Справа № 680/308/24
№4-с/680/4/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" червня 2024 р. селище Нова Ушиця

Новоушицький районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Яцини О.І.,

за участю секретаря судового засідання Стандрійчук М.П.,

розглянувши у судовому засіданні справу за скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого до суду звернувся його представник адвокат Соловей Олександр Васильович, заінтересовані особи: Новоушицький відділ державної виконавчої служби у Кам`янець-Подільському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), Хмельницька регіональна філія акціонерного банку «Укоопспілка», на дії державного виконавця,

встановив:

Скаржник звернувся до суду із зазначеною вище заявою в якій просив визнати неправомірною бездіяльність Новоушицького відділу державної виконавчої служби у Кам`янець-Подільському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо не зняття арешту з його майна та зобов`язати відділ, у відповідності до ч.1 ст.38 Закону України «Про виконавче провадження», у редакції яка діяла на момент спірних правовідносин, зняти арешт майна з майна, накладений постановою державного виконавця вказаного відділу від 21 листопада 2008 року в межах виконавчого провадження № 10129751.

В обґрунтування скарги вказав, що 21 листопада 2008 року державним виконавцем Реусом В.А. відкрито виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого листа № 2-380 від 21 листопада 2008 року виданого Новоушицьким районним судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь Хмельницької регіональної філії акціонерного банку «Укоопспілка» 240092 гривні 86 копійок заборгованості по сплаті за кредитом.

01 грудня 2008 року у виконавчому провадженні накладено арешт на майно боржника.

28 серпня 2009 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу. Підставою для винесення такої постанови слугувало те, що майно боржника, на яке зверталося стягнення не було реалізовано, а інше майно на яке можливо звернути стягнення у нього відсутнє.

Після повернення виконавчого документа стягувачу, останнім повторно виконавчий лист до виконання не повертався. 30 травня 2014 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого листа стягувачу.

22 квітня 2024 боржник звернувся до Новоушицького відділу державної виконавчої служби із заявою про скасування арешту, проте листом від 01 травня 2024 року було відмовлено у скасуванні арешту.

Вважає, що дії органу державної виконавчої служби не відповідають нормам чинного законодавства, а тому підлягають до скасування.

Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укоопспілка», регіональною філією якого був стягувач з 27 вересня 2019 року припинило свою діяльність.

Строк пред`явлення виконавчого листа, задля виконання якого накладено арешт, до виконання закінчився і він не може бути пред`явленим до виконання. Наявність протягом тривалого часу не скасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном.

Скаржник та його представник в судове засіданні не з`явилися будучи належним чином повідомленими, останній подав заяву про розгляд скарги за його відсутності. Начальник Новоушицького ВДВС Пукас В.М. в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечив, в подальшому в судове засідання не з`явився.

Заслухавши представника скаржника, державного виконавця, дослідивши скаргу та додані до неї матеріали суддя приходить до такого висновку.

Так, державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Новоушицького районного управління юстиції Реусом В.А. 21 листопада 2008 року відкрито виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого листа № 2-380 від 21 листопада 2008 року виданого Новоушицьким районним судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь Хмельницької регіональної філії акціонерного банку «Укоопспілка» 240092 гривні 86 копійок заборгованості по сплаті за кредитом.

На майно боржника постановою державного виконавця від 21 листопада 2008 року накладено арешт та проведено опис майна.

19 серпня 2008 року винесено постанову про звільнення майна боржника з-під арешту

28 серпня 2009 року виконавче провадження завершено, виконавчий документ повернуто стягувачу.

Проте, з моменту набуття у 2021-2024 роках скаржником у власність земельних ділянок :04:002:0294, :05:001:0006, :04:001:0361, :04:001:0362 на них поширилася дія арешту накладеного у виконавчому провадженні № 10129751.

22 квітня 2024 року представник скаржника звернувся до Новоушицького відділу ДВС із проханням вирішити питання про звільнення з під арешту майна.

У відповідь на вказану заяву, Новоушицький ВДВС направив витяг з АСВП та Інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

З огляду на зазначене, Новоушицький ВДВС порушені у заяві від 22 квітня 2024 року питання не розглянув.

Згідно із повідомленням Дунаєвецького ВДВС відносно скаржника відсутні відкриті виконавчі провадження.

Положеннями статті 447 ЦПК України закріплено перелік суб`єктів права на звернення із скаргою до суду.

Так, ч.1 статті 447 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Частиною 1 ст.319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Як передбачено ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 391 ЦК України закріплено право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно зі ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту є відновлення становища, яке існувало до порушення.

За змістом статті 1, частини першої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження, в межах якої виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Положеннями пункту 2 частини першої статті 40 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції яка діяла на момент виниклих правовідносин) передбачено, що виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені протягом року виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

У разі закінчення виконавчого провадження згідно із статтею 37 цього Закону, крім направлення виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; повернення виконавчого документа стягувачу згідно із статтею 40 цього Закону; повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, згідно із статтею 40-1 цього Закону, припиняється чинність арешту майна боржника, скасовуються інші здійснені державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку з завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

У силу частини 1 статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Відсутність відкритого виконавчого провадження з виконання рішення суду дає підстави для звільнення майна з під арешту. У зв`язку з тим, що арешт майна скаржника існує неправомірно, він не може реалізувати свої права та інтереси щодо арештованого майна, яке належить йому на праві власності.

Отримавши від представника скаржника заяву із проханням зняти арешт державний виконавець не розглянув її по суті та не прийняв рішення, натомість обмежився надісланням скаржнику лише копій документів.

Відтак, вказану бездіяльність суд розцінює як незаконну та вважає за необхідне зобов`язати державного виконавця розглянути заяву представника скаржника повторно. За таких обставин, скарга підлягає до часткового задоволення.

Згідно із ч.2 ст.451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Керуючись ст. 10, 185, 447 ЦПК України, суддя,

постановив:

Скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого до суду звернувся його представник адвокат Соловей Олександр Васильович, заінтересовані особи: Новоушицький відділ державної виконавчої служби у Кам`янець-Подільському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Хмельницька регіональна філія акціонерного банку «Укоопспілка», на дії державного виконавця задовольнити частково.

Визнати незаконною бездіяльність Новоушицького відділу державної виконавчої служби у Кам`янець-Подільському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції, яка полягає у не знятті арешту з усього майна ОСОБА_1 .

Зобов`язати Новоушицький відділ державної виконавчої служби у Кам`янець-Подільському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції усунути порушення шляхом повторного розгляду заяви представника ОСОБА_1 адвоката Солов`я Олександра Васильовича щодо зняття арешту з майна, який накладений постановою державного виконавця вказаного відділу від 21 листопада 2008 року в межах виконавчого провадження № 10129751.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Хмельницького апеляційного суду, а якщо було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: О. І. Яцина