Провадження № 2/557/198/2024
Справа № 557/478/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

30 травня 2024 року селище Гоща

Гощанський районний суд Рівненської області в складі

головуючого судді Тишкуна П.В.

за участі секретаря судового засідання Гуменюк Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Гоща в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

В С Т А Н О В И В :

1. Суть спору.

ТзОВ «Коллект Центр» звернулося до суду з позовом про стягнення з відповідачки заборгованості за договором позики від 11.12.2020 року в сумі 60957,00 грн.

Свої позовні вимоги ТзОВ «Коллект Центр» обгрунтовує тим, що 11.12.2020 року між ТзОВ «ІНФІНАНС» та ОСОБА_1 було укладено договір надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № /1 згідно Заявки - анкети на умовах Пропозиції (оферти) на укладання електронного Договору позики № 3378310 від 11.12.2020 року, що акцептована відповідачем шляхом підписання електронним підписом (вчинений одноразовим ідентифікатором згідно положень ЗУ «Про електронну комерцію). Пропозиція (Оферта), Акцепт оферти, Правила та Заява- анкета становлять єдиний документ -Договір.

Відповідно до умов договору позичальнику було надано кредит у розмірі 5000,00 грн., строк користування кредитом 30 днів, строк дії договору 3 роки, відсоткова ставка -1,75 % за один день користування кредитом.

На виконання умов укладеного договору позикодавцем 11.12.2020 року було перераховано грошові кошти на рахунок позичальника в розмірі 5000 грн.

11.02.2022 року між ТОВ «ІНФІНАНС» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу №11.02.2022, відповідно до умов якого відступлено право вимоги до позичальників, в т.ч. за Договором позики № /1 від 11.12.2020 року, що укладений між ТОВ «ІНФІНАНС» та ОСОБА_1 .

У свою чергу, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до позичальників ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відповідно до договору відступлення права вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023 року, в тому числі за Договором позики № 680424958/1 від 11.12.2020 року, що укладений між ТОВ «ІНФІНАНС» та ОСОБА_1 .

Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом грошової вимоги до відповідача.

Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів користування кредитом, що підлягав стягненню з позичальника на дату відступлення права вимоги 135462,50 грн., з яких: 5000,00 грн. заборгованість кредитом (за тілом кредиту); 130462,50 грн. заборгованість за відсотками.

Позивач, з урахуванням принципу розумності, співмірності і пропорційності просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість у розмірі 60957,00 грн., з яких: 5000,00 грн. заборгованість кредитом (за тілом кредиту); 55957,00 грн. заборгованість за відсотками, а також судові витрати по справі.

ІІ. Рух справи та процесуальні дії суду.

Ухвалою Гощанського районного суду Рівненської області від 03.04.2024 відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

Ухвалою від 15.05.2024 року вирішено здійснювати заочний розгляд справи.

Будь-які інші процесуальні дії у справі не проводилися.

IІІ. Пояснення учасників справи.

Представник позивача ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» в судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив здійснювати розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час і місце судового розгляду повідомлена належним чином. Своїм правом надати суду заяву про розгляд справи за її відсутності не скористалася та не повідомила суд про причини неявки у засідання. Відзив на позовну заяву не подала.

Суд, виконуючи вимоги ст. 280 ЦПК, враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин та без повідомлення причин, не подав відзив та позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, ухвалив провести заочний розгляд справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази у справі за принципами встановленими ст.89 ЦПК України, вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1.ст. 4 ЦПК України).

Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).

ІV. Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, норми права, які застосовував суд, мотиви суду.

Судом встановлено, що 11.12.2020 між ТОВ «ІНФІНАНС» та ОСОБА_1 укладено Договір надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №/1 та отримання кредиту згідно Заявки-Анкети на отримання кредиту №3378310 від 11.12.2020 на умовах Пропозиції (оферти) на укладення електронного Договору позики, що акцептована відповідачем шляхом підписання електронним підписом відповідача.

