Справа № 524/2831/23
Провадження №2/524/1493/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.05.2024 року суддя Автозаводського районного суду м. Кременчука Предоляк О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Автозаводського району Департаменту соціального захисту населення Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, третя особа: Державна казначейська служба України,про стягнення 3 відсотків річних, інфляційних втрат та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ

У березні 2024 року ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаним позовом до Управління соціального захисту населення Автозаводського району Департаменту соціального захисту населення Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, у якому просить стягнути на свою користь 3 відсотки річних у розмірі 75,77 грн. та втрати від знецінення коштів внаслідок інфляції у розмірі 687,14 грн.за порушення строку виконання грошового зобов`язання та у відшкодування моральної шкоди 6000 грн.

В обґрунтування позову зазначає, що перебуває на обліку в Управлінні соціального захисту населення Автозаводського району Департаменту соціального захисту населення Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області як малозабезпечена особа, та відповідно до ЗУ «Про державну допомогу малозабезпеченим сім?ям» має отримувати державну соціальну допомогу. Протягом тривалого часу відповідач порушує її право на отримання такої допомоги. B зв`язку з чим неодноразово зверталась до Полтавського окружного адміністративного суду з позовами про визнання неправомірними рішень відповідача про відмову у призначені мені державної соціальної допомоги. Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 14.06.2022 року у справі № 440/2044/22 частково задоволені її позовні вимоги, визнано протиправним та скасовано рішення Управління соціального населення Автозаводського району Департаменту соціального захисту населення Кременчуцької міської ради Кременчуцького району від 09.11.2021 року № 15188 про відмову у наданні держаної соціальної допомоги малозабезпеченій сім?ї, зобов?язано відповідача поновити виплату соціальної допомоги з 01.10.2021 року з виплатою недоотриманих сум.

Згідно з довідкою УСЗН № 82 від 18.01.2023 року відповідач мав проводити їй виплату допомоги в сумі 541.91 грн. щомісячно за період з 01.10.2021 року по 30.04.2023 р. Відповідно, на виконання рішення суду від 14.06.2022 р. щодо виплати соціальної допомоги починаючи з 01.10.2021 року станом на липень 2023 року мало бути виплачено 11 922,02 грн. (541,91 грн. х 22 міс. = 11 922,02 грн.), фактично станом на лютий 2023 р. виплачено 8 670,56 грн. (в липні 2022 р. - 5 419,10 грн., в серпні 2022 р. 541,91 грн., в жовтні 2022 р. - 541.91 грн., 06.02.2023 р. - 2 167.64 грн.).

Відповідач систематично порушував строки виплати, а саме: в липні 2022 року виплачена допомога за 10 місяців: за жовтень 2021 р. липень 2022 року по 541.91 грн. щомісячно, в серпні 2022 року сплачено за серпень 2022 р., за вересень 2022 року допомога виплачена в жовтні 2022 року, 06 лютого 2023 року виплачена допомога в сумі 2 167,64 грн. за 4 місяця (жовтень, листопад, грудень 2022 року, січень 2023 року).

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 07.12.2023 року частково задоволені її позовні вимоги і за затримку виплат в період з жовтня 2022 року по січень 2023 року на її користь стягнуто на відшкодування моральної шкоди 2 680 грн.

Вважає, що відповідач на підставі ст. 625 ЦК України за порушення строку виконання грошового зобов`язання має додатково виплатити їй 3 відсотки річних у розмірі 75,77 грн. та втрати від знецінення коштів внаслідок інфляції у розмірі 687,14 грн.

Внаслідок порушення відповідачем її законних прав на одержання соціальної допомоги, їй завдано моральної шкоди. Отримавши відмову відповідача у виплаті соціальної допомоги, фактично позбавлена засобів існування. Протягом тривалого часу, коли не отримувала соціальної допомоги і відчувала скрутне матеріальне положення, стан її здоров`я значно погіршився, в тому числі вона неодноразово зверталась до лікарів з різних причин та вважає, що ускладнення у стані здоров`я виникали в тому числі з психологічних причин.

