КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2024 року

м. Київ

провадження №22-ц/824/9680/2024

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ головуючий - Євграфова Є. П. (суддя-доповідач),

судді - Желепа О. В., Мазурик О. Ф.,

при секретарі Мудрак Р. Р.

розглянув у закритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Пономаренко Ганни Олександрівни, яка діє в інтересах фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 ,

на рішення Оболонського районного суду міста Києва

від 08 березня 2024 року

у цивільній справі №756/2814/24 Оболонського районного суду міста Києва

за заявою Головного управління ДПС у м. Києві,

заінтересовані особи: Акціонерне товариство «Універсал Банк»,

ФОП ОСОБА_1 ,

про розкриття інформації, яка містить банківську таємницю

В С Т А Н О В И В:

В березні 2024 року Головне управління ДПС у м. Києві звернулось в суд з заявою про розкриття інформації, яка містить банківську таємницю, заінтересовані особи: Акціонерне товариство «Універсал Банк», ФОП ОСОБА_1 .

В обґрунтування поданої заяви, Головне управління вказувало, що на підставі статей 20, 80 Податкового кодексу України, Кодексу законів про працю України, Законів України від 06.07.1995 р. № 265/95 ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», №1775-ІІІ «Про ліцензування певних видів господарської діяльності», № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 29.12.2017 р. №148 (із змінами та доповненнями) та з метою забезпечення контролю за діяльністю суб`єктів господарювання сфери торгівлі та послуг, які проводять розрахунки в безготівковій формі (банківські POS-термінали), проведено фактичну перевірку платника податків ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

В ході проведення вищезазначеної перевірки на запити контролюючого органу від 29.11.2023 р. та 07.12.2023 р. представником суб`єкта господарювання не надані банківські виписки, в яких міститься інформація про проведені розрахункові операції через банківський еквайринг (банківські POS-термінали), ймовірно без застосування РРО/ПРРО. Як результат, представниками контролюючого органу складено акт фактичної перевірки №82082/26/15/07/ від 11.12.2023 р., в якому зазначено про порушення вимог п.85.2 ст. 85, ст. 44 Податкового кодексу України.

З урахуванням того, що платником податків в ході перевірки на письмовий запит контролюючого органу не надано банківські виписки по рахунках, відкритих у банківських установах, ГУ ДПС у м. Києві не вдалося в повній мірі дослідити питання дотримання порядку проведення розрахунків ФОП ОСОБА_1 .

З метою подальшого дослідження питань застосування РРО на всі суми проведених розрахунків, в т.ч. тих, що проведені за допомогою банківського еквайрингу (банківські POS-термінали) ГУ ДПС у м. Києві було направлено лист №114323/6/26-15-07-07-03-07 від 27.12.2023 р. до АТ «Універсал банк» з проханням надати банківські виписки ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) по відкритому банківському рахунку АТ «Універсал банк» № НОМЕР_2 за період з 01.01.2022 р. по 08.12.2023 р. у розрізі окремих операцій та призначень. Однак, АТ «Універсал банк» у своїй відповіді від 08.01.2024 р. № 219 повідомив, що запитувана інформація є банківською таємницею та не може бути надана.

З метою недопущення втрат бюджету в умовах дії воєнного стану та для забезпечення дієвого контролю за діяльністю платників податків, декларування ними фактично отриманих доходів, сплати належних податків, заявник зазначав, що необхідним є розкриття банківської таємниці щодо руху коштів на рахунку ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

Посилаючись на викладене та з урахуванням заяви про уточнення заяви, заявник просив зобов`язати АТ «Універсал банк» розкрити банківську таємницю по рахунку: р/р № НОМЕР_2 , який належить платнику податків ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), за період з 01.01.2022 р. по 08.12.2023 р. з наданням інформації про обсяг та обіг коштів в розрізі контрагентів (юридичних, фізичних осіб), з наданням дат проведення операцій, сум платежів, призначення платежів, найменування тощо.

Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 08 березня 2024 року заяву задоволено частково.

