ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/817/491/24 Доповідач - Костів О.З.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2024 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Костів О.З.

суддів - Гірський Б. О., Храпак Н. М.,

розглянувши у порядку письмового провадження, без повідомлення сторін, цивільну справу №607/16029/23 за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 січня 2024 року у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

В С Т А Н О В И В:

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС» звернулось в суд із позовом до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої в результаті ДТП, у розмірі 7045.61 грн.,

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 25.10.2019 між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АРКС» та ОСОБА_3 було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту за №288805а9к3, відповідно до умов якого було застраховано транспортний засіб «Renault Master» (д.р.н. НОМЕР_1 ). 28.02.2020 о 16 год. 45 хв. в м.Хмельницьк, просп.Миру, 42/1 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Renault Master» (д.р.н. НОМЕР_1 ), яким керував водій ОСОБА_3 (власник автомобіля ОСОБА_3 ) та автомобіля Volkswagen Jetta (д.р.н. НОМЕР_2 ), яким керував водій ОСОБА_2 , внаслідок чого було пошкоджено автомобіль «Renault Master» (д.р.н. НОМЕР_1 ), що був застрахований у Позивача за Договором добровільного страхування наземного транспорту №288805а9к3 від 25.10.2019. На момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність винуватця дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу Volkswagen Jetta (д.р.н. НОМЕР_2 ) була застрахована в АТ СГ «ТАС» згідно полісу № АО/6134457. Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування, страхового акту № ARX2548489 від 12.03.2020 та умов Договору страхування №288805а9к3 від 25.10.2019, розмір страхового відшкодування склав 20347.20 грн, яке АТ «CK «АРКС» було сплачено за відновлювальний ремонт пошкодженого транспортного засобу згідно Заяви Страхувальника на СТО згідно платіжного доручення №651 455 від 13.03.2020. Позивач звернувся до АТ СГ «ТАС» із Заявою про виплату страхового відшкодування за вих. № СУ/008257/3. 10.06.2020 АТ СГ «ТАС» було здійснено на користь Позивача виплату страхового відшкодування в розмірі 13301.59 грн. АТ СГ «ТАС» було застосовано коефіцієнт фізичного зносу до складових запчастин, що підлягали заміні, та сплачено 13301.59 грн. За таких обставин позивач вказав, що сума збитків, які не відшкодовані, становить 7045.61 грн, яка підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 січня 2024 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, ПАТ «Страхова компанія «АРКС» подало на нього апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Мотивуючи доводи апеляційної скарги апелянт зазначає, що відповідно до висновку експерта №028/20 від 11.03.2020 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля «Renault Master» (д.р.н. НОМЕР_1 ) з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу (0,68), розрахована оцінювачем, склала 13632.85 грн.

Відповідно до рахунку ТОВ «Торговий Дім» Фаворит-Авто» №СФА-С-0114 від 06.03.2020 року, вартість відновлювального ремонту ТЗ «Renault Master» (д.р.н. НОМЕР_1 ) становить 20347.20 грн, з яких вартість складових, що підлягають заміні 11050.20 грн, вартість матеріалів 2250.00 грн та вартість робіт 7047.00 грн.

Коефіцієнт фізичного зносу, що був розрахований експертом АТ СГ «ТАС», складає 0.6376.

Отже, АТ СГ «ТАС» було застосовано коефіцієнт фізичного зносу 0.6376 (що дорівнює 7045.61 грн) до складових, що підлягають заміні та сплачено 13301.59 грн.

Вказує, що у постановах Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі №6-691цс15, Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року у справі №201/1431/16-ц, від 03 жовтня 2018 року у справі №686/17155/15-ц, від 22 січня 2019 року у справі №676/518/17, від 20 березня 2019 року у справі №199/6667/15-ц, зроблено висновок про те, що правильним є стягнення з винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів згідно ст.29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати) за договором майнового страхування транспортного засобу.

Відзиву на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходило.

Згідно із ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Судом встановлено наступні обставини.

28.02.2020 о 10 год. 45 хв., ОСОБА_2 , керуючи по АДРЕСА_1 , автомобілем «Volkswagen Jetta», д/н НОМЕР_2 , в порушення п.п.14.2 «б», 8.5.1 Правил дорожнього руху, виконуючи обгін автомобіля «Renault Master», д/н НОМЕР_1 , під керуванням гр. ОСОБА_3 , перетнув суцільну горизонтальну лінію дорожньої розмітки, перед цим не переконався в тому, що водій транспортного засобу, який рухаються попереду, не подав сигналу лівого повороту на прилеглу територію, в результаті чого допустив зіткнення від якого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20.03.2020 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить триста сорок гривень.

Внаслідок вказаного ДТП було пошкоджено автомобіль «Renault Master» (д.р.н. НОМЕР_1 ), з вини ОСОБА_2 , цивільно-правова відповідальність якого, як водія автомобіля «Volkswagen Jetta», д/н НОМЕР_2 , була застрахована відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в АТ СГ «ТАС» згідно полісу № АО/6134457. Полісом № АО/6134457 встановлений ліміт відповідальності АТ СГ «ТАС» в розмірі 100000.00 грн, франшиза 0.00 грн.