Так, з 14.10.2022 року по 02.11.2022 року перебувала на амбулаторному лікуванні згідно з випискою із медичної карти від 18.01.2023 року. 26.10.2022 року та 28.10.2022 року була на прийомі у лікаря, діагноз - гостра інфекція верхніх дихальних шляхів. 22.11.2022 року була на прийомі у лікаря, діагноз - остеохондроз, ускладнення, фурункул стегна. 05.12.2022 року була на прийомі у лікаря зі скаргою на неврологічні симптоми. 09.12.2022 року була на прийомі у лікаря, діагноз - остеохондроз, ускладнення,фурункул стегна. 23.01.2023, 24.01.2023 та 21.02.2023 року я була на прийомі у лікаря, діагноз - хронічний цистит, загострення. Завдану моральну шкоду оцінює у розмірі 6000 грн.

Ухвалою суду від 29.03.2024 року відкрито у справі спрощене позовне провадження без повідомленням (виклику) сторін.

05.04.2024 року відповідачем Управлінням соціального захисту населення Автозаводського району Департаменту соціального захисту населення Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області подано відзив на позовну заяву, у якому просять відмовити у задоволенні позовних вимог. Зазначають, що 29.10.2021 позивач звернулася до Департаменту «Центр надання адміністративних послуг у місті Кременчуці» із заявою та пакетом документів для призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім?ям. Рішенням управління від 09.11.2021 ОСОБА_1 відмовлено у призначенні державної допомоги у зв?язку з перевищенням рівня забезпечення прожиткового мінімуму (сума 832,65 грн.) та середньомісячного сукупного доходу її родини у сумі 3000 грн. ОСОБА_1 оскаржила вищезазначене рішення управління до Полтавського окружного адміністративного суду, винесено рішення по справі №440/2044/22, яким її позов задоволено частково, визнано протиправним та скасовано рішення управління від 09.11.2021 № 15188 про відмову в наданні державної допомоги та зобов?язано управління поновити ОСОБА_1 виплату соціальної допомоги малозабезпеченим сім?ям з 01.01.2021 з виплатою недоотриманих сум. Управлінням, на виконання вказаного рішення ОСОБА_1 проводились нарахування та виплата державної допомоги у раніше призначеному розмірі, а саме 541,91 грн. щомісяця, за період з 01.10.2021 по липень 2023 р. до моменту закінчення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19. Починаючи з липня 2022 року по липень 2023 року ОСОБА_1 управлінням нараховано та виплачено державну допомогу в розмірі 11922,02 грн.

Наголошують, що у позовній заяві від 25.03.2024 ОСОБА_1 зазначає ті ж самі підстави для відшкодування моральної шкоди, як і у позовній заяві від 11.04.2023, по якій вже винесено рішення у справі №524/2204/23. Так, Автозаводським районним судом міста Кременчука по справі № 524/2204/23 від 07.12.2023 прийнято рішення про часткове задоволення позову та стягнуто з управління на користь ОСОБА_1 моральну шкоду Вважають, що розмір відшкодування моральної шкоди позивачем визначено безпідставно та необґрунтовано. Не надано належних та допустимих доказів на підтвердження понесення втрат немайнового характеру, наявності причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини відповідача в її заподіянні, а також не зазначено, з чого позивач виходила при оцінюванні заподіяної їй моральної шкоди.

Щодо стягнення пені та відсотків зазначають, що між управлінням та ОСОБА_1 не виникли грошові зобов`язання у розумінні Цивільного кодексу України, виконання яких забезпечується неустойкою, та відповідальність за порушення яких передбачена статтею 625 ЦК України. Управління не є учасниками зобов`язання (боржником чи кредитором), а є органом місцевого самоврядування, які уповноваженні державою на виконання соціальної та сімейної політики, зокрема, на призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім?ям.

Ухвалою суду від 24.04.2024 року у задоволенні клопотання представника відповідача Управління соціального захисту населення Автозаводського району Департаменту соціального захисту населення Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області про перехід до розгляду справи в порядку загального провадженнявідмовлено.

Суд, дослідивши письмові докази у справі, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 14.06.2022 рокупо справі № 440/2044/22 позов ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Автозаводського району Департаменту соціального захисту населення Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Управління соціального захисту населення Автозаводського району Департаменту соціального захисту населення Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області від 09.11.2021 № 15188 про відмову в наданні державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї.

