Справа № 226/1357/24

Провадження № 2/226/395/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2024 року Димитровський міський суд Донецької області у складі:

головуючої судді Клепка Л.І.,

при секретарі Філіпповській Т.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Мирноград Донецької області справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

27.05.2024 позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В обґрунтування вимог вказала, що з відповідачем ОСОБА_2 вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з 07.09.2007. Від шлюбу мають неповнолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В березні 2024 року вони з відповідачем припинили сімейні стосунки. З зазначеного часу разом не проживають, спільного домашнього господарства не ведуть. Причиною припинення сімейних стосунків стало те, що вони втратили почуття взаємної любові і поваги і стали чужими людьми. Зазначаючи на тому, що їх подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе, позивачка просить суд їх шлюб з відповідачем розірвати.

Ухвалою суду від 03.06.2024 у справі було відкрито спрощене провадження з викликом сторін. Справа була призначена до розгляду на 21.06.2024. У зв`язку з неявкою сторін, розгляд справи був відкладений на 17.07.2024 року.

17.07.2024 відповідачем ОСОБА_2 , який правом подачі відзиву на позов не скористався, на адресу суду спрямовано клопотання про надання строку на примирення терміном шість місяців. Не спростовуючи факту припинення шлюбно-сімейних стосунків, відповідач зазначає, що підстав для розірвання шлюбу не вбачає та що почуття любові і поваги до дружини у нього залишилися.

У зв`язку з поданням відповідачем клопотання та відсутністю відомостей про його направлення на адресу позивачки, судовий розгляд справи було відкладено на 29.07.2024 року, а копія клопотання була направлена на адресу позивачки для ознайомлення.

19.07.2024 позивачкою ОСОБА_1 на адресу суду направлено заяву, в якій вона категорично заперечує проти надання строку на примирення, вказує, що цим будуть порушуватися її особисті права. Зазначає, що не хоче мати стосунків з відповідачем та що ті заходи, які нею вживалися під час спільного проживання з відповідачем на укріплення сімейних стосунків, бажаного результату не досягли. Протягом півроку вони з відповідачем не спілкуються, спільного домашнього господарства не ведуть, шлюбно-сімейних стосунків не підтримують. Не вбачаючи підстав для відновлення сімейних стосунків, позивач наполягає на розірванні шлюбу.

В судове засідання сторони не з`явилися, бажання бути присутніми під час судового розгляду не висловили.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 07.09.2007 міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Макіївського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 1265 (а.с.4-5).

Від шлюбу мають неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.5).

Відповідно до ст.ст.21,24 Сімейного Кодексу України шлюбом є сімейний союз чоловіка та жінки, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану, який ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки.

Статтею 55 Сімейного Кодексу визначено, що побудова сімейних відносин здійснюється на почуттях взаємної любові і поваги, дружби та взаємодопомоги.

Чоловік та жінка мають рівні права і обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї і кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, звернувшись до суду з питання розірвання шлюбу відповідно до ч.1ст.110 цього Кодексу.

Згідно ч.4 ст.56 Сімейного Кодексу України примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно ст.11 Сімейного Кодексу України суд може вжити заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Надання строку на примирення є правом, а не обов`язком суду.

Статтею 112 Сімейного Кодексу визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом.

Характер встановлених судом взаємовідносин подружжя не свідчить про можливість їх примирення і збереження шлюбу. Не погоджуючись з розірванням шлюбу та заявляючи клопотання про надання строку на примирення, проти чого позивач категорично заперечувала, відповідач не навів жодної обставини на предмет підтвердження такої можливості, не зазначив, яких заходів, направлених на примирення і збереження сім`ї, він намагається вжити. Отже, шлюб між сторонами підлягає розірванню.

Інше суперечило б принципу добровільності шлюбу та моральним засадам суспільства та порушувало б інтереси позивачки.

Керуючись ст.ст.2, 4, 5, 12, 13, 259, 263-265, 273, 352 Цивільного процесуального Кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб, укладений між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , і ОСОБА_1 (до шлюбу ОСОБА_4 ), ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , зареєстрований 07.09.2007 міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Макіївського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 1265, розірвати.

Шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Л.І.Клепка