Встановлено, що 25.10.2019 між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АРКС» та ОСОБА_3 було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту за №288805а9к3, відповідно до умов якого було застраховано транспортний засіб «Renault Master» (д.р.н. НОМЕР_1 ).

Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування, страхового акту №ARX2548489 від 12.03.2020 року та умов Договору страхування №288805а9к3 від 25.10.2019, розмір страхового відшкодування склав 20347.20 грн (двадцять тисяч триста сорок сім гривень 20 коп.), яке АТ «CK «АРКС» було сплачено за відновлювальний ремонт пошкодженого транспортного засобу згідно Заяви Страхувальника на СТО згідно платіжного доручення № 651 455 від 13.03.2020.

Відповідно до п.28.12 Договору страхування №288805а9к3 від 25.10.2019 при пошкодженні ТЗ розмір страхового відшкодування дорівнює розміру збитків, визначених в кошторисі збитків, за вирахуванням встановленої Договором франшизи.

Розрахунок розміру виплаченого Позивачем страхового відшкодування за зазначеним вище страховим випадком наступний: 20347.20 грн 0.00 грн = 20347.20 грн.

Де: 20347.20 грн - вартість відновлювального ремонту автомобіля «Renault Master» (д.р.н. НОМЕР_1 ) згідно рахунку № СФА-С-0114 від 06.03.2020; 0.00 грн - франшиза згідно договору страхування.

Відповідно до Висновку експертного автотоварознавчого дослідження №028/20 від 11.03.2020, вартість відновлювального ремонту автомобіля «Renault Master» (д.р.н. НОМЕР_1 ) з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу (0.681), розрахована оцінювачем, склала 13632.85 грн.

13.05.2020 Позивач звернувся до AT СГ «ТАС» із Заявою про виплату страхового відшкодування в порядку регресу за вих. № СУ/008257/3.

10.06.2020 AT СГ «ТАС» було здійснено на користь Позивача виплату страхового відшкодування в розмірі 13301.59 грн.

Розрахунок розміру страхового відшкодування, компенсованого AT СГ «ТАС» відповідно до умов полісу № АО/6134457, за зазначеним вище страховим випадком наступний.

Згідно п.7.38 Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 №142/5/2092, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24.11.2003 № 1074/8395, коефіцієнт фізичного зносу застосовується якщо строк експлуатації ТЗ перевищує: 5 років для ТЗ виробництва країн СНД, 7 років - для інших ТЗ.

Рік випуску ТЗ «Renault Master» (д.р.н. НОМЕР_1 ) - 2011 рік, отже на момент ДТП строк експлуатації ТЗ «Renault Master» (д.р.н. НОМЕР_1 ) перевищував 8 років.

Відповідно до рахунку № СФА-С-0114 від 06.03.2020, ТОВ «Торговий Дім» Фаворит Авто» вартість відновлювального ремонту ТЗ «Renault Master» (д.р.н. НОМЕР_1 ) становить 20347.20 грн, з яких вартість складових, що підлягають заміні 11050.20 грн, вартість матеріалів 2250.00 грн та вартість робіт 7047.00 грн.

Коефіцієнт фізичного зносу, що було розраховано експертом AT СГ «ТАС», складає 0.6376.

Отже, AT СГ «ТАС» було застосовано коефіцієнт фізичного зносу 0.6376 (що дорівнює 7045.61 грн) до складових, що підлягають заміні та сплачено 13301.59 грн.

За таких обставин сума збитків, які не відшкодовані на дату подання позову становить 7045.61 грн (сім тисяч сорок п`ять гривень 61 коп).

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що оскільки відповідальність винуватця ДТП була застрахована згідно з договором страхування на суму 100000 грн, тобто в межах страхового відшкодування, яке становить 20347.20 грн, тому вимога про відшкодування витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, повинна пред`являтися до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Однак, з таким рішенням колегія суддів не погоджується.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, апеляційний суд виходить з наступного.

Відповідно до частини першої статті 1166 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України).

Відповідно до частини третьої статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відтак відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність.

Статтями 28, 29 Закону № 1961-ІV передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП. При цьому у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 9 постанови від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків).

За змістом статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Верховний Суд у постанові від 04 грудня 2019 року в справі № 359/2309/17 вказав, що майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду та застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, лише у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком.

Відповідно до частин першої, другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є:

1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.

Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою.

Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням.

У постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).

Аналогічний правовий висновок зроблено також у постановах Верховного Суду від 15 жовтня 2020 року у справі №755/7666/19 та від 12 липня 2023 року у справі №591/1861/22.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції послався на Постанову Великої Палати від 04 липня 2018 року у справі №755/18006/15-ц, однак у цій же постанові вказано, серед іншого, що відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування.

