт про надання правової допомоги згідно договору №10/06-2023 від 10.06.2023; Платіжне доручення №733 від 11.09.2023; з яких вбачається, що адвокатом Столітнім М.М. надано позивачу правову допогу на суму 10 000,00 гривень.

Однак суд вважає, що заявлена сума є неспівмірною з обсягом виконаної адвокатом роботи. Так, враховуючи складність справи, беручи до уваги принципи розумності та справедливості, суд приходить до висновку про часткову компенсацію витрат на правничу допомогу, яку слід визначити у розмірі 5 000,00 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 13, 81, 141, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» заборгованість за кредитним договором № 5198935 від 10.12.2021 в сумі 48 880 (сорок вісім тисяч вісімсот вісімдесят) гривень 00 копійок, що складається з: суми заборгованості за основною сумою боргу 20 000,00 гривень, суми заборгованості за відсотками 28 880,00 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» судовий збір у розмірі 2 147 (дві тисячі сто сорок сім) гривень 20 копійок та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000 (п`ять тисяч) гривень 00 копійок.

Рішення може бути оскаржене позивачем до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його постановлення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його постановлення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Наталя ПЄТУХОВА

07.06.24