ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/4583/24
провадження № 2/753/4562/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2024 року Дарницький районний суд м. Києва в складі головуючого судді Гусак О.С., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю ТОВ «ДЖОІН АП!», третя особа фізична особа-підприємець ОСОБА_2 , про захист прав споживачів,

в с т а н о в и в :

у березні 2024 року ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до ТОВ «ДЖОІН АП!», третя особа ФОП ОСОБА_2 , про захист прав споживачів.

В обгрунтування позовних вимог посилався на те, що 11 лютого 2022 року між ФОП ОСОБА_2 , ТОВ «ДЖОІН АП!», та ОСОБА_1 та ОСОБА_3 укладено туристичний договір № 1102/1 від 11 лютого 2022 року, за умовами якого було передбачено направлення туриста у складі двох осіб в поїздку до Португалії, Лісабону з 28 лютого по 7 березня 2022 року. На виконання умов договору позивачем сплачено на рахунок ФОП ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 44 414 грн. Туроператор «ДЖОІН АП!» умови договору не виконав, на забезпечив туристу комплекс туристичних послуг у період з 28 лютого по 7 березня 2022 року. 29 січня ОСОБА_1 звернувся до ТОВ «ДЖОІН АП!» та ФОП ОСОБА_2 із вимогою повідомленням про розірвання договору та повернення коштів, яку отримано ними 5 лютого 2024 року.

Оскільки грошові кошти повернуто не було, просив задовольнити позовні вимоги та стягнути з відповідача на користь позивача 44 414 грн кошти сплачені на підставі туристичного договору, 13 266, 94 грн інфляційних втрат та 2 656,97 грн - 3 % річних.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 18 березня 2024 року відкрито спрощене позовну провадження у справі.

15 квітня 2024 року до суду від представника позивача надійшла заява про зміну предмету позову, в якій ОСОБА_1 просив суд у зв`язку з виплатою відповідачем коштів у розмірі 44 414 грн не розглядати вказану вимогу, однак просив стягнути за період з 1 березня 2022 року по 25 березня 2024 року 13 266, 94 грн інфляційних втрат та 2 656,97 грн - 3 % річних.

2 травня 2024 року від представника відповідача адвоката Сьомочкіної О.С. надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона зазначала про те, що загальновідомими і відповідно такими, що згідно з частиною третьою статті 82 Цивільного процесуального кодексу України не потребують доказування є факти повномасштабного вторгнення на територію України, закриття у зв`язку з цим повітряного простору України для цивільних повітряних суден, скасування рейсів з/до аеропортів України всіма авіакомпаніями, а також обмежень щодо перетину кордону України громадянами чоловічої статі у віці позивача У зв`язку з даними форс-мажорними обставинами надання комплексу туристичних послуг позивачу виявилося неможливим. ТОВ «ДЖОІН АП!» поінформовало турагента про форс-мажорні обставини, можливість подальшого використання оплати за туристичні продукти у майбутньому та, починаючи з липня 2022 року, пропонувало альтернативні варіанти туристичних продуктів, а позивач через турагента робив відповідні запити та визначався з вибором (скріншоти листування в особистому кабінеті системи онлайн-бронювання Join Up online додаються). Протягом усього часу з початку повномасштабного вторгнення позивач жодного разу не звертався щодо повернення коштів. 29 січня 2024 року позивач надіслав ТОВ "ДЖОІН АП!" як туроператору та ФОП ОСОБА_2 як турагенту повідомлення про одностороннє розірвання договору з вимогами погасити борг у розмірі 44 414 грн, а також сплатити інфляційні витрати у розмірі 12 997,30 грн. та 3% річних у розмірі 2 555,04 грн. 6 лютого 2024 року до ТОВ "ДЖОІН АП!" отримало дане повідомлення-вимогу про розірвання договору та листом від 29 лютого 2024 року № 30038 поінформувало позивача про готовність здійснити взаєморозрахунки за туристичний продукт, роз`яснивши порядок повернення коштів. Позивачу було роз`яснено: 1) що сума, отримана ТОВ «ДЖОІН АП!», як туроператором, від ФОП ОСОБА_2 , як турагента, є меншою, ніж сплачена позивачем, оскільки остання включала плату за надання інформаційно-консультаційних послуг; 2) що взаєморозрахунки за туристичний продукт проводяться з турагентом, який здійснював платіж, на підставі листа про повернення коштів, який і є грошовою вимогою у розумінні статті 530 Цивільного кодексу України; 3) що повернення коштів відбувається на рахунок, з якого відбувалася оплата - туристичного агента ФОП ОСОБА_2 на підставі її листа позивачу було також роз`яснено положення пункту 3.3.7. Обов`язкової форми щодо обов`язку при відмові від договору повернути туроператору через турагента ваучер, страховий поліс та інші документи, що надають право туристу на отримання туристичних послуг та надано посилання на детальний порядок повернення коштів, розміщений на офіційному веб-сайті ТОВ «ДЖОІН АП!» у розділі «умови оплати турів» за посиланням https://joinup.ua/uk/rules-uslovia/?section=usloviya-oplaty-turov. 20 березня 2024 року до ТОВ «ДЖОІН АП!» надійшов лист на повернення коштів від ФОП ОСОБА_2 , який було опрацьовано 22 березня 2024 року та здійснено повернення коштів. Позивач, не очікуючи відповіді та самого повернення коштів, звернувся до суду з даним позовом. Позивач вперше повідомив про свій намір повернути кошти 6 лютого 2024 року, а грошова вимога турагента надійшла 20 березня 2024 року. Це виключає можливість застосування до спірних відносин статті 625 ЦК України, оскільки сторони відповідно до статей 526, 530 ЦК України погодили, що строк (термін) виконання грошового зобов`язання прямо залежить від отримання документів у письмовій формі.