Зобов`язано АТ «Універсал Банк» розкрити та надати Головному управлінню ДПС у м. Києві інформацію, що містить банківську таємницю, відносно фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , а саме: інформацію за період з 01.01.2022 р. по 08.12.2023 р. у розрізі окремих операцій та призначень по розрахунковому рахунку № НОМЕР_2 , який належить платнику податків фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ). У решті вимог заяви відмовлено.

В апеляційній скарзі адвокат Пономаренко Г. О., яка діє в інтересах фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення яким відмовити у задоволені заяви в поновному обсязі.

Апелянт вказує, що судом помилково зроблений висновок про те, що рахунок № НОМЕР_2 , по якому надано дозвіл на розкриття банківської таємниці, належить платнику податків ФОП ОСОБА_1 , оскільки вказаний рахунок дійсно належить останній, однак як фізичній особі. ГУ ДПС у м. Києві за відсутності законних підстав звернулось до суду першої інстанції із заявою про розкриття банківської таємниці відносно ФОП ОСОБА_1 за відкритим на її ім`я банківським рахунком, як фізичної особи. Зазначала, що за результатами фактичної перевірки заявником застосовано до ФОП ОСОБА_1 спосіб реагування, передбачений Податковим кодексом України у вигляді винесення податкового повідомлення - рішення ГУ ДПС у Харківській області №8 від 27 грудня 2023 року про стягнення штрафної (фінансової) санкції 1020 грн за порушення п.85.2 Податкового кодексу України. Фактична перевірка, якою обґрунтовано заяву, вже закінчена, а тому і скінчились повноваження податкового органу на проведення такої перевірки, витребування банківської виписки та розкриття банківської таємниці. За таких обставин у суду першої інстанції не було підстав для задоволення поданої заяви. Вважає, що судом також не врахована позиція Банку, викладена у письмовій відповіді АТ «УніверсалБанк» від 08 січня 2024 року, висловлена на запит податкового органу, в якій йдеться про невідповідність запиту податкового органу за змістом та формою ст. 62 Закону України «Про банки та банківську діяльність».

Правом подачі відзиву на апеляційну скаргу учасники справи не скористались.

В судове засідання суду апеляційної інстанції учасники справи не з`явились, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомили.

Заслухавши доповідь судді Євграфової Є. П., дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Судом встановлено, що 29.11.2023 р. проведено фактичну перевірку господарської діяльності у магазині, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , де здійснює свою діяльність ФОП ОСОБА_1 .

У ході проведення вищезазначеної перевірки на запити контролюючого органу від 29.11.2023 р. та 07.12.2023 р. представником суб`єкта господарювання не надані банківські виписки, в зв`язку з чим представниками контролюючого органу складено акт фактичної перевірки №82082/26/15/07/ від 08.12.2023 р., в якому зазначено про порушення вимог п.85.2 ст. 85, ст. 44 Податкового кодексу України.

Посадовою особою ГУ ДПС у м. Києві було направлено лист №114323/6/26-15-07-07-03-07 від 27.12.2023 р. до АТ «Універсал Банк» з вимогою про надання банківської виписки ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) по відкритому банківському рахунку АТ «Універсал Банк» № НОМЕР_2 за період з 01 січня 2022 року по 08 грудня 2023 року у розрізі окремих операцій та призначень.

АТ «Універсал Банк» у відповіді від 08.01.2024 вих. № 219 повідомило, що запитувана інформація є банківською таємницею та не може бути надана у зв`язку із невідповідністю змісту і форми запиту положенням ст. 62 Закону України «Про банки і банківську діяльність» та Правилам №267.

