Справа № 645/2764/24
Провадження № 2/645/1551/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К РА Ї Н И

07 червня 2024 року м. Харків

Суддя Фрунзенського районного суду м. Харкова Шевченко Г.С., ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів, -

в с т а н о в и в :

20.05.2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , в якому просив суд стягнути з відповідача на його користь грошові кошти в розмірі 14040,00 грн., інфляційні витрати в розмірі 6531,21 грн., 3% річних в розмірі 1369,38 грн., а всього - 21940,59 грн.

Ухвалою суду від 21 травня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та позивачу надано строк для усунення недоліків, шляхом сплати судового збору в розмірі 1211,20 грн. або надання документів на підтвердження підстав звільнення від сплати судового збору відповідно до вимог ЗУ «Про судовий збір» .

07.06.2024 р. до суду надійшли пояснення ОСОБА_1 , в яких останній посилається на те, що правовідносини між ним та ФО-П ОСОБА_2 мали характер нікчемного, дефектного правочину. ОСОБА_1 сплатив ФО-П ОСОБА_2 кошти в розмірі 14040,00 грн. з призначенням платежу «за послуги», розраховуючи на те, що ці кошти будуть внесені для оплати «страховки» його «торгового рахунку» в організації «Альфа Ван Кепітал» на вимогу її менеджера. У свою чергу, відповідач прийняв кошти, однак жодних послуг не надав. Таким чином, ФО-П ОСОБА_2 порушується право позивача на повернення коштів, сплачених у зв`язку з нікчемним правочином із надання послуг. ОСОБА_1 є споживачем послуг, тому на ці правовідносини повинні поширюватись положення Закону №1023-ХІІ, і на підставі цього позивач вважає, що має правомірні підстави розраховувати на звільнення від сплати судового збору.

Суддя, дослідивши пояснення позивача, вважає, що необхідно продовжити ОСОБА_1 строк для усунення недоліків, за таких підстав.

Позивач вважає, що звільнений від сплати судового збору, посилаючись на ЗУ «Про захист прав споживачів».

Згідно ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів», крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього Закону та пов`язаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо:1) при реалізації продукції будь-яким чином порушується право споживача на свободу вибору продукції; 2) при реалізації продукції будь-яким чином порушується свобода волевиявлення споживача та/або висловлене ним волевиявлення; 3) при наданні послуги, від якої споживач не може відмовитись, а одержати може лише в одного виконавця, виконавець нав`язує такі умови одержання послуги, які ставлять споживача у нерівне становище порівняно з іншими споживачами та/або виконавцями, не надають споживачеві однакових гарантій відшкодування шкоди, завданої невиконанням (неналежним виконанням) сторонами умов договору; 4) порушується принцип рівності сторін договору, учасником якого є споживач; 5) будь-яким чином (крім випадків, передбачених законом) обмежується право споживача на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про відповідну продукцію; 6) споживачу реалізовано продукцію, яка є небезпечною, неналежної якості, фальсифікованою; 7) ціну продукції визначено неналежним чином; 8) документи, які підтверджують виконання договору, учасником якого є споживач, своєчасно не передано (надано) споживачу.

Пунктом 23 ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що споживач це фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Із п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 12.04.1996р.«Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» вбачається, що позовна заява про захист прав споживача повинна містити відомості: про те, яке право споживача порушено; коли і в чому це виявилося; про способи захисту, які належить вжити суду; про розмір сум, щодо яких заявлено вимоги, з відповідними розрахунками і обґрунтуванням; про докази, що підтверджують позов. До заяви повинні бути додані необхідні документи - залежно від заявлених вимог (наприклад, договір, квитанція-замовлення, квитанція-зобов`язання, транспортна чи інша накладна, чек, касовий ордер).

Таким чином, позивач, вважаючи себе споживачем, при зверненні до суду у дотримання вимог ст. 175 ЦПК України, зобов`язаний викласти зміст позовних вимог та обставини, якими він обґрунтовує вказані позовні вимоги у відповідності до норм Закону України «Про захист прав споживачів», зазначивши про те, яке право споживача порушено відповідно до ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів», таким чином навівши підтвердження того, що між сторонами існують правовідносини, які регулюються Законом України «Про захист прав споживачів».

Проте в позовній заяві відсутнє таке обґрунтування позовних вимог.

Відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів» послуга - діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб.

