Справа № 185/340/24
Провадження № 2/185/1617/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 серпня 2024 року м.Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючої - судді Врони А.О., за участю секретаря судового засідання Вакули В.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу ЄУ № 185/340/24 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Моторне (транспортне) страхове бюро України, про відшкодування майнової та моральної шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди,-

ВСТАНОВИВ:

10 січня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , відповідно до якого просить суд стягнути з відповідача на свою користь відшкодування матеріальної шкоди заподіяної у наслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 162540,95 грн., з яких: 158040,95 грн. - вартість відновлювального ремонту автомобіля та вартість матеріального збитку, 4500 грн. вартість експертизи, в рахунок відшкодування моральної шкоди завданої пошкодженням майна стягнути 50000 грн., а також судовий збір в розмірі 1625,40 грн.

Стислий виклад позиції позивача.

06.06.2023 року о 12.57 год., ОСОБА_2 , в АДРЕСА_1 , керував транспортним засобом марки «Chevrolet Aveo» д.н. НОМЕР_1 , та при виїзді з прилеглої території на вул. Дніпровська, не виконав вимогу дорожнього знаку «Дати дорогу», не пропустив транспортний засіб марки «Hyundai ix35» д.н. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 , який рухався по вул. Дніпровська з лівого боку, внаслідок чого вони зіткнулися, та автомобілі отримали механічні пошкодження, винуватцем ДТП визнано ОСОБА_2 . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Внаслідок винних дій відповідача мені завдана матеріальна шкода, яка і виразилась в ушкоджені належного мені автомобіля. Відповідно до звіту № 5523 про оцінку вартості матеріального зьитку завданого власнику транспортного засобу від 26.06.2023року, вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля Hyundai ix35 2.0i AWD Comfort 6 AT (LM) днз. НОМЕР_2 , складає 229 560,82 грн., з яких: 70971,96 грн. вартість матеріального збитку та 158588,86 грн. вартість відновлювального ремонту. Вартість експертизи складає 4500 грн., про що свідчить квитанція. Цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_2 на момент ДТП не була застрахована. Про настання страхового випадку було повідомлено в МОТОРНЕ (ТРАНСПОРТНЕ) СТРАХОВЕ БЮРО УКРАЇНИ. Відповідно до виписки по картці з АТ КБ «ПРИВАТБАНК» від 01.11.2023 року, МТСБУ перерахувало позивачу страхове відшкодування у розмірі 71519,87 грн. Внаслідок дорожньої пригоди позивачу також заподіяно моральну шкоду. Внаслідок грубого порушення відповідачем правил дорожнього руху, позивач втратив можливість тривалий час користуватись автомобілем. Позивач глибоко переживав, через ушкодження мого автомобіля, внаслідок пригоди, він втратив товарний вигляд. Позивач втратив душевний спокій, багато часу витрачав на оформлення відповідних документів, проведення експертизи. Втративши можливість вільно користуватися своїм транспортним засобом, останній змушений був витрачати час та кошти для пересування на роботу, на поїздки на СТО, експертів, до інших органів з метою визначення вартості відновлювальних робіт, що спричинило ряд незручностей та проблем, марно згаяного часу, який міг би бути витрачений на сім`ю та роботу.

Стислий виклад позиції відповідача.

21 березня 2024 року відповідач надав відзив на позовну заяву, відповідно до якого просив відмовити в задоволенні позову в частині відшкодування майнової шкоди, зменшити розмір відшкодування моральної шкоди з 50 000 грн. до 4 000 грн., мотивуючи тим, що у звіті ФОП ОСОБА_3 №5523, який не є страховим агентом, про оцінку вартості матеріального збитку завданого власнику КТЗ від 26.06.2023 року не зазначено, що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та те, що висновок підготовлено для подання до суду. Крім цього, вищезазначений Звіт ФОП ОСОБА_3 складений без урахування коефіцієнту фізичного зносу, складових КТЗ (рік випуску автомобіля 2011), без складання акту огляду та дефектного акту, у відсутності відповідача. Таким чином, звіт ФОП ОСОБА_3 №5523 про оцінку вартості матеріального збитку завданого власнику КТЗ від 26.06.2023 року не є належним та допустимим доказом. У зв`язку з вищевикладеним вважаю, не підлягає стягненню з відповідача і вартість експертного дослідження в розмірі 4500,00 грн. Відшкодування моральної шкоди повинно бути спрямоване на досягнення сатисфакції і не може бути джерелом збагачення позивача. Відшкодування моральної шкоди має виключно компенсаційний, а не каральний, обтяжуючий або запобіжний характер. З урахуванням вимог розумності та справедливості та правової позиції Верховного Суду, викладеній у постанові по справа №761/14285/16-ц від 22.04.2019 року вважаю, що достатнім і належним відшкодуванням моральної шкоди позивачу є сума 4000,00 грн.

Стислий виклад позиції третьої особи.

05 березня 2024 року від представника Моторно-транспортного страхового бюро України надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого, представник просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, мотивуючи тим, що для забезпечення необхідних дій для урегулювання страхового випадку, МТСБУ залучило врегулювача: ФОП ОСОБА_4 . Відповідно до Висновку про вартість матеріальних збитків завданих внаслідок нанесених пошкоджень автомобілю HYNDAI 1X35 державний реєстраційний номер НОМЕР_2 в дорожньо-транспортній пригоді від 05.07.2023 року, оцінювачем визначено: ринкову вартість досліджуваного автомобіля на момент пошкодження 413531,18 грн.: вартість відновлювального ремонту складає 164732,34 грн.; - коефіцієнт фізичного зносу - 0,7; - вартість відновлювального ремонту, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу - 78 165,44 грн. з ПДВ. 71569,87грн. без ПДВ). 01.11.2023 року, МТСБУ, на підставі ст.41 Закону №1961-IV, Довідки МТСБУ про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих №1 від 31.10.2023 року, було прийнято Наказ МТСБУ №4.1/19022 від 01.11.2023 року «Про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих» про виплату відшкодування ОСОБА_1 в сумі в розмірі 71569.87 грн.

Рух справи.

Ухвалою суду відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до розгляду по суті.

У судове засідання представник позивача не з`явився, відповідно до заяви просив суд розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача просив розглянути за відсутності відповідача і представника відповідача, підтримав доводи відзиву.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, відповідно до заяви просив розглянути справу без його участі.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

06 червня 2023 року відбулася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої автомобіль «Hyundai ix35» д.н. НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_1 , зазнав механічних пошкоджень.

Постановою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 липня 2023 року винним у вчиненні ДТП визнано ОСОБА_2 , який керував автомобілем «Chevrolet Aveo» д.н. НОМЕР_1 .

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 03 жовтня 2023 року постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 липня 2023 року змінено. Постановлено вважати ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КупАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

На момент ДТП ОСОБА_2 не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до звіту про оцінку вартості матеріальної шкоди, завданої володільцю транспортного засобу № 5523 від 26.06.2023 року, складеного оцінювачем ОСОБА_3 , вартість відновлювального ремонту автомобіля Hyundai ix35» д.н. НОМЕР_2 , без урахування коефіцієнту фізичного зносу складових, що підлягають заміні, складає 158 588,86 грн., а матеріальний збиток, в результаті його пошкодження, складає 70 971,96 грн.

01 листопада 2023 року МТСБУ на підставі наказу № 4.1/19022 від 01.11.2023 року, перерахувало на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування у розмірі 71519,87 грн.

Вартість ремонту автомобіля відповідно до акту № МЛ-0000465 від 27.07.2023 року з надання послуг по ремонту автомобіля склала 113 930,00 грн., з яких 49370 грн оплата ремонтних робіт, 64560 грн вартість деталей, використаних для ремонту автомобіля Hyundai ix35» д.н. НОМЕР_2 .

Норми права, які застосував суд, та висновки суду за результатами розгляду справи

Статтею 979 ЦК України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності) (стаття 980 ЦК України).

Стаття 1166 ЦК України передбачає, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно зі статтею 999 ЦК України до відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

Відповідно до вимог ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

За ст. ст. 3, 6, п. 22.1 ст. 22, ст. 29 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів передбачено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та (або) майну потерпілих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Таким чином Закон має на меті захист не лише прав потерпілих на відшкодування шкоди, але й захист інтересів страхувальників - заподіювача шкоди; страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого; у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи; у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством; страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи.

Відповідно до положень ст. 36.1. Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Згідно ст. 36.2. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

Відповідно до п. 36.4. ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна.

Відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем дорожньо-транспортної пригоди, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виник обов`язок з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика.

В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

За змістом ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Отже, за змістом вказаних норм матеріального права вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки, можуть бути заявлені у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди в межах різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Якщо потерпілий звернувся до страховика і одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194 ЦК України - відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика.

Розмір страхового відшкодування страховик узгоджує з особою, яка має право на отримання відшкодування, проте страховик самостійно приймає рішення про здійснення чи відмову в здійсненні страхового відшкодування (статті 36, 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). При цьому розмір страхової виплати (страхового відшкодування) з особою, яка завдала шкоди, страховик за законом узгоджувати не зобов`язаний, хоча цей розмір безпосередньо впливає на обсяг відповідальності особи, яка завдала шкоди, за статтею 1194 ЦК України.

Таким чином, розмір страхової виплати (страхового відшкодування), якщо страховик визначає його меншим страхової суми (ліміту його відповідальності), може бути оспорений особою, яка завдала шкоди, якщо ця особа виконала свій обов`язок перед потерпілим, у тому числі й частково відшкодувала шкоду згідно зі статтею 1194 ЦК України, але вважає, що страховик порушив умови договору, здійснив потерпілому страхову виплату (страхове відшкодування) не в повному обсязі, що призвело до безпідставного збільшення обсягу її (особи, яка завдала шкоди), відповідальності.

Якщо для відновлення пошкодженого у ДТП транспортного засобу ремонт здійснюється методом заміни складових частин, що були пошкоджені, на нові, страховик за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності відшкодовує не повну вартість цих складових частин, а вартість складників аварійно пошкодженого транспортного засобу з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу.

Особа, яка має право на отримання відшкодування, може вимагати від страховика за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності виплати страхового відшкодування в розмірі повної вартості відновлювального ремонту з урахування коефіцієнта фізичного зносу.

Якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Знос пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків) (пункт 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992р. № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди»).

Отже, відповідно до акту з надання послуг по ремонту автомобіля № МЛ-0000465 від 27.07.2023 року позивачем понесені значно більші витрати на ремонт пошкодженого автомобіля в розмірі 113 930 грн.

Суд не приймає доводи позивача щодо визначення вартості відновлювального ремонту, відповідно до звіту ФОП ОСОБА_3 , як і витрати, пов`язані з цим звітом у розмірі 4500,00грн., оскільки позивач відповідно до акту № МЛ-0000465 від 27.07.2023 року з надання послуг по ремонту автомобіля сплатив за ремонт саме 113 930,00 грн., у той же час, клопотання про призначення судової-автотоварознавчої експертизи позивачем не заявлялося.

Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам, у їх сукупності, установивши, що вартість відновлюваного ремонту автомобіля внаслідок ДТП, перевищує виплачений позивачу розмір страхового відшкодування, приходжу до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню різниця між вартістю відновлювального ремонту, встановленого актом з надання послуг по ремонту автомобіля № МЛ-0000465 від 27.07.2023 року, та сплаченою МТСБУ на користь позивача суми страхового відшкодування, в порядку ст. 1194 ЦК України, в сумі 42 410,13 грн (113930 грн - 71519,87 грн ).

Щодо вимог про відшкодування моральної шкоди суд виходить за наступного.

Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я (частина перша та пункт 1 частини другої статті 23 ЦК України).

Виходячи з положень статей 16 і 23 ЦК України та змісту права на відшкодування моральної шкоди в цілому як способу захисту суб`єктивного цивільного права компенсація моральної шкоди повинна відбуватися в будь-якому випадку її спричинення - право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди виникає внаслідок порушення права особи незалежно від наявності спеціальних норм цивільного законодавства (див. пункт 92 постанови Великої Палати Верховного Суду від 01 вересня 2020 року у справі № 216/3521/16-ц).

Відповідальність за заподіяну позивачу моральну шкоду, яка полягає в його моральних стражданнях та інших немайнових втратах через спричинене з вини відповідача ДТП, має бути співмірно компенсована останнім.

При визначенні суми відшкодування моральної шкоди, суд враховує те, що позивач був змушений відремонтувати автомобіль, тимчасово був позбавлений можливості користуватись своїм автомобілем, що викликало суттєві незручності у пересуванні, через що позивач почав нервувати, також суд враховує термін вказаних незручностей та тяжкість ДТП, відсутність в матеріалах справи доказів звернення позивача до лікаря з приводу стресу.

Крім того, розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш, ніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен призводити до її збагачення.

Заявлений позивачем до відшкодування розмір моральної шкоди 50 000 грн суд вважає надмірним та, з урахуванням того, що на цей час не існує якогось сталого алгоритму визначення розміру моральної шкоди, але виходячи з характеру правопорушення і його наслідків для відповідача, тривалість його страждань і переживань, оцінивши усі чинники завданої моральної шкоди, виходячи із морально-правових імперативів справедливості, розумності й добросовісності суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути 5000 грн у якості відшкодування моральної шкоди.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Розподіл судових витрат

На підставі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 5, 12, 13, 81, 89, 258, 259, 263-265, 273 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Моторне (транспортне) страхове бюро України, про відшкодування майнової та моральної шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 42 410 (сорок дві тисячі чотириста десять) грн. 13 коп., в рахунок відшкодування моральної шкоди 5 000 (п`ять тисяч) грн. 00 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 473 (чотириста сімдесят три) грн. 96 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк, з дня його проголошення, апеляційної скарги.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України, в редакції Закону України від 03.10.2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження відповідно та в порядку і строки, визначені ст. 354 ЦПК України.

Рішення знаходиться в Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua.

Відомості про учасників справи:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП відомості вістутні, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .

Третя особа Моторне (транспортне) страхове бюро України, місцезнаходження: 02154, м.Київ, Русанівський бульвар, буд.8.

Суддя А. О. Врона