Посилаючись на наведене, просила відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у позовній заяві, суд встановив такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини.

Судом встановлено, що 11 лютого 2022 року між ФОП ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було підписано туристичний договір» № 1102/1, предметом якого є надання інформаційно-консультаційного обслуговування щодо з підбору та придбання усього комплексу необхідних для цього туристичних послуг в період з 28 лютого по 7 березня 2022 року.

11 лютого 2022 року турагент оформила в онлайн-системі бронювання туристичний продукт для двох осіб: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до квитанції 128529700 позивачем було сплачено на рахунок ФОП ОСОБА_2 44414 грн., з яких останньою було перераховано на рахунок туроператора ТОВ "ДЖОІН АП!" 39 680, 86 грн.

29 січня 2024 року ОСОБА_1 надіслав ТОВ "ДЖОІН АП!" як туроператору та ФОП ОСОБА_2 як турагенту повідомлення про одностороннє розірвання договору з вимогами погасити борг у розмірі 44 414 грн, а також сплатити інфляційні витрати у розмірі 12 997,30 грн. та 3% річних у розмірі 2 555,04 грн.

6 лютого 2024 року до ТОВ "ДЖОІН АП!" отримало дане повідомлення-вимогу про розірвання договору.

Листом від 29 лютого 2024 року № 30038 поінформувало позивача про готовність здійснити взаєморозрахунки за туристичний продукт, роз`яснивши порядок повернення коштів. Позивачу було роз`яснено, що сума, отримана ТОВ «ДЖОІН АП!», як туроператором, від ФОП ОСОБА_2 , як турагента, є меншою, ніж сплачена позивачем, оскільки остання включала плату за надання інформаційно-консультаційних послуг; взаєморозрахунки за туристичний продукт проводяться з турагентом, який здійснював платіж, на підставі листа про повернення коштів, який і є грошовою вимогою у розумінні статті 530 Цивільного кодексу України; що повернення коштів відбувається на рахунок, з якого відбувалася оплата - туристичного агента ФОП ОСОБА_2 на підставі її листа.

15 березня 2024 року ФОП ОСОБА_2 звернулася до генерального директора ТОВ «ДЖОІН АП!» із листом про ануляцію туру по заявці № 2788697, яка була оплачена згідно рахунку на оплату № 2788697 від 11 лютого 2022 року та з вимогою про повернення коштів у розмірі 39 680,86 грн.

