Справа № 282/653/24
Провадження № 2/282/182/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2024 року селище Любар

Суддя Любарського районного суду Житомирської області Вальчук В.В., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Сьомко Віталій Тарасович до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Хмільницьке» про визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку, скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку, визнання права власності на земельну ділянку, -

В С Т А Н О В И В:

До Любарського районного суду надійшла позовна заява адвоката Сьомка Віталія Тарасовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Хмільницьке» про визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку, скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку, визнання права власності на земельну ділянку.

У даній позовні заяві представником позивача заявлено наступні позовні вимоги:

- визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЖТ №158248, виданий 05.04.2004 року на ім`я ОСОБА_2 , щодо права власності на земельну ділянку площею 2,8271 га, кадастровий номер :05:002:0028;

- скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 34461468 від 27.03.2017 року, приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу Соляр Віталія Миколайовича (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 231, номер відомостей про речове право: 19644509 та номер запису про інше речове право: 19644563) щодо приватної власності ОСОБА_2 на земельну ділянку :05:002:0028 та щодо права ТОВ «Хмільницьке», оренди вказаної земельної ділянки;

- скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на земельну ділянку за кадастровим номером :05:002:0028 та державну реєстрацію іншого речового права права ТОВ «Хмільницьке» () оренди земельної ділянки :05:002:0028 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 231);

- визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на земельну ділянку площею 5,9670 га., кадастровий номер :05:002:0028, цільове призначення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Вивчивши матеріли позовної заяви разом з долученими до неї додатками на предмет дотримання вимог цивільного процесуального законодавства, суддя приходить до наступних висновків.

Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданнями цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (ч. 1, 2 статті 2 Цивільного процесуального кодексу України).

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України).

Вимоги до форми та змісту позовної заяви викладено у статі 175 Цивільного процесуального кодексу України.

Так, відповідно до п.2 ч.3 ст.175 ЦПК України, позовна заява, серед іншого, повинна містити відомості про наявність або відсутність електронного кабінету у сторін по справі. Проте, всупереч вказаних вимог ЦПК України, позовна заява не містить зазначених відомостей, зокрема що стосується позивача ОСОБА_1 та відповідачів ОСОБА_2 та ТОВ «Хмільницьке». Представник позивача адвокат Сьомко В.Т. хоч і подав позов сформований в системі «Електронний суд», але також не зазначив про наявність електронного кабінету.

Крім того, відповідно до п.3 ч.3 ст.175 ЦПК України, позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці, яка, як встановлено п.9 ч.1, ч.2 ст.176 ЦПК України, у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, визначається дійсною вартістю нерухомого майна, на момент пред`явлення позову.

Як встановлено з прохальної частини позовної заяви, позивачем заявлено чотири самостійних позовних вимоги, одна з яких «визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на земельну ділянку площею 5,9670 га., кадастровий номер :05:002:0028, цільове призначення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва», є вимогою майнового характеру, оскільки за своєю правовою природою пов`язана з підтвердженням прав на майно, а отже підлягає грошовій оцінці.

Так, виконуючи вимоги п.3 ч.3 ст.175 ЦПК України, позивачем зазначено ціну позову 99185,20 грн., яка, як слідує зі змісту позовної заяви, та доданих до неї матеріалів (Інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку), випливає із нормативно грошової оцінки земельної ділянки :05:002:0028 станом на 25.09.2023.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними у пунктах 11, 16 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» ціна позову визначається як в іноземній валюті, так і в національній валюті України відповідно до офіційного курсу, встановленого Національним банком України на день подання позову, і саме з такої ціни позову (в національній валюті), визначається розмір судового збору, що підлягає сплаті.

Відповідно до пункту а" пункту 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» визначено, що під дійсною вартістю майна розуміється грошова сума, за яку майно може бути продано в даному населеному пункті чи місцевості.

Дійсна вартість майна визначається відповідно до вимог Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність» від 12 липня 2001 року №2658-III, звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності.

Згідно положень статті 5 Закону України «Про оцінку земель» грошова оцінка земельних ділянок залежно від призначення та порядку проведення може бути нормативною і експертною. Нормативна грошова оцінка земельних ділянок використовується для визначення розміру земельного податку, державного мита при міні, спадкуванні (крім випадків спадкування спадкоємцями першої та другої черги за законом (як випадків спадкування ними за законом, так і випадків спадкування ними за заповітом) і за правом представлення, а також випадків спадкування власності, вартість якої оподатковується за нульовою ставкою) та даруванні земельних ділянок згідно із законом, орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, вартості земельних ділянок площею понад 50 гектарів для розміщення відкритих спортивних і фізкультурно-оздоровчих споруд, а також при розробці показників та механізмів економічного стимулювання раціонального використання та охорони земель. Експертна грошова оцінка земельних ділянок та прав на них проводиться з метою визначення вартості об`єкта оцінки. Експертна грошова оцінка земельних ділянок використовується при здійсненні цивільно-правових угод щодо земельних ділянок та прав на них, крім випадків, визначених цим Законом, а також іншими законами.

Відтак, виходячи з приведеного, з метою визначення вартості об`єкта оцінки використовується експертна грошова оцінка земельних ділянок, а не нормативної оцінки земельних ділянок.

Таким чином, позивачем на виконання приведених вище положень має бути приведена ціна позову, що має бути розрахована виходячи з ринкової вартості майна, з врахуванням приведених вище положень. Отже, позивачу необхідно уточнити ціну позову, а, за потреби, вказати відповідний її розрахунок, пояснивши визначений у позовній заяві розмір, оскільки саме із ціни позову здійснюється підрахунок судового збору, який має бути сплачено позивачем за звернення до суду.

Відповідно до ч.4 ст.177 Цивільного процесуального кодексу України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єктів та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору, регулюються положеннями Закону України «Про судовий збір».

Судовий збір - це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом.

Згідно ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір», за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Відповідно до п.п.1.2 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою - підприємцем справляється судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а відповідно до п.п.2 п.2 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви не майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою - підприємцем справляється судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною 3 ст.4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Як зазначено вище, позивачем у позовній заяві заявлено чотири самостійних позовних вимоги, одна з яких майнового характеру, інші три, а саме: визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЖТ №158248, виданий 05.04.2004 року на ім`я ОСОБА_2 , щодо права власності на земельну ділянку площею 2,8271 га, кадастровий номер :05:002:0028; скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 34461468 від 27.03.2017 року, приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу Соляр Віталія Миколайовича (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 231, номер відомостей про речове право: 19644509 та номер запису про інше речове право: 19644563) щодо приватної власності ОСОБА_2 на земельну ділянку :05:002:0028 та щодо права ТОВ «Хмільницьке», оренди вказаної земельної ділянки; скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на земельну ділянку за кадастровим номером :05:002:0028 та державну реєстрацію іншого речового права права ТОВ «Хмільницьке» () оренди земельної ділянки :05:002:0028 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 231) не майнового характеру, за які у відповідності до Закону України «Про судовий збір», підлягає сплаті судовий збір з урахуванням пониженого коефіцієнту 0,8 в сумі 968,96 грн. за кожну вимогу, а всього за три вимоги 2906,88 грн. (3028х0,4х0,8х3=2906,88).

Разом з тим, в матеріалах справи міститься квитанція №FEAZ-AU6K-17QE від 15.05.2024 про сплату позивачем ОСОБА_1 судового збору в сумі 2422,40 грн., що не відповідає сумі судового збору, яку необхідно сплатити за позовні вимоги немайнового характеру, що вказана вище, без урахування вимоги майнового характеру.

З урахуванням наведеного, позивачу необхідно здійснити доплату судового збору в сумі 484,48 грн. за позовні вимоги немайнового характеру.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.177 ЦПК України, позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

У разі подання до суду позовної заяви та документів, що додаються до неї, в електронній формі через електронний кабінет позивач зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надсилання іншим учасникам справи копій поданих до суду документів з урахуванням положень статті 43 цього Кодексу.

Вивченням позовної заяви та доданих до неї документів встановлено, що даний позов пред`явлено до двох відповідачів, а отже до позовної заяви позивач повинен був додати докази надсилання копій поданих до суду документів обом відповідачам. Натомість, в порушення вимог вказаної норми процесуального закону, позивачем (представником позивача) додано до позовної заяви, лише доказ її надіслання відповідачу ТОВ «Хмільницьке».

Перелічені недоліки позовної заяви унеможливлюють вирішення питання про прийняття позовної заяви та подальший розгляд справи і ухвалення законного та обґрунтованого рішення.

Також, слід зазначити, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Саме тому, позовну заяву слід залишити без руху та надати позивачу строк для усунення вищевказаних недоліків, протягом семи днів з дня отримання ухвали.

В разі невиконання вимог ухвали суду, позовна заява, відповідно до ч.3 ст.185 ЦПК України буде вважатися неподаною і повернута позивачу.

Керуючись ст.ст.175 - 177, 185, 260, 261, 353 ЦПК України, суддя,

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Сьомко Віталій Тарасович до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Хмільницьке» про визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку, скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку, визнання права власності на земельну ділянку - залишити без руху.

Надати позивачу семиденний строк, з дня отримання ухвали, для усунення недоліків позовної заяви зазначених в описовій частині цієї ухвали.

У разі невиконання ухвали суду в зазначений строк, позовну заяву вважати не поданою та повернути позивачу зі всіма доданими до неї документами.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя : В.В. Вальчук