Провадження № 2/202/1574/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2024 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд м.Дніпропетровська у складі судді Михальченко А.О.,

секретар судового засідання Пономаренко О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі

цивільну справу №202/20056/23 за позовом

ОСОБА_1

до

ОСОБА_2

про зміну розміру аліментів

за участю:

позивача ОСОБА_1

представника позивача адвоката Мудрої І.А.

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача адвоката Меркулової Т.П.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

08.11.2023 ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом, який мотивувала тим, що є матір`ю неповнолітнього ОСОБА_3 , батьком якого є відповідач ОСОБА_2 .

На підставі судового наказу від 03.04.2019 з відповідача стягуються аліменти на утримання сина ОСОБА_4 у розмірі однієї чверті (1/4) його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи стягнення з 06 березня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

З часу ухвалення рішення про стягнення аліментів розмір витрат на утримання дитини значно збільшився, стан її здоров`я погіршився, що ставить її у скрутне матеріальне становище. Фактично стягнуті з відповідача аліменти не покривають і десятої частини усіх витрат, які вона несе щомісячно на утримання дитини.

Враховуючи викладене просила суд змінити спосіб стягнення аліментів, а саме збільшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на її користь на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , визначивши розмір аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 5 000,00 грн. щомісяця, з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття.

25.12.2023 по справі відкрите спрощене позовне провадження. Відповідачу визначено строк для подання відзиву на позов.

02.02.2024 представник відповідача адвокат Меркулова Т.П. через канцелярію суду подала відзив на позов з якого випливає, що ОСОБА_2 позовні вимоги не визнає у повному обсязі з наступних підстав.

На даний час в Індустріальному ВДВС у м. Дніпрі ПМРУМЮ (м. Одеса) знаходиться виконавче провадження №58869581, відкрите 17.04.2019 на виконання судового наказу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 03.04.2019 та з ОСОБА_2 стягуються аліменти у розмірі частини всіх видів заробітку (доходу) на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього ОСОБА_5 .

Під час видачі судового наказу суд врахував вимоги ч.2 ст.182 СК України, а саме те, що розмір аліментів повинен бути необхідним для збереження здоров`я людини і забезпечення її життєдіяльності.

Відповідач має постійний, регулярний дохід за місцем постійної роботи, та сплачує аліменти у присудженому судом розмірі, заборгованості не має, тобто виконує судовий наказ у повному обсязі.

Стан здоров`я дитини не потребує додаткових витрат. Матеріальне становище ОСОБА_2 з часу присудження аліментів не покращилось, а навпаки погіршилось, та у зв`язку з воєнним станом він іноді примусово знаходиться у відпустці без збереження заробітної плати. Відповідач має батьків пенсіонерів, яким надає посильну допомогу.

Враховуючи викладене просила у задоволенні позову відмовити.

13.02.2024 представник позивача адвокат Мудра І.А. через канцелярію суду подала відповідь на відзив у якому зазначила, що розмір аліментів, які сплачує ОСОБА_2 становить в середньому 1 286 грн. 00 коп. щомісячно, що сумарно становить мінімальну суму аліментів у розмірі 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При цьому на дитину в середньому витрачається 20 000 грн. 00 коп. щомісячно, а відповідач покриває аліментами 5% усіх затрат на дитину.

Також зазначила, що на утриманні позивача також знаходиться матір пенсійного віку.

Позивач має хронічні захворювання, що вимагають постійного підтримання та лікування, мала інвалідність та зараз йде підготовка до хірургічних операцій, що підтверджується відповідними доказами.

ОСОБА_2 офіційно працевлаштований на ТОВ «Матролюкс», має стабільний дохід. Крім того, має на праві приватної власності квартиру у будинку АДРЕСА_1 , а отже витрат на найм житла не має.

Батьки відповідача мають на праві власності житло у м. Павлоград та земельні ділянки, а також ще одного сина, який може розділити з відповідачем матеріальну відповідальність за батьків. Відповідач не надав жодного документу, який би підтверджував його твердження про те, що він утримує батьків-пенсіонерів.

Враховуючи викладене просила позовні вимоги задовольнити.