Згідно платіжної інструкції № ТОВ «ДЖОІН АП!» на рахунок ФОП ОСОБА_2 було повернуто кошти у розмірі 39 680,86 грн.

У заяві про зміну предмету позову представник позивача просив сплати за період з 1 березня 2022 року по 25 березня 2024 року 13 266, 94 грн інфляційних втрат та 2 656,97 грн - 3 % річних.

Неможливість завершити надання відповідачем туристичних послуг в повному обсязі (незабезпечення відправлення літаком в країну, де було заброньовано відпочинок) пов`язана з форс-мажорними обставинами (подіями непереборної сили), оскільки з 5 год 30 хв 24 лютого 2022 року в Україні запроваджено воєнний стан, який діє до цього часу.

У зв`язку з введенням воєнного стану регулярне пасажирське авіасполучення через державний кордон України з 24 лютого 2022 рок закрито.

ТПП України листом від 28 лютого 2022 року №2024/02.0-7.1 засвідчила військову агресію російської федерації проти України, як форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили). Вищевказаним листом ТПП України підтверджує, що зазначені обставини з 24 лютого 2022 року до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, виконання якого стало неможливим у встановлений термін, внаслідок настання таких форс-мажорних обставин.

Враховуючи непрогнозовані події, що відбулись і відбуваються у зв`язку із повномасштабною військовою агресією, яка триває, і наслідками, які настають в результаті військових дій, виконати умови договору від 11 лютого 2022 року відповідачем було об`єктивно неможливим.

При цьому суд враховує, що п. 3.1 туристичного договору в якому передбачено, що у випадку виникнення фосмажорних обставин, при яких виконання комплексу туристичних послуг є неможливим, а саме: військові конфлікти, стихійне лихо, терористичні акти епідемії, зміни соціального ладу, а також інші надзвичайні обставини, які знаходиться не в межах сфери контролю сторін, звільняються від відповідальності за невиконання зобов`язань за договором.

Крім того, позивач була ознайомлений із змістом договору, про що свідчить його підпис у туристичному договорі № 1102/1 від 11 лютого 2022 року.

Суд встановлено, як тільки позивач прийняв рішення про розірвання договору та звернувся із вимогою про повернення коштів, відповідачем було роз`яснено порядок повернення коштів, після отримання позивача вимоги від ФОП ОСОБА_2 вимоги позивача були одразу задоволенню так повернуто кошти, про що позивач із зазначає у заяві про зміну предмету позову.

Відповідачз липня 2022 року пропонував альтернативні варіанти туристичних продуктів, а позивач через турагента робив відповідні запити та визначався з вибором, що підверджують скріншоти листування в особистому кабінеті системи онлайн-бронювання Join Up online, що дадані до відзиву.

У період з 1 березня 2022 року по 29 січня 2024 року позивач не звертався із вимогою до позивача про розірвання договору та повернення коштів.

Крім того, відповіді на запитання, які поставлені відповідачем позивачу у порядку ст. 93 ЦПК України не надав.

Отже, оскільки позивач не довів порушення відповідачем умов договору від 11 лютого 2022 року, підставою для розірвання договору були форс-мажорні обставини, вина відповідача у яких відсутня, відповідач на першу ж вимогу позивача повернув кошти, суд не вбачає підстав стягувати із відповідача на користь позивача 13 266, 94 грн інфляційних втрат та 2 656,97 грн - 3 % річних, які нараховані представником позивача за період з 1 березня 2022 року по 25 березня 2024 роки.

Посилання позивача на постанову Чернігівського апеляційного суду від 21 грудня 2023 року суд до уваги не бере, висновки апеляційного суду у іншій справі не є обов`язковими для суду першої інстанції.

Відповідно до ч.3 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів», ст. 141 ЦПК України, оскільки в задоволенні позовних вимог відмовлено в повному обсязі судові витрати слід віднести за рахунок Держави, оскільки споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їхніх прав.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 247, 258 - 259, 263 - 265, 268, 272 - 273, 354-355 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

у задоволенні позову ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю третя особа фізична особа-підприємець ОСОБА_2 про захист прав споживачів відмовити.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.С. Гусак