Задовольняючи заяву в частині розкриття банківської таємниці, суд першої інстанції виходив з того, що інформація, яку просить розкрити ГУ ДПС у м. Києві, є банківською таємницею, а отже, не може бути отримана заявником без рішення суду; та дійшов висновку про наявність підстав для розкриття інформації, що містить банківську таємницю, в судовому порядку, в частині інформації за період з 01.01.2022 по 08.12.2023 у розрізі окремих операцій та призначень по розрахунковому рахунку № НОМЕР_2 , який належить платнику податків фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) оскільки отримання цієї інформації необхідне для встановлення своєчасності, достовірності, повноти нарахування і сплати податків та зборів (обов`язкових платежів) та достовірного і повного з`ясування або відсутності порушення податкового законодавства.

Разом із тим, у частині розкриття відомостей щодо руху коштів із рахунку ФОП ОСОБА_1 із зазначенням інформації про контрагентів, суд відмовив, пославшись на позицію Верховного Суду, викладену у Постанові від 26 жовтня 2022 року у справі № 686/17917/21, відповідно до якої, розкриття банками інформації, яка містить банківську таємницю, в межах цивільної справи можливе лише щодо юридичної або фізичної особи, стосовно якої вимагається розкриття інформації, а не її контрагентів.

Із висновками суд в частині задоволення заяви й розкриття банківської таємниці колегія суддів не погоджується з наступних підстав.

Відповідно до ст. 60 Закону України «Про банки і банківську діяльність» інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку у процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним чи третім особам при наданні послуг банку, є банківською таємницею.

Банківською таємницею, зокрема, є: 1) відомості про банківські рахунки клієнтів, у тому числі кореспондентські рахунки банків у Національному банку України; 2) операції, які були проведені на користь чи за дорученням клієнта, здійснені ним угоди; 3) фінансово-економічний стан клієнтів; 4) системи охорони банку та клієнтів; 5) інформація про організаційно-правову структуру юридичної особи - клієнта, її керівників, напрями діяльності; 6) відомості стосовно комерційної діяльності клієнтів чи комерційної таємниці, будь-якого проекту, винаходів, зразків продукції та інша комерційна інформація; 7) інформація щодо звітності по окремому банку, за винятком тієї, що підлягає опублікуванню; 8) коди, що використовуються банками для захисту інформації. Інформація про банки чи клієнтів, що збирається під час проведення банківського нагляду, становить банківську таємницю.

Згідно з ч. 1 ст. 1076 ЦК України банк гарантує таємницю банківського рахунка, операцій за рахунком і відомостей про клієнта. Відомості про операції та рахунки можуть бути надані тільки самим клієнтам або їхнім представникам. Іншим особам, у тому числі органам державної влади, їхнім посадовим і службовим особам, такі відомості можуть бути надані виключно у випадках та в порядку, встановлених законом про банки і банківську діяльність.

Так, статтею 62 Закону України «Про банки і банківську діяльність»визначений порядок розкриття банківської таємниці, відповідно до частини першої якої інформація щодо юридичних та фізичних осіб, яка містить банківську таємницю, розкривається банками, зокрема, за рішенням суду (пункт 2 частини першої статті 62 Закону).

З аналізу зазначеної норми вбачається, що на вимогу відповідних уповноважених державних органів банк вправі надати інформацію, яка містить банківську таємницю, у межах і обсягах, визначених цим та іншими законами, тобто банки надають обмежену законом інформацію.

Підставою для розкриття інформації, яка містить банківську таємницю, є необхідність провести перевірку своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів до державного бюджету суб`єктом господарської діяльності.

При цьому своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплата податків та зборів (обов`язкових платежів) здійснюється шляхом проведення органами державної податкової служби планових і позапланових виїзних перевірок, підстави та порядок яких визначені законом.

Саме по собі неподання в установлений строк податкової декларації або їх розрахунків, необхідність перевірки достовірності, повноти нарахування та сплати усіх передбачених Податковим кодексом України податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства тощо є підставою для ініціювання органами державної податкової служби перевірок згідно з процедурою, визначеною главою 8 Податкового кодексу України (далі - ПК України). В цьому випадку розкриття банківської таємниці можливе в разі доведення органом державної податкової служби обставин, за яких перевірки є неможливими або є інша об`єктивна потреба в розкритті такої таємниці.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі №761/43384/16-ц.

Органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (стаття 19 Конституції України).

У зв`язку із цим у разі, якщо підставою звернення до суду, зокрема, органу державної податкової служби із заявою про розкриття банківської таємниці, є дії порушника податкового законодавства і стосовно таких дій для цих органів відповідними спеціальними законами передбачений спосіб реагування, то суд не має підстав для задоволення заяви.

Винятком є обґрунтовані посилання заявника на неможливість вчинення ним дій відповідно до способів реагування, передбачених зазначеними законами. Зокрема, це можуть бути обґрунтовані посилання з поданням відповідних доказів про те, що особа, щодо якої вимагається розкриття банківської таємниці, не знаходиться за місцем своєї реєстрації; підтверджена неможливість вручення повідомлення з копією наказу про проведення документальної перевірки тощо.

Вказане узгоджується з позицією Верховного Суду у справах № 761/10955/19, № 761/26078/19.

Згідно з підпунктом 20.1.5 пункту 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право отримувати безоплатно від платників податків, а також від установ Національного банку України, банків та інших фінансових установ довідки у порядку, встановленому Законом України «Про банки і банківську діяльність» та цим Кодексом, довідки та/або копії документів про наявність банківських рахунків, а на підставі рішення суду - інформацію про обсяг та обіг коштів на рахунках, у тому числі про ненадходження в установлені строки валютної виручки від суб`єктів господарювання, інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком.

У ст. 75 ПК України зазначено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

За змістом статті 348 ЦПК України у заяві про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичної або фізичної особи має бути зазначено обґрунтування необхідності та обставини, за яких вимагається розкрити інформацію, що містить банківську таємницю, щодо особи, із зазначенням положень законів, які надають відповідні повноваження, або зазначенням прав та інтересів, які порушено.

Згідно з частиною другою статті 350 ЦПК України, якщо під час судового розгляду буде встановлено, що заявник вимагає розкрити інформацію, яка містить банківську таємницю, щодо юридичної або фізичної особи без підстав і повноважень, визначених законом, то суд ухвалює рішення про відмову у задоволенні заяви.

Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що однією з істотних умов договору банківського рахунка є гарантування банком збереження банківської таємниці.

Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 19 травня 2021 року у справі № 646/3518/19 (провадження № 61-196св21), від 01 листопада 2021 року у справі № 761/21850/19 (провадження № 61-8131св21) та від 08 грудня 2021 року у справі № 686/4972/21 (провадження № 61-10767св21), від 23 березня 2023 року у справі № 752/18896/21 (провадження № 61-1578св23).

Звертаючись до суду з вказаною заявою заявник посилається на те, що платником податків ФОП ОСОБА_1 на письмові запити контролюючого органу не надано банківські виписки в яких міститься інформація про проведені розрахункові операції через банківський еквайрінг (банківські POS-термінали) ймовірно без застосування РРО/ПРРО.

Отже, предметом заяви є вимога про розкриття банківської таємниці відносно ФОП ОСОБА_1 за відкритим на її ім`я в АТ «Універсал банк» рахунком №9087783, з наданням інформації про обсяг та обіг коштів в розрізі контрагентів (юридичних та фізичних осіб) із зазначенням проведення операцій, суми операцій та призначення платежу за період з 01 січня 2022 року по 08 грудня 2023 року, з метою забезпечення контролю за діяльністю суб`єктів господарювання сфери торгівлі та послуг, які проводять розрахунки у безготівковій формі (банківській РОS-термінали).

Задовольняючи заяву в частині розкриття банківської таємниці, суд першої інстанції виходив з того, що банківський рахунок № НОМЕР_3 належить ФОП ОСОБА_1 .

Разом з тим, відповідно до Плану рахунків бухгалтерського обліку банків України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 11 вересня 2017 року № 89 (зі змінами) , балансові рахунки 2620 АП є рахунками на яких обліковуються «Кошти на вимогу фізичних осіб».