Як зазначалось вище, відповідно до ст.29 Закону № 1961-ІV, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу.

Тобто, у страховика з урахуванням вказаного Закону не виник обов`язок відшкодування різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні.

Із урахування наведеного вище, колегія суддів погоджується із доводами апеляційної скарги про те, що Позивачем було розраховано розмір страхового відшкодування без урахування коефіцієнту фізичного зносу у розмірі 20347.20 грн, оскільки відповідно до умов Договору добровільного страхування №13539а9кг від 17.01.2019 Позивач сплачує всю вартість відновлювального ремонту не віднімаючи коефіцієнт фізичного зносу. Відповідно до чинного законодавства, страхове відшкодування сплачується з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу відповідно до ст. 29 ЗУ тільки за договорами обов`язкового страхування цивільно правової відповідальності (ОСЦПВ), а Позивачем було сплачено страхове відшкодування за Договором добровільного страхування.

Тобто, саме страховик Відповідача за договором ОСЦПВ (в даному випадку - АТ СГ «ТАС»), а не Позивач має перевіряти підстави для нарахування зносу і якщо вони є, тоді страховик за договором ОСЦПВ відповідно до ст.29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільноправової відповідальності власників наземних транспортних засобів» мають застосувати коефіцієнт зносу при виплаті страхового відшкодування.

Отже, Позивачем було вірно сплачено страхове відшкодування на рахунок СТО, саме без урахування коефіцієнту фізичного зносу.

Як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п.14 постанови «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01 березня 2013 року №4 при визначенні розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, судам слід враховувати положення статті 1192 ЦК. Наприклад, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Як при відшкодуванні шкоди в натурі, так і при відшкодуванні реальних збитків потерпілий має право вимагати відшкодування упущеної вигоди. Якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), було використано нові вузли, деталі, комплектуючі частини, у й тому числі іншої модифікації, що випускаються в обмін знятих із виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не має права вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації.

У даній справі для відновлення попереднього стану пошкодженого транспортного засобу «Renault Master» (д.р.н. НОМЕР_1 ) було використано саме нові комплектуючі частини (це підтверджується зокрема рахунком №СФА-С-0114 від 06.03.2020 року, що міститься в матеріалах справи, та платіжним дорученням №651455 від 13.03.2020 року, що підтверджують факт перерахування коштів для проведення ремонту пошкодженого Т3).

13.05.2020 року Позивач звернувся до АТ СГ «ТАС» з Заявою про виплату страхового відшкодування в порядку регресу за вих. №СУ/008257/3.

Пунктом. 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що при настанні страхового випадку страховик (в даному випадку АТ «СГ «ТАС») відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третіх осіб.

Відповідно до статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до Висновку експертного автотоварознавчого дослідження №028/20 від 11.03.2020 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля «Renault Master» (д.р.н. НОМЕР_1 ) з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу (0,68), розрахована оцінювачем, склала 13632.85 грн.

Згідно з п.7.38 Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 №142/5/2092, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24.11.2003 №1074/8395, коефіцієнт фізичного зносу застосовується якщо строк експлуатації ТЗ перевищує: 5 років для ТЗ виробництва країн СНД, 7 років - для інших Т3.

Рік випуску «Renault Master» (д.р.н. НОМЕР_1 ) - 2011 рік, отже на момент ДТІ строк експлуатації ТЗ «Renault Master» (д.р.н. НОМЕР_1 ) перевищував 8 років.

Відповідно до рахунку №СФА-С-0114 від 06.03.2020 року, ТОВ «Торговий Дім» Фаворит - Авто» вартість відновлювального ремонту ТЗ «Renault Master» (д.р.н. НОМЕР_1 ) становить 20347.20 грн з яких вартість складових, що підлягають заміні 11050.20 грн, вартість матеріалів 2250.00 грн та вартість робіт 7047.00 грн.

Коефіцієнт фізичного зносу, що було розраховано експертом АТ СГ «ТАС» складає 0.6376.

Отже, АТ СГ «ТАС» було застосовано коефіцієнт фізичного зносу 0.6376 (що дорівнює 7045.61 грн) до складових, що підлягають заміні та сплачено 13301.59 грн.

Таким чином, з урахуванням наведеного вище законодавства, а також практики Верховного Суду, з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача слід стягнути 7045.61 грн, тобто різницю між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні.

У відповідності до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст.376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів вважає апеляційну скаргу обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення скасуванню із ухваленням нового рішення, яким позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, слід задовольнити.

У зв`язку із задоволенням апеляційної скарги, відповідно до приписів ст. 141 ЦПК України судові витрати підлягають новому розподілу.

Керуючись ст.ст.141, 367, 374, 376, 381-384, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» задовольнити.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 січня 2024 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди- задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» 7045.61 грн матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також судовий збір, сплачений позивачем в суді першої та апеляційної інстанцій в загальній сумі 6710 грн (2684 грн + 4026 грн).

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та відповідно до п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України, оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді