ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2-о/753/77/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 травня 2024 року м. Київ

Дарницький районний суд м. Києва у складі головуючого судді Кулика С.В., за участю секретаря судового засідання Скобіола О.П., заявника ОСОБА_1 , представника заявника ОСОБА_2 , представника заінтересованої особи Черчелюк Д.О, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи Центральне міжрегіональне управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області, ОСОБА_3 , про встановлення факту, що має юридичне значення, -

ВСТАНОВИВ:

До Дарницького районного суду м. Києва звернулась ОСОБА_1 , з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.

В обґрунтування заяви зазначено, що ОСОБА_1 , є рідною донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 який народився в селі Малі Кисльонки, Кіровської області, росія. У 1971 році заявник разом з батьком переїхала проживати в Україну до АР Крим, у зв`язку з тим, що на той час заявник за станом свого здоров`я потребувала зміни кліматичних умов. Зазначила, що спочатку разом мешкали в с. Олексіївка Первомайського району АР Крим, в подальшому ОСОБА_3 , влаштувався у 1971 році на роботу в «Совхоз «Алексеевский» та з сім`єю переїхав проживати у с. Веселівка. 28.05.1977 року ОСОБА_3 , отримав посвідчення водія, яке було йому видано установою «ГАИ МВД-УВД» у місті Джанкой. З 23.04.1986 року по 2000 рік ОСОБА_3 , працював в Колгоспі ім. Кірова, який також знаходився в АР Крим. З 01.09.1986 року по 31.08.1991 року ОСОБА_3 , перебував у членстві в Сільскогосподарському підприємницькому кооперативі ім. Кірова, який знаходиться також в АР Крим. 26.08.1997 року ОСОБА_3 як громадянину України та члену колективного сільскогосподарського підприємства ім. Кірова був виданий сертифікат на право на земельну ділянку. 20.07.2006 року батько заявника як громадянин України отримав державний акт на право власності на земельну ділянку. Окремо зазначила, що на час проголошення незалежності України ОСОБА_3 , постійно проживав разом зі своєю сім`єю в с. Веселівка, Сакського району, АР Крим. Станом на 24.08.1991 року ОСОБА_3 , виповнилося 53 роки, тому на той час, він мав паспорт громадянина СРСР з відміткою про його прописку за відповідною, адресою, який в подальшому був обміняний на паспорт громадянина України. Вказала, що встановлення вказаного факту, заявнику необхідно для набуття громадянства України. Враховуючи наведене просить суд встановити юридичний факт, що ОСОБА_3 , постійно проживав на території України станом на 24 серпня 1991 року.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 08 вересня 2023 року заяву прийнято до розгляду в порядку окремого провадження та призначено до розгляду в судовому засіданні.

Представник заявника та заявник у судовому засіданні заявлені вимоги підтримали в повному обсязі, наполягали на їх задоволенні.

Представник заінтересованої особи Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві надіслав до суду письмові пояснення відповідно до яких зазначено, що з матеріалів поданої заяви, вбачається, що встановлення юридичного факту постійного проживання ОСОБА_3 , на території України станом на 24 серпня 1991 року потрібно заявнику для того, щоб вона мала можливість отримати громадянство України. Таким чином з вказаних доводів випливає, що встановлення вказаного факту не породжує жодних юридичних наслідків, тобто від встановлення вказаного факту не залежить виникнення, зміна, або припинення особистих чи майнових прав самого заявника, у зв`язку з чим у задоволенні заяви просила відмовити.

В судовомсу засіднні представник заінтересованої особи зазначила, що наразі неможливо перевірити відповідність проживання батька заявниці на території Автономної республіки Крим, оскільки це є тимчасово окупована територія.

Від заінтересованої особи ОСОБА_3 , надійшли письмові пояснення в яких він зазначив, що на час проголошення незалежності України він постійно проживав на території України в АР Крим та мав зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначив, що після проголошення незалежності залишився проживати в Україні та набув громадянство. Подану ОСОБА_1 , заяву просив задовольнити.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 , зазначив, що він є чоловіком заявниці, у шлюбі перебувають з 2004 року, вказав, що батько заявниці жив та працював в АР Крим та отримав там земельний пай.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 , зазначив, що знайомий з заявницею 15 років, він є хрещеним батьком доньки заявниці. Знайомий з ОСОБА_3 , більше 10 років, та йому відомо, що він проживав у Криму, під час спільних зустріч з ОСОБА_3 , останній дуже багато розповідав про роботу та життя у Криму.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась ОСОБА_6 , батьками якої є ОСОБА_3 , та ОСОБА_7 .

Згідно з свідоцтвом про укладення шлюбу серія НОМЕР_2 виданого 22.08.1987 року виданого палацом одруження м. Кірова, 22.08.1987 року було укладено шлюб ОСОБА_8 , та ОСОБА_6 , після укладення шлюбу прізвище подружжя - ОСОБА_9 .

Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серія НОМЕР_3 від 24.05.2004 року виданого відділом РАЦС Первомайського району м. Кірова, 11.05.2004 року шлюб між ОСОБА_8 , та ОСОБА_10 , було розірвано.

Згідно з свідоцтвом про одруження серія НОМЕР_4 від 31.07.2004 року виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Конотопського міського управління юстиції Сумської області, 31.07.2004 року було укладено шлюб між ОСОБА_4 , та ОСОБА_10 , після укладення шлюбу прізвище подружжя ОСОБА_11 .

Відповідно до свідоцтва про народження серія НОМЕР_5 від 07.11.2008 року виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції м. Києва, ІНФОРМАЦІЯ_3 народилась ОСОБА_12 , батьками якої є ОСОБА_4 , та ОСОБА_1 .

З трудової книжки серії НОМЕР_6 виданої на ім`я ОСОБА_3 , вбачається, що 23.04.1986 року останній був прийнятий в члени колгоспу ім. Кирова, Сакського району, АР Крим.

З посвідчення водія серія НОМЕР_7 виданого на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 вбачається, що воно видане «ГАИ МВД-УВД» м. Джанкой.

26.08.1997 року ОСОБА_3 , який мешкає в с. Веселівка, Сакського району АР Крим, було видано сертифікат серія НОМЕР_8 на право на земельну частку, яка перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства ім. Кірова.

З свідоцтва про право власності № 020174 від 12.12.2001 року, вбачається, що ОСОБА_3 , має право на пайовий фонд майна колективного сільськогосподарського підприємства ім. Кірова.

Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серія КМ № 132136 від 20.07.2006 року, ОСОБА_3 , є власником земельної ділянки площею 10.1898 га, на території Веселівської сільської ради Сакського району АР Крим.

З відповіді Дарницького відділу Центрального міжрегіонального управління державної міграційної служби у м. Києві та Київській області № К-164/6/8025-24 від 05.04.2024 року, вбачається, що перевірити факт проживання ОСОБА_3 , за допомогою реєстрів не є можливим через тимчасову окупацію російською федерацією АР Крим. З метою позитивного розгляду заяви ОСОБА_1 , про набуття громадянства за територіальним походженням необхідно надати рішення суду про встановлення факту проживання батька ОСОБА_3 , на території України станом на 24.08.1991 року.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Суди встановлюють факти, що породжують право особи на набуття громадянства України, зокрема постійного проживання на території України. Для встановлення факту належності до громадянства України відповідно до положень ст. 256 ЦПК та залежно від підстав цього встановлення предметом розгляду в суді можуть бути зокрема заяви про встановлення таких фактів: постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року.

Отже, реалізація права на набуття громадянства України залежить від встановлення судом факту постійного проживання на території України станом на 24.08.1991, який має юридичне значення.

Конституцією України закріплено принцип, за яким права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність.

Стаття 4 ЦПК України визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребування судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Підстави і порядок набуття та припинення громадянства України, повноваження органів державної влади, що беруть участь у вирішенні питань щодо громадянства України, порядок оскарження рішень з питань громадянства, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових і службових осіб визначає Закон України «Про громадянство України» від 18.01.2001 № 22235-ІІІ (далі - Закон).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 6 Закону громадянство України набувається, зокрема, за територіальним походженням.

Статтею 8 Закону врегульовано порядок набуття громадянства за територіальним походженням.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону особа (іноземець або особа без громадянства), яка сама чи хоча б один із її батьків або її дід чи баба, прадід чи прабаба, або її рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або яка сама чи хоча б один із її батьків або її дід чи баба, прадід чи прабаба, або її рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), а також її неповнолітні діти мають право на набуття громадянства України за територіальним походженням.

Пунктом 44 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень», затвердженого Указом Президента України № 215 від 27.03.2021 (далі - Порядок) передбачено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання чи народження особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або на інших територіях, що входили на момент її народження чи під час її постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), або документів, що підтверджують відповідні родинні стосунки, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

Листом Верховного суду України від 01.01.2012 року про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення роз`яснено, що суди встановлюють факти, що породжують право особи на набуття громадянства України, зокрема постійного проживання на території України. Для встановлення факту належності до громадянства України та залежно від підстав цього встановлення предметом розгляду в суді можуть бути зокрема, заяви про встановлення таких фактів: постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що заява про встановлення юридичного факту обґрунтована, факт постійного проживання ОСОБА_3 , на території України станом на 24 серпня 1991 року, знайшов своє підтвердження під час розгляду справи, тому заява підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 19, 76, 77, 81, 89, 258, 263, 268, 273, 293, 294, 315 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Центральне міжрегіональне управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області, ОСОБА_3 про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.

Встановити юридичний факт, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який народився в селі Малі Кисльонки, Кіровської області, Росія - постійно проживав на території України станом на ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 10.05.2024 року.

Заявник: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_9 , адреса: АДРЕСА_2 .

Заінтересована особа: Центральне міжрегіональне управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області, , м. Київ, вул. Березняківська, буд. 4-А.

Суддя С.В.Кулик