Зобов`язано Управління соціального захисту населення Автозаводського району Департаменту соціального захисту населення Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області поновити ОСОБА_1 виплату соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям з 01.10.2021 з виплатою недоотриманих сум.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Рішенням Автозаводського районного суду м.Кременчука від 07.12.2023 року позов ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Автозаводського району Департаменту соціального захисту населення Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, третя особа: Державна казначейська служба України,про відшкодування моральної шкоди задоволено частково.

Стягнуто з Управління соціального захисту населення Автозаводського району Департаменту соціального захисту населення Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області на користь ОСОБА_1 у відшкодування моральної шкоди 2680 грн. В решті позову відмовлено.

Згідно довідки про отримання допомоги № 82 від 18.01.2023 р. ОСОБА_1 перебуває на обліку в Управлінні соціального захисту населення Автозаводського району Департаменту соціального захисту населення Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області та відповідно до ЗУ «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» їй виплачується державна соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям згідно з рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 14.06.2022 року з 01.10.2022 по 30.04.2023 у розмірі 541,91 грн. щомісяця.

Згідно довідки про отримання допомоги № 91 від 12.01.2024 р. ОСОБА_1 перебуває на обліку в Управлінні соціального захисту населення Автозаводського району Департаменту соціального захисту населення Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області та відповідно до ЗУ «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» їй виплачується державна соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям згідно з рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 14.06.2022 року. Загальна сума доходу за період з січня 2023 до січня 2024 становить 3793,37 грн.

Згідно виписки з карткового рахунку ОСОБА_1 за період з 01.07.2022 року по 31.12.2022 року від Управління соціального захисту населення надійшли виплати соціальної допомоги: у липні 2022 року у розмірі 5419,10 грн., у серпні 2022 року 541,91 грн., у жовтні 2022 року у розмірі 541,91 грн.

Згідно виписки з карткового рахунку ОСОБА_1 за період з 01.06.2023 року по 11.10.2023 року від Управління соціального захисту населення надійшли виплати соціальної допомоги: у червні 2023 року у розмірі 541,91 грн., у липні 2023 року 541,91 грн.

Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору станом на 30.01.2024 Управлінням соціального захисту населення Автозаводського району у лютому 2023 нараховано 2709,55 грн., у березні 2023 541,91 грн., у квітні 2023 541,91 грн., у травні 2023 541,91 грн., у червні 2023 541,91 грн., у липні 2023 р. 541,91 грн.

Згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцієюта законами України.

Відповідно до статті 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, серед іншого, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Згідно із частиною першою статті 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Відповідно до статті 1174 цього ж Кодексу шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Застосовуючи положення статей 1173,1174 ЦК України, суд має встановити: по-перше, невідповідність рішення, дії чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування чи відповідно їх посадової або службової особи вимогам закону чи іншого нормативного акта; по-друге, факт заподіяння цим рішенням, дією чи бездіяльністю шкоди фізичній або юридичній особі. За наявності цих умов є підстави покласти цивільну відповідальність за завдану шкоду саме на державу, Автономну Республіку Крим або орган місцевого самоврядування (див.:пункт 32 постанови Великої Палати Верховного Суду від 03 вересня2019 року у справі № 916/1423/17 (провадження № 12-208гс18).

Правовою підставою для цивільно-правової відповідальності за шкоду, завдану рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, є правопорушення, що включає як складові елементи шкоду, протиправне діяння особи, яка її завдала, причинний зв`язок між ними. Шкода відшкодовується незалежно від вини.

Подібні правові висновки викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 242/4741/16-ц (провадження№ 14-515 цс 19, пункт26).

У постанові від 12 березня 2019 року у справі № 920/715/17 (провадження № 12-199 гс 18, пункт 5.30) Велика Палата Верховного Суду, вирішуючи виключну правову проблему стосовно самостійного встановлення судами незаконності дій органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування під час розгляду справ про відшкодування шкоди, дійшла висновку, що питання наявності між сторонами деліктних зобов`язань та цивільно-правової відповідальності за заподіяну шкоду перебуває у площині цивільних правовідносин потерпілого та держави, а господарський суд самостійно встановлює наявність чи відсутність складу цивільного правопорушення, який став підставою для стягнення шкоди, оцінюючи надані сторонами докази.