Відповідно до умов договору позичальнику надано кредит у розмірі 5000 грн., строк користування кредитом 30 календарних днів, строк дії Договору 3 роки, відсоткова ставка 1,75% за один день користування кредитом. Договір було підписано ОСОБА_1 одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем) 3u5g5n.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір- це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно зі ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Правова позиція щодо застосування вказаних норм чинного законодавства викладена у постанові Верховного Суду від 09.09.2020 року у справі № 732/670/19.

Отже, електронний Договір про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, №/1 від 11.12.2020 року, є укладеним.

Як вбачається із Заявки-Анкети на отримання кредиту від 11.12.2020 року, підписаної ОСОБА_1 одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем) 3u5g5n, як спосіб отримання кредиту в сумі 5000 грн. зазначено банківську платіжну картку № НОМЕР_1 .

Товариством з обмеженою відповідальністю «ІНФІНАНС» було у повному обсязі виконано своє зобов`язання за Договором, що підтверджується квитанцією за сплату № 74862843 від 11.12.2020 року з призначенням платежу: зарахування 5000 грн. на карту № НОМЕР_2 .

Відповідачем ОСОБА_1 не було надано суду доказів на спростування належності їй банківської платіжної картки № НОМЕР_1 .

Отже, матеріали справи містять докази отримання відповідачем ОСОБА_1 кредитних коштів.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

В силу статей 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений законом чи договором строк, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається.

Відповідно до ст.ст. 1048-1052, 1054 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю позику та сплатити відсотки за користування коштами у строк та у порядку, що встановлені договором.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 , порушуючи умови Договору, свої зобов`язання за договором належним чином не виконувала у частині погашення заборгованості за кредитом та сплати відсотків за користування ним.

11.02.2022 року між ТОВ «ІНФІНАНС» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу № 11.02.2022, відповідно до умов якого відступлено право вимоги до позичальників, в т.ч. за Договором позики № /1 від 11.12.2020 року, що укладений між ТОВ «ІНФІНАНС» та ОСОБА_1 .

У свою чергу, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до позичальників ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відповідно до договору відступлення права вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023 року, в тому числі за Договором позики № 680424958/1 від 11.12.2020 року, що укладений між ТОВ «ІНФІНАНС» та ОСОБА_1 .

Згідно зі ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до п. 1 ч. ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно ч. 1 ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом грошової вимоги до відповідача.

Згідно наданого позивачем розрахунку загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів користування кредитом, що підлягав стягненню з позичальника на дату відступлення права вимоги, становив 135462,50 грн., з яких: 5000,00 грн. заборгованість кредитом (за тілом кредиту); 130462,50 грн. заборгованість за відсотками.

Проте, позивач, з урахуванням принципу розумності, співмірності і пропорційності просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість у розмірі 60957,00 грн., з яких: 5000,00 грн. заборгованість кредитом (за тілом кредиту); 55957,00 грн. заборгованість за відсотками.

Суд вважає, що оскільки умови договору щодо повернення коштів відповідачем виконані не були, то з неї на користь позивача підлягає до стягнення сума отриманої позики. Проте суд не погоджується із розрахунком процентів за користування кредитом, наданим позивачем і вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення з відповідача процентів за договором позики, суд виходить з наступного.

Так, серед основних умов кредиту визначено: розмір кредиту (траншу) 5000 грн, строк користування кредитом (траншем) 30 днів, строк дії Договору 3 роки, відсоткова ставка 1,75% за один день користування кредитом, загальна вартість кредиту у грошовому вираження становить 2625,00 грн.

Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені нормою частини другої статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Аналогічні висновки викладені Верховним Судом у постанові від 28 березня 2018 року по справі №444/9519/12.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 5 квітня 2023 року (справа №910/4518/16) не знайшла підстав для відступу від цього правового висновку. Одночасно Велика Палата Верховного Суду зазначила, що припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України.

У цій же постанові Велика Палата Верховного Суду, уточняючи свій правовий висновок, який викладений у постанові від 18 січня 2022 року (справа 910/17048/17), щодо нарахування процентів до дня фактичного повернення кредиту відповідно до умов кредитного договору, незалежно від закінчення строку дії кредитних договорів, вказала на те, що можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з частиною другою статті 625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за «користування кредитом»). У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem, тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав).

Строк кредитування сторони погодили 30 календарних днів.

Тобто, право ТОВ «ІНФІНАНС» нараховувати проценти за користування кредитом припинилося зі спливом строку дії договору 10 січня 2021 року, а тому, починаючи із зазначеної дати, товариство не мало права нараховувати проценти за користування кредитом. Відповідно, таке право відсутнє і в позивача.

Позивач просить стягнути з ОСОБА_1 проценти за користування кредитними коштами як за період строку кредитування, так і після закінчення цього строку. При цьому, позивач не заявив до ОСОБА_1 вимоги про стягнення процентів, які передбачені частиною другою статті 625 ЦК України, як міру відповідальності за прострочення виконання грошового зобов`язання, оскільки права на день набуття ним права вимоги за кредитним договорами не має.

Статтями 13, 81 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Отже, за встановлених обставин справи та аналізу сукупності наданих доказів, суд доходить висновку, що заявлені вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають частковому задоволенню у розмірі 7625,00 грн. з яких: 5000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу і 2625,00 грн. відсотки за користування кредитом (5000 грн. х1,75%х30 днів).

VІ. Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем понесені та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3028,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог і оскільки позов задоволено на 12,5 % (7625 грн. х 100: 60957 грн.), судовий збір слід стягнути в розмірі 378,50 грн. (3028,00 х 12,5 % : 100).

Вирішуючи питання про стягнення заявлених позивачем витрат на правничу допомогу у сумі 17000 грн, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. ч. 1-5 ст. 137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивачем надано:

Договір про надання правової допомоги №02-01/2023 укладений між ТОВ «Коллект Центр» та адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» 02.01.2023;копію прайс-листа АО «Лігал Ассістанс» із визначенням вартості послуг; копію заявки на надання юридичної допомоги № 579 від 07.02.2024 з погодженим обсягом юридичних послуг по супроводу примусового стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , а саме: надання усної консультації з вивченням документів (2 години вартістю 4000 грн) , підготовка пропозицій вартістю 1000 грн. та складання позовної заяви (4 годин вартістю 12000 грн), - загальною вартістю 17000 грн ; копію витягу з акту № 3 про надання юридичної допомоги від 08.01.2024 на загальну суму 17000 грн ; платіжну інструкцію № 413000006 від 09.02.2024 згідно якої ТОВ «Коллект Центр» на рахунок отримувача АО «Лігал Ассістанс» проведено оплату згідно договору про надання правової допомоги №02-01/2023 від 02.01.2023 в сумі 52000,00.

Вищенаведені документи суд оцінює, як належні та достатні у розумінні положень ст.ст. 77-80 ЦПК України, оскільки вони підтверджують факт понесених (здійснених) позивачем ТОВ «Коллект Центр» витрат на професійну правничу допомогу.

Отже, враховуючи, що заявлені позивачем вимоги задоволено частково, розмір витрат на правничу допомогу підлягає стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених вимог, а саме в розмірі 2125 грн. (17000 х 12,5 % : 100).

Керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 263-265, 280-283,354 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю«Коллект Центр» заборгованість за договором №/1 від 11.12.2020 року в сумі 7625 (сім тисяч шістсот двадцять п`ять) гривень 00 коп. з яких : 5000 (п`ять тисяч) грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 2625 (дві тисячі шістсот двадцять п`ять) грн. відсотки за користування кредитом.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю«Коллект Центр» сплачений судовий збір у розмірі 378 (триста сімдесят вісім) грн. 50 коп. та 2125 (дві тисячі сто двадцять п`ять) витрат на правничу допомогу.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте Гощанським районним судом Рівненської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю«Коллект Центр» ( , місцезнаходження: 011133, м. Київ, вул. Мечнікова, будинок 3 офіс 306).

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 .

Суддя Тишкун П.В.