У зв`язку з цим, застосування ЗУ «Про захист прав споживачів» до цих правовідносин, можливе лише в тому разі, якщо предметом і підставою позову є питання надання інформації споживачеві про умови, процедури виконання договору, та інше, тобто ті які передують укладенню договору. Після укладення договору між сторонами виникають інші правовідносини, які регулюються відповідними Законами (Цивільний кодекс України, ЗУ «Про банки та банківську діяльність», ЗУ «Про платіжні системи та переказ грошей в Україні» та ін.)

Закон України «Про захист прав споживачів» регулює відносини, які виникають між споживачами і виробниками, виконавцями, продавцями під час продажу товарів (виконанні робіт, наданні послуг), встановлює права споживачів на придбання товарів (робіт, послуг) належної якості та безпечних для життя і здоров`я, а також визначає механізм захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

У вказаному законі прописана процедура укладання договору, яка включає питання щодо надання інформації споживачеві один про одного та щодо умов договору: про надання послуг з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах, винагороди товариства, порядок розподілу товару, тощо. А у разі ненадання зазначеної інформації суб`єкт господарювання, який повинен її надати, несе відповідальність, встановлену статтями 15 і 23 цього Закону.

Тобто, права особи як споживача охоплюються і мають місце на стадії придбання, замовлення, використання або реалізації наміру придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, а коли така продукція вже придбана, замовлена або використовується, то діють правила і норми відповідних договірних правовідносин.

Після укладання договору між сторонами виникають інші правовідносини, тому до спорів щодо виконання цього договору цей закон не може застосовуватись.

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Позивачем судовий збір не сплачено, з посиланням на положення ЗУ «Про захист прав споживачів».

Разом із тим, ОСОБА_1 у позовній заяві вказує, що з відповідачем не має жодних домовленостей (угод, договорів тощо). Зазначає, що мав справу з шахрайською фінасовою організацією «Альфа Ван Кепітал», менеджер якої умовив позивача сплатити кошти у сумі 14040 грн. на рахунок ФО-П ОСОБА_2 . У зв`язку із чим, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь грошові кошти в розмірі 14040,00 грн., інфляційні витрати в розмірі 6531,21 грн., 3% річних в розмірі 1369,38 грн., а всього - 21940,59 грн.

Системний аналіз положень Закону України «Про захист прав споживачів» доводить, що для того, щоб особа була звільнена від сплати судового збору, недостатньо зазначити, що це є позов про захист прав споживачів, оскільки такий позов повинен містити предмет та обставини, які вказують на порушення прав позивача як споживача послуг. Тобто, предмет та підстави позову повинні вказувати на те, що такий позов пов`язаний з порушенням права споживача, з зазначенням такого права та способу захисту відповідно до положень, передбачених Законом України «Про захист прав споживачів».

Позивач у пред`явленій позовній заяві та поясненнях від 07.06.2024 року не посилається на обставини, якими він обґрунтовує вказані позовні вимоги відповідно до норм Закону України «Про захист прав споживачів», не зазначає про те, яке право споживача порушене. Таким чином, підстави вважати, що пред`явлений позивачем позов поданий в порядку Закону України «Про захист прав споживачів», відсутні.

Відповідно до п.п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання фізичною особою позовної заяви майнового характеру ставка судового збору встановлюється в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Позивачем заявлено майнову вимогу про стягнення грошових коштів в загальному розмірі 21940,59 грн.

З огляду на викладене, позивачу необхідно сплатити судовий збір за вимогу майнового характеру про стягнення грошових коштів в розмірі 1211,20 грн., з урахуванням вимог Закону України «Про судовий збір» або надати документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно частини 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи викладене, позовна заява ОСОБА_1 підлягає залишенню без руху із встановленням позивачу строку для усунення її недоліків 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Згідно ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 260 Цивільного процесуального кодексу України, суддя

п о с т а н о в и в:

Продовжити ОСОБА_1 у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів строк для усунення недоліків, зазначених в ухвалі Фрунзенського районного суду м. Харкова від 21.05.2024 року, на 5 (п`ять) днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Роз`яснити позивачу, що якщо у встановлений строк виявлені недоліки не будуть усунуті, заява буде вважатись неподаною та повернута заявнику.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення та оскарженню не підлягає.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Суддя Г.С. Шевченко