Законодавчо встановлені вимоги до доказів у судочинстві визначають, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять у предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (див.:пункт 4.33 постанови Великої Палати Верховного Суду від 29 червня 2021 року у справі № 910/23097/17, провадження № 12-3гс21).

Згідно з ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Підставою позову в частині відшкодування моральної шкоди позивач визначила неправомірні дії Управлінні соціального захисту населення Автозаводського району щодо відмови у виплаті державної соціальної допомоги.

Рішенням Автозаводського районного суду м.Кременчука від 07.12.2023 року у справі 524/2204/23 позов ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Автозаводського району Департаменту соціального захисту населення Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, третя особа: Державна казначейська служба України,про відшкодування моральної шкоди задоволено частково.

Стягнуто з Управління соціального захисту населення Автозаводського району Департаменту соціального захисту населення Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області на користь ОСОБА_1 у відшкодування моральної шкоди 2680 грн. В решті позову відмовлено.

При розгляді вказаної справи, судом встановлено, що відповідач, не здійснивши нарахування та виплату позивачу соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям передбачену ЗУ «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» яка їй повинна виплачуватись згідно з рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 14.06.2022 року, позбавив ОСОБА_1 державних гарантій реалізації соціальних прав, зокрема права на соціальних захист і достатній життєвий рівень допустив протиправну бездіяльність та порушив право позивача на отримання допомоги у розмірі, установленому законом.

Винесення розпоряджень управлінням про призначення державної допомоги, її виплата та зарахування державної допомоги, її виплата та зарахування державної допомоги на картковий рахунок ОСОБА_1 , крім періоду з 01.10.2022 по 31.01.2023, по якому за несвоєчасну виплату коштів судовим рішенням по справі № 524/2204/23 стягнуто з управління моральну шкоду, здійснювалось правомірно, без порушення умов чинного законодавства та термінів призначення, нарахування та виплати державної допомоги.

В матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про наявність незаконних, протиправних дій чи бездіяльності посадових осіб Управління соціального захисту населення Автозаводського району Департаменту соціального захисту населення Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області.

Також, в матеріалах справи відсутні будь які докази, які б свідчили про заподіяння позивачці моральної шкоди. Долучена до матеріалів справи довідка ФОП ОСОБА_2 про факти звернення позивачки за медичною допомогою (а.с. 21-22) не підтверджує причинно-наслідкового зв`язку між несвоєчасною виплатою коштів державної допомоги та хворобами позивачки.

За таких обставин підстави для стягнення моральної шкоди на користь позивачки відсутні.

Щодо стягнення 3 відсотків річних та інфляційних втрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Верховний Суд неодноразово наголошував, що за змістом наведеної норми закону нарахування інфляційних втрат та 3% річних на суму боргу входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові (постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 у справах №703/2718/16-ц та №646/14523/15-ц, постанови Верховного Суду від 04.10.2019 у справі №915/880/18, від 26.09.19 у справі №912/48/19, від 18.09.2019 у справі №908/1379/17 тощо).

Враховуючи, що між Управлінням Управління соціального захисту населення Автозаводського району Департаменту соціального захисту населення Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області та ОСОБА_1 не виникли грошові зобов`язання у розумінні Цивільного кодексу України як між боржником та кредитором, відповідальність за порушення яких передбачена статтею 625 ЦК України, позовні вимоги про стягнення 3 відсотків річних та інфляційних втрат є безпідставними.

Оскільки позивача звільнено від сплати судового збору за подання позову судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1211,20 грн. необхідно віднести на рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 5, 13, 76-81, 89, 141, 178, 258, 259, 263-265, 268, 273, 275, 279, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Автозаводського району Департаменту соціального захисту населення Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, третя особа: Державна казначейська служба України,про стягнення 3 відсотків річних, інфляційних втрат та відшкодування моральної шкоди - відмовити.

Судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1211,20 грн. віднести на рахунок держави.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду шляхом подання в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення суду апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Олена Предоляк