Отже за правилами бухгалтерського обліку, які не можуть бути невідомі заявнику, як суб`єкту владних повноважень, банківський рахунок № НОМЕР_3 є рахунком, що належить фізичній особі ОСОБА_1 .

Балансові рахунки 2620 АП є рахунками на яких обліковуються «Кошти на вимогу фізичних осіб» та призначенні для обліку вкладів (депозитів) на вимогу фізичних осіб, у тому числі поточні рахунки фізичних осіб та розрахунки за ними. Такі рахунки використовуються для власних потреб фізичної особи, не є рахунками для здійснення підприємницької діяльності й не можуть використовуватись для здійснення підприємницькій діяльності. По такому рахунку не можливо проведення операцій із зарахуванням коштів за використанням банківського POS-терміналу відповідно до постанови правління Національного Банку України від 29 липня 2022 року №162 «Про затвердження Інструкції про порядок відкриття та закриття рахунків користувачам надавачами платіжних послуг з обслуговування рахунків».

Приймаючи рішення щодо задоволення заяви про розкриття банківської таємниці, суд першої інстанції не пересвідчився в правильності наданих заявником відомостей щодо власника банківського рахунку, й дійшов помилкового висновку про його належність суб`єкту підприємницької діяльності - фізичній особі; не звернув увагу на те, що фактична перевірка, якою обґрунтовано заяву, вже закінчена, а ураховуючи положення ст. 80 Податкового кодексу України, скінчились повноваження податкового органу на проведення фактичної перевірки, витребування банківської виписки та розкриття банківської таємниці.

Крім того, з поданих із апеляційною скаргою матеріалів, які прийняті апеляційним судом до уваги відповідно до ч. 3 ст. 367 ЦПК України, слідує, що за результатами фактичної перевірки, до ФОП ОСОБА_1 заявником застосовано спосіб реагування, передбачений Податковим кодексом України у вигляді винесення податкового повідомлення - рішення ГУ ДПС у Харківській області № 8 від 27.12.2023 року про стягнення штрафної (фінансової) санкції в сумі 1020 грн за порушення п. 85.2 ст. 85 Податкового кодексу України. За таких обставин, ураховуючи, що заявник не обґрунтовував заяву та не подавав відповідних доказів про те, що особа, щодо якої вимагається розкриття банківської таємниці, не знаходиться за місцем своєї реєстрації; підтверджена неможливість вручення повідомлення з копією наказу про проведення документальної перевірки тощо, у суду першої інстанції були відсутні підстави для задоволення заяви про розкриття банком таємниці.

Ураховуючи, що доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження, а суд першої інстанції не встановив обставини, що мають значення для правильного вирішення справи й припустився помилки у застосуванні норм матеріального права, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду у частині задоволених позовних вимог - скасуванню з постановленням нового рішення про відмову у задоволенні заяви.

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню й апеляційний суд ухвалює нове рішення щодо частини вимог, на користь ОСОБА_1 з Головного управління ДПС у м. Києві підлягають стягненню витрати із сплати судового збору у розмірі 1135,50 грн.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Пономаренко Ганни Олександрівни, яка діє в інтересах фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Оболонського районного суду міста Києва від 08 березня 2024 року в частині задоволення заяви про зобов`язання АТ «Універсал Банк» розкрити та надати Головному управлінню ДПС у м. Києві інформацію, що містить банківську таємницю, відносно фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , а саме: інформацію за період з 01.01.2022 р. по 08.12.2023 р. у розрізі окремих операцій та призначень по розрахунковому рахунку № НОМЕР_2 , який належить платнику податків фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) - скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні заяви.

В решті рішення суду залишити без змін.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з Головного управлінню ДПС у м. Києві (ЄДРПОУ - 44116011) витрати із сплати судового збору у розмірі 1135 (одна тисяча тридцять п`ять) грн 50 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до цього суду.

Повний текст постанови складений 05 червня 2024 року.

Судді: Є. П. Євграфова

О. Ф. Мазурик

О. В. Желепа