12.02.2024 представник відповідача адвокат Меркулова Т.П. через підсистему «Електронний суд» подала заперечення на відповідь на відзив у яких зазначила, що у відповіді на відзив представник позивача підтверджує, що відповідач сплачує аліменти у зазначеному судом розмірі та не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Ця норма закону призначена для захисту прав та інтересів дитини на найнеобхідніші потреби (одяг, взуття, їжу, ліки). Законодавство охороняє інтереси дитини зобов`язуючи батьків сплачувати по 50% прожиткового мінімуму з кожного, щоб дитина отримувала життєвонеобхідні речі.

Представник позивача мотивує потребу у збільшенні аліментів збільшенням витрат позивача на дитину у розмірі 20 тис грн. на місяць. Але така сума витрат є особистим бажанням позивача, а не життєвою необхідністю дитини. На дитину можна витрачати й більше, якщо придбавати дорогі речі або речі, які не є життєвонеобхідними.

Однокімнатна квартира у власності відповідача у м. Дніпрі, так само як і двокімнатна квартира позивача у Дніпрі були у власності на момент ухвалення рішення про стягнення аліментів, й станом на момент розгляду позовної заяви про збільшення розміру аліментів нічого не змінилось.

Відповідач на момент початку стягнення аліментів працював офіційно на тому ж підприємстві, де працює зараз. Тобто матеріальний стан відповідача не змінився. А підставою для збільшення розміру аліментів є значне збільшення його доходів або зміна матеріального стану у кращий бік.

Натомість, позивач покращила свій матеріальний стан, раз вона може витрачати на дитину 20 000 грн. в місяць., про що стверджує її представник у відповіді на відзив. Відповідач до відзиву на позов додав клопотання про зобов`язання позивача надати свої доходи. Але у відповіді на відзив позивач надала лише свою пенсію, яку отримує по інвалідності, а заробітну плату не надала. Позивач працює та отримує постійний дохід. Розмір доходу позивача дозволяє їй витрачати на дитину 20 000 грн. в місяць.

Відповідач аліменти сплачує вчасно у повному обсязі, визначеному судом, не менше 50% прожиткового мінімуму. Тобто зі свого боку не ухиляється від сплати аліментів, заборгованості немає.

У своєї відповіді представник позивача посилається на те, що позивач допомагає своїй матері і суд повинен взяти це до уваги, а той факт, що відповідач допомагає своїм батькам просить суд не враховувати. У відповідача мати-інвалід другої групи. Відповідач та мати відповідача не зберігали чеків на придбання ліків, оскільки й припустити не могли, що їм прийдеться доводити очевидні речі.

Щодо додаткових витрат на лікування дитини чи репетиторство. Позивач має право звернутися до суду з окремим позовом про стягнення додаткових витрат.

На підставі викладеного відповідач вважає, що ніяких підстав для збільшення розміру аліментів у позивача немає. Проти сплати аліментів не заперечує, але у тому розмірі, який передбачено законом та який призначив суд 1/4 частина заробітку.

28.02.2024 представником позивача адвокатом Мудрою І.А. подане клопотання про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу, яке мотивовано тим, що 31.01.2024 між ОСОБА_1 та адвокатом Мудрою І.А. укладено договір про надання адвокатських послуг №3101/2024/-1. Повноваження представника також підтверджені ордером.

Понесені судові витрати підтверджені актом приймання передачі виконаних робіт від 27.02.2024, відповідно до якого адвокат Мудра І.А. надала ОСОБА_1 правові послуги на загальну суму 3 500 грн. 00 коп., та які складають з: ознайомлення з матеріалами справи (1 година 500,00 грн), підготовка відповіді на відзив та документів для подачі до суду (2 години 1 000,00 грн), підготовка адвокатських запитів до виконавчої служби та на підприємство відповідача (1 година 500 грн), підготовка додаткових пояснень (1 година 500 грн), участь у судових засіданнях (1 000,00 грн). Також надані усні роз`яснення, проведено узгодження позицій по справі, обговорено хід ведення справи з клієнтом.

Витрати підтверджуються квитанцією, актом приймання-передачі робіт №1 від 27.02.2024.

Враховуючи викладене просить суд стягнути на користь ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 понесені судові витрати на правничу допомогу у розмірі 3 500,00 грн.

16.03.2024 представником відповідача адвокатом Меркуловою Т.П. через підсистему «Електронний суд» подані заперечення на клопотання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у яких зазначено, представником позивача подано 07.02.2024 року до суду відповідь на відзив на позовну заяву, яка згідно положенням ст. 174 ЦПК України є заявою по суті. Проте у відповіді на відзив на позовну заяву представником позивача не зазначено попереднього (орієнтованого) розрахунку витрат на професійну правничу допомогу. 27.02.2024 року представником позивача подано до суду додаткові пояснення, в якому не зазначено попереднього (орієнтованого) розрахунку витрат на професійну правничу допомогу. Представником позивача окремо до суду подано 27.02.2024 року клопотання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу. З урахуванням вказаних обставин, відповідач вважає, що представником позивача порушені вимоги, зазначені в ст. 134 ЦПК України, що є підставою для відмови у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу.

Крім того, в акті приймання-передачі виконаних робіт від 27.02.2024 року розмір витрат за надані правові послуги позивачу визначений виходячи з погодинної оплати правових послуг.

В договорі про надання адвокатських послуг № 3101/2024-1 від 31.01.2024 року, укладеного між ОСОБА_6 та адвокатом Мудрою І.А. у розділі 4 «Плата за надання послуг» зазначено, що ціна послуги зазначається в акті виконаних робіт, плата здійснюється на протязі 5 днів з моменту підписання акту виконаних робіт на розрахункові рахунки Адвоката. Отже, в договорі відсутній порядок обчислення гонорару: фіксований розмір чи погодинна оплата. В акті приймання передачі виконаних робіт від 27.02.2024 року адвокатом зазначена погодинна оплата виконаних правових послуг. Проте такий порядок оплати не визначений у договорі про надання адвокатських послуг від 31.01.2024 року.

Крім того, в акті приймання передачі від 27.02.2024 року зазначено вартість участі у судових засіданнях 1 000грн. , проте у справі судові засідання відкладались у зв`язку з перебуванням представника відповідача на лікарняному, у зв`язку з наданням часу відповідачу для ознайомлення з документами, наданими позивачем, відповідач надав відзив на позов, позивач відповідь на відзив, відповідач надав заперечення, отримавши відповідь на відзив, позивач надав додаткові пояснення та клопотання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу. Враховуючи, що адвокатом в акті приймання-передачі від 27.02.2024 року зазначена погодинна оплата 1 час 500грн., то визначення розміру витрат за участь у судовому засіданні визначена як фіксована оплата, а не погодинна та фактично заявлена на майбутнє, а не є вже виконаною роботою.

Враховуючи викладене просили суд відмовити у задоволенні клопотання представника позивача адвоката Мудрої Індіани Анатоліївни про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

У судовому засіданні позивач та її представник доводи позову підтримали та наполягали на його задоволенні. Надали додаткові письмові пояснення щодо позову у яких зазначили, що з 2019 року у позивача виявлено ряд діагнозів по яким йде постійне лікування, а саме хронічна хвороба нирок 2 ст.; хронічний пієлонефрит з 2021 року; паратонзилерний абсцес; хронічний риносинусит з порушенням носового дихання; дифузна кістозна мастопатія з 2019 року; соматоформна дистонія; мінімальна тристулкова та мітральна регургітація; мінімально аортальна недостатність; аденоміоз. У зв`язку з погіршенням стану здоров`я та необхідність постійного лікування позивач була вимушена звернутися за кредитом до банківської установи.

Відповідач та його представник у судовому засіданні просили у задоволенні позову відмовити з підстав зазначених у відзиві та запереченнях на відповідь на відзив. Також надали письмові пояснення щодо позовних вимог у яких зазначили, що позивачем надані виписки з історії хвороби її матері, ОСОБА_7 , 1949 р.н., за 2001, 2002, 2012, 2014, 2015, 2016, 2017, 2020, 2021 та медичні обстеження лікарів за 2021, 2024. Надані медичні документи про лікування матері позивача не можна вважати доказами, які мають значення для вирішення справи.

Позивачем надано виписний епікриз від 02.09.2009 року відділення ендокринної хірургії щодо щитовидної залози. Згідно свідоцтва про народження дитини, ОСОБА_8 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 . Отже, ще до народження дитини у позивача були захворювання, пов`язані з ендокренією (щитовидної залози) і її захворювання та витрати на лікування жодним чином не можуть впливати на розмір аліментів. Позивач звернулась до суду з заявою 06.03.2019 року про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини всіх доходів відповідача на утримання дитини та судовий наказ був виданий Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська 09.04.2019 року. На момент звернення до суду про видачу судового наказу та його видачу вже існували обставини щодо стану здоров`я матері позивача, яка хворіє з 2001 року та стану здоров`я позивача, яка хворіє з 2009 року на ендокренією. Позивачем надано копію довідки МСЕК за 2018 рік, строком до 01.11.2019 року, програму реабілітації інваліда за 2018 рік строком дії до 2019 року, копію пенсійного посвідчення строком дії до листопада 2019 року, отже станом на подачу позову до суду 08.11.2023 року та час розгляду справи в суді, позивач не є інвалідом та не є пенсіонером по інвалідності. Позивачем надані консультаційні висновки ТОВ «Оксфорд Медікал Дніпро» від 09.2022 року, в якому зазначено, що в неї було видалено щитовидну залозу, скарги на підвищений артеріальний тиск, на набряк обличчя та виставлено діагноз: гострий пієлонефрит. Згідно ультразвукового дослідження від 18.08.2022 року, у позивача не виявлено будь- яких ускладнень у сечовій системі. Згідно огляду лікаря Медичного центру «Медікум» від 25.08.2022 року слідує, що у позивача встановлено дифузна кістозна мастопатія. Згідно консультативного висновку приватної клініки Центр сімейного здоров`я та реабілітації «Геліос» від 19.01.2023 року діагноз: хронічний пієлонефрит.

В наданих позивачем дослідження серця приватної клініки Центр сімейного здоров`я та реабілітації «Геліос» від 06.06.2023 року зазначено, що заключення ЕхоКГ не є діагнозом та потребує консультації спеціаліста. Згідно дослідження Медичного центру «Медікум» від 20.06.2023 року, наданого позивачем, щодо обстеження печінки, селезінки, жовчного міхура, нирок, підшлункової залози, шлунку, матки зазначено, що розшифровка дослідження не є діагнозом, необхідно консультація лікаря спеціаліста. Проте, позивач не надала достовірних та достатніх доказів, що встановленого діагнозу захворювань лікарями спеціаліста та доказів лікування з відповідними діагнозами. Отже, позивачем надано консультативні висновки приватних клінік та дослідження приватних клінік та центрів, які не можуть бути достовірними та достатніми доказами для підтвердження наявних у позивача захворювань, оскільки за цей період часу не надано жодної виписки з медичної картки про лікування зазначених у консультативних висновках захворювань. Вказані документи були отримані позивачем до подачі позову в суд, який був поданий 08.11.2023 року. У період знаходження в суді справи за позовом ОСОБА_1 про збільшення аліментів позивачем надано: - дослідження Центру стоматологічної і ЛОР томографії « Point3D» від 23.11.2023 року, в якому зазначено, що діагностичний висновок не є діагнозом, діагноз встановлюється лікарем після огляду пацієнта. - консультацію від лікаря нефролога приватної клініки Центр сімейного здоров`я та реабілітації «Геліос» від 01.02.2024 року, в якій вказано: пієлонефрит з 2021 року фаза ремісії, диспансерний нагляд сімейного лікаря. Вказані документи, які видані приватними лікарнями, є дослідженнями та консультаціями, діагноз захворювання підтверджується сімейним лікарем, на обліку якого перебуває хворий. Позивачем не надано доказів, що вона перебуває на обліку у лікарів спеціалістів та у сімейного лікаря з приводу тих, захворювань, які вказані у консультативних висновках та дослідженнях приватних лікарень. Позивачем надано направлення з сайту Національна служба здоров`я України від 20.02.2024 року сімейний лікар ОСОБА_9 , госпіталізація, стаціонарне лікування загального напрямку, по ендокринології, планове, заклад охорони здоров`я ТОВ «Здорова нація плюс». Проте, позивачем не надано доказів про стаціонарне лікування з 20.02.2024 року у відділенні ендокринології закладу охорони здоров`я ТОВ « Здорова нація плюс».

Позивачем не надано доказів придбання медикаментів та рекомендацій лікаря про лікування саме цими медикаментами. З наданих документів неможливо встановити, що саме позивач або її дитина користувались послугами стоматолога та послугами ЕКГ та УЗД і яким чином вказані витрати пов`язані з предметом спору по справі.

Також зазначили, що відповідач отримує зарплату 7 559,84грн., то як вимагає позивач збільшити аліменти до 5 000 грн. у твердому розмірі, відповідачу залишається на забезпечення життєдіяльності 2 559,84 грн., що є меншим за прожитковий мінімум для працездатних осіб, який складає 3 028грн.

22.04.2024 судом витребувані докази по справі довідки про доходи ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які надійшли до суду 10.05.2024.

Заслухавши учасників судового розгляду, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 мають спільну неповнолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає з відповідачкою, що не заперечувалось сторонами.

Наказом Індустріального районного суду м. Дніпропетровська №202/1700/19 від 03.04.2019 про стягнення аліментів з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ; АДРЕСА_2 ), стягнуті аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи з 06.03.2019 і до повноліття дитини.

Враховуючи особливості розгляду заяв про видачу судового наказу, суд зазначає, що розглядаючи питання про стягнення аліментів з ОСОБА_2 , суд не досліджував та не враховував матеріальне становище платника аліментів та стягувача, їх стан здоров`я, сімейний стан, оскільки суду не було надано будь-яких відомостей про стан здоров`я, сімейний стан та довідки про отримані доходи ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Станом на 12.06.2024 судом встановлено, що стан здоров`я стягувача аліментів, порівняно з 2019 роком, значно погіршився, що підтверджується відповідними медичними довідками та виписними епікризами, які долучені до матеріалів справи.

Крім того, судом встановлено, що ОСОБА_2 на праві власності належить нерухоме майно квартира у м. Дніпрі, що також не було враховано судом під час вирішення питання про стягнення аліментів.

Щодо розміру заробітної плати позивача та відповідача суд зазначає, що у грошовому еквіваленті вони фактично не змінилися з часу стягнення аліментів, але суд враховує, що за даними Державної служби статистики (https://www.ukrstat.gov.ua/) в період з 2019 року по 2024 рік індекс споживчих цін в Україні значно виріс, що в цілому впливає на матеріальних стан як платника аліментів так і на матеріальних стан їх одержувача.

Також суд зазначає, що матеріали справи не містять будь-яких доказів на підтвердження того, що ОСОБА_2 утримує батьків похилого віку.

Предметом даного позову є зміна способу стягнення аліментів, зокрема, стягнення аліментів на дитину у розмірі 5 000,00 грн щомісячно, починаючи з дня подачі позову до повноліття дитини.

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 1 статті 182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення

У силу положень статей 183, 184 СК України суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у вигляді частки від заробітку (доходу) матері, батька дитини або у твердій грошовій сумі.

Підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень статті 182 СК України, так і положень статей 183, 184 СК України.

Згідно з частиною 1 статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Тобто, відповідно до статті 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третя статті 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених статтями 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Розмір аліментів і спосіб стягнення аліментів може бути визначений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом та на які посилався позивач. При цьому право застосування норми закону належить виключно суду (постанова Верховного Суду України № 6-143цс13 від 05 лютого 2014 року).

Зміна раніше встановленого розміру аліментів можлива за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених СК України.

З відомостей про доходи ОСОБА_1 , які надані ГУ ДПС у Дніпропетровські області, довідки про доходи ОСОБА_2 , розрахунку заборгованості по аліментам, судом встановлено, що у 2019 році ОСОБА_2 сплатив аліментів на загальну суму 10 161 грн. 14 коп. (в середньому 1 270,14 грн на місяць), у 2020 році 12 147,08 грн (1 012,26 в середньому на місяць), в 2021 році 17 013,48 грн (1 417,48 грн на місяць), дані за 2022 рік відсутні, у 2023 році 15 189,50 грн (1 265,79 в середньому на місяць).

У 2024 році мінімальний прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить 3 196 грн 00 коп.

Отже, судом встановлено, що розмір аліментів, які сплачує ОСОБА_2 фактично вдвічі менший ніж мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину, який становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів (абз.3 ч.2 ст. 182 СК України).

При цьому офіційна заробітна плата ОСОБА_2 є достатньою за для сплати ним аліментів у мінімальному рекомендованому розмірі, що також не призведе до порушень ст.70 ЗУ «Про виконавче провадження».

Враховуючи фактичні встановлені судом обставини справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для зміни способу стягнення аліментів та стягнення аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 3 200 грн. щомісячно, але не менш 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня набрання рішення суду законної сили та до досягнення дитиною повноліття, які перераховувати на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України.

При цьому суд не приймає до уваги доводи відповідача про те, що він не має заборгованості по аліментам, оскільки це не має значення для вирішення даного спору.

Також суд відхиляє доводи відповідача про те, що стан здоров`я позивача не змінився, оскільки вони спростовуються медичними документами.

Вирішуючи питання про судові витрати, приймаючи до уваги ту обставину, що позивач при пред`явлені позову була звільнена від сплати судового збору на підставі Закону України «Про судовий збір», на виконання вимог ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 1073,60 грн.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами (ч. 2 ст. 137 ЦПК).

При цьому суд зобов`язаний врахувати: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися (ч.3 ст. 141 ЦПК).

На підтвердження понесення позивачем ОСОБА_1 витрат на правову допомогу суду надані наступні документи: договір № 3101/2024-1 від 31.01.2024 про надання правової допомоги, платіжна інструкція від 31.01.2024, акт приймання-передачі виконаних робіт №1 від 27.02.2024.

Вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правову допомогу при розгляді даної справи в суді, суд приймає до уваги обставини справи та її значення для позивача, умови укладеного договору про надання правової допомоги від 31.01.2024, а також обсяг наданих адвокатом послуг та співмірність винагороди за надані юридичні послуги зі складністю справи, часом витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, та приходить до висновку про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката в розмірі 2 240 грн. 00 коп. пропорційно задоволеним позовним вимогам, оскільки суд вважає, що позивачем обґрунтовано розмір витрат на правову допомогу у сумі 3 500 грн. , адвокатом були надані послуги з правничої допомоги, а саме - підготовка та подання адвокатських запитів, відповіді на відзив, письмових пояснень, клопотань. Крім того, адвокат Мудра І.А. 29.05.2024 ознайомлювалась з матеріалами справи, а також приймала участь у судових засіданнях по справі 26.03.2024, 01.04.2024, 22.04.2024, 29.05.2024, 12.06.2024.

Отже суд приходить до висновку про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката в розмірі 2 240 грн. 00 коп.

При цьому суд відхиляє заперечення відповідача щодо порушення порядку подання клопотання про відшкодування витрат на правову допомогу, оскільки під час подання першої заяви по суті (позову), адвокат Мудра І.А. не була представником позивача, а відтак позивач не могла разом з першою заявою по суті спору подати до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. Суд зазначає, що клопотання подане до суду до початку судового розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 10, 12, 76, 141, 263-265, 280-281 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ; АДРЕСА_2 ) аліменти на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ; РНОКПП НОМЕР_2 ; АДРЕСА_3 ) на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі у розмірі 3 200 грн. 00 коп. (три тисячі двісті грн. 00 коп.), але не менш 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня набрання рішення суду законної сили та до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 , які перераховувати на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України.

Зобов`язати ОСОБА_1 відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.

Державній виконавчій службі всі виконавчі дії перенести в виконавчий лист за даним рішенням з наказу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська №202/1700/19 від 03.04.2019.

Раніше виданий наказ Індустріального районного суду м. Дніпропетровська №202/1700/19 від 03.04.2019 про стягнення аліментів з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ; АДРЕСА_2 ), яким стягнуті аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи з 06.03.2019 і до повноліття дитини, повернути на адресу суду.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ; АДРЕСА_2 ), на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ; РНОКПП НОМЕР_2 ; АДРЕСА_3 ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2 240 грн. 00 коп. (дві тисячі двісті сорок грн. 00 коп.).

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ; АДРЕСА_2 ), на користь держави судовий збір у сумі 1 073,60 грн. (одна тисяча сімдесят три грн. 60 коп.)

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду.

Повний текст судового рішення суддя склав 20.06.2024/

Суддя А